СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 року м. Харків Справа № 917/760/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Крестьянінов О.О. , суддя Фоміна В.О.

за участі секретаря судового засідання Андерс О.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EasyCon" апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Високовольтний Сервіс" (вх. №321 П/2) на рішення Господарського суду Полтавської області від 20.12.2021 у справі №917/760/21 (прийняте у приміщенні Господарського суду Полтавської області суддею Солодюк О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Високовольтний Сервіс", м.Здолбунів Рівненської області,

до Акціонерного товариства "Полтаваобленерго", м. Полтава,

про стягнення 1 201 125,32 грн,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Високовольтний Сервіс" звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовом про стягнення з Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" 1 201 125,32 грн, в т.ч. 1 128 874,80 грн основного боргу, 45 719,40 грн інфляційних втрат, 11 968,65 грн 3% річних, 14 562,47 грн пені.

Позов обґрунтовано тим, що відповідачем залишились невиконані договірні зобов`язання з оплати вартості прийнятих будівельних робіт згідно договору підряду №1443 від 12.04.2017 перед ТОВ Техностар, які мали бути виконані у строк до 29.12.2020. Оскільки TOB Техностар на підставі договору цесії від 17.03.2021 №170321 відступило своє право вимоги за договором №1443 від 12.04.2017 до відповідача щодо оплати вартості прийнятих будівельних робіт в сумі 1 128 874,80 грн, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 1 128 874,80 грн.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 20.12.2021 позов задоволено частково. В частині стягнення 1 128 874,80 грн основного боргу - провадження у справі закрито.

Стягнуто з Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Високовольтний сервіс" 45 719,40 грн інфляційних втрат, 11 968,65 грн 3% річних, 14 562,47 грн пені, 1 083,76 грн витрат по сплаті судового збору.

Повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "Високовольтний сервіс" з Державного бюджету України 16 933,12 грн судового збору, сплаченого за квитанцією №0.7.1 від 12.05.2021, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи.

Рішення суду обґрунтовано тим, що відповідач свої зобов`язання по оплаті підрядних робіт виконав в повному обсязі і відповідно, заборгованість в сумі 1 128 874,80 грн перед позивачем відсутня, в зв`язку з чим на підставі п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України провадження в частині стягнення 1 128 874,80 грн основного боргу закрито у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Суд визнав безпідставними посилання позивача на те, що до останнього перейшли лише права за договором цесії, а не обов`язок прийняти вексель, виданий замовником. Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку позовних вимог щодо стягнення з відповідача 14562,47 грн пені за період з 30.12.2020 по 07.05.2021, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в цій частині є правомірними, а тому підлягають задоволенню.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку позовних вимог щодо стягнення з відповідача 11 968,65 грн 3% річних та 45 719,40 грн інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є правомірними, а тому підлягають задоволенню.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Високовольтний Сервіс" з рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Полтавської області від 20.12.2021 у справі №917/760/21 скасувати в частині закриття провадження щодо позовних вимог про стягнення основного боргу у сумі 1 128 874,80 грн та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити і стягнути з відповідача основний борг в сумі 1 128 874,80 грн.

Скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов хибного висновку, що відповідач направивши позивачу поштове повідомлення із простим векселем серії АА №2097553 від 15.06.2021 з актом приймання-передачі припинив зобов`язання з оплати підрядних робіт виконаних ТОВ «Техностар» на суму 1 128 874,80 грн.

Зазначає, що жодних договорів між позивачем та відповідачем у відповідності до вимог ч.3 ст.4 Закону України «Про обіг векселів в Україні» з приводу вексельного розрахунку не укладалось. При цьому, звертає увагу, що позивач не є стороною договору підряду від 12.04.2017 №1443, оскільки такими сторонами є ТОВ «Техностар» та відповідач. Такий стан справ свідчить про неможливість здійснення погашення заборгованості відповідача у сумі 1 128 874,80 грн перед позивачем шляхом застосування простого векселю.

Крім того, посилається на те, що матеріали справи не містять доказів, котрі свідчать про направлення відповідачем саме векселю як цінного паперу в розумінні Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» та Закону України «Про обіг векселів в Україні» та доказів прийняття позивачем вказаного вексельного розрахунку.

10.08.2022 до суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№4320), в якому відповідач проти апеляційної скарги заперечує, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на те, що апелянт заперечує свої обов`язки, які перейшли до нього за первісним договором підряду і хибно вважає, що до нього перейшли лише права щодо вимоги про сплату заборгованості. Дане твердження є безпідставним, оскільки до нового кредитора перейшли не лише права за договором цесії, а й обов`язки за основним договором. Апелянт не заперечує, що він отримував вексель в рахунок погашення заборгованості по основному договору підряду, але зазначає, що оригінал векселя з актами приймання-передачі були повернуті на адресу відповідача простим листом. Також просить поновити строк на подання відзиву, передбачений в ухвалі Східного апеляційного господарського суду від 21.02.2022 у зв`язку з поважністю причин пропуску.

Колегія суддів, розглянувши клопотання відповідача щодо поновлення строку подання відзиву на апеляційну скаргу, вважає, що клопотання слід задовольнити, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.263 ГПК України учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Частинами 2, 4 ст.119 ГПК України унормовано, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.02.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Високовольтний Сервіс" на рішення Господарського суду Полтавської області від 20.12.2021 у справі №917/760/21; призначено справу до розгляду на "17" березня 2022 р.; встановлено відповідачу строк до 09.03.2022 для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання апелянту; встановлено учасникам справи строк до 09.03.2022 для подання заяв, клопотань, тощо.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022 і від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні.

Судові засідання, призначені на період починаючи з 24.02.2022, в тому числі, і в даній справі - на 17.03.2022, не відбулися.

За таких обставин, колегія суддів вважає за можливе поновити відповідачу строк подання відзиву на апеляційну скаргу.

З цих же підстав, колегія суддів вважає, що справа розглядається у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив суд її задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EasyCon" проти апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 12.09.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Техностар» (підрядник) та Публічним акціонерним Товариством «Полтаваобленерго» (замовник) був укладений договір підряду №1443, згідно з яким підрядник зобов`язувався виконати та здати замовнику в установлений договором строк закінчені роботи: Реконструкція ВРП-110 кВ ПС 110/10 кВ «Супрунівка», а замовник - прийняти і оплатити такі роботи.

Відповідно до п.3.1 договору ціна цього договору без ПДВ становить 55 788 221,00 грн, крім того ПДВ в розмірі 11 157 644,20 грн, всього 66 945 865,20 грн.

Умовами п.4.1 договору передбачено, що розрахунок за виконані роботи здійснюється протягом 60 календарних днів. Строк розрахунку обчислюється з моменту підписання уповноваженими представниками сторін актів приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) та довідки про вартість виконаних робіт (форма КБ-3).

За змістом п.4.3 договору розрахунок за виконані роботи замовник має право здійснити на свій вибір або шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника, вказаний в договорі, або шляхом емісії простого векселя (векселів). Вексель (векселі) видаються замовником на суму фактично виконаних підрядником робіт. Номінальна вартість векселя (векселів) не повинна бути більше суми фактично виконаних робіт. В момент (день) оформлення векселя (векселів) зобов`язання оплатити отримані роботи у замовника припиняються та виникає новий обов`язок оплатити вексель (векселі). Вексель (векселі) передаються за актом прийому-передачі. Підрядник зобов`язаний прийняти оформлений вексель (векселі) та підписати акт прийому-передачі.

Згідно з п.5.1 договору термін виконання робіт по цьому договору узгоджується замовником та підрядником в графіку виконання робіт, який є додатком №2 до цього договору і його невід`ємною частиною.

Пунктом 5.6 договору передбачено, що підрядник розпочинає виконання робіт не пізніше 12 днів з моменту укладення цього договору. Підтвердженням початку виконання робіт є складання акту про початок виконання робіт, який складається (підписується) особами, які є відповідальними згідно з наказами або розпорядженнями сторін.

За змістом п.5.14 договору здавання-приймання виконаних робіт здійснюється спільно уповноваженими представниками сторін після виконання робіт (етапів робіт) за актом приймання виконаних робіт, складеним за формою КБ-2в та довідкою КБ-3. Замовник розглядає та підписує акт КБ-2в та довідку КБ-3 протягом 10 робочих днів з моменту їх отримання від підрядника.

Відповідно до п.10.1 договору цей договір набирає чинності з моменту підписання його уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2019. До припинення дії договору сторони зобов`язані завершити (виконати) всі фактично взяті на себе зобов`язання по договору.

Підрядник зобов`язаний складати та надавати замовнику у день їх складання підписані зі свого боку акти приймання виконаних робіт (форми №КБ-2в) та довідки КБ-3 (п. 6.3.6 договору).

На виконання умов договору підрядник виконав підрядні роботи, на підтвердження чого надано складені, підписані та передані акти приймання виконаних робіт (форми №КБ-2в) та довідки про вартість виконаних робіт (форми № КБ-3), які підписані відповідачем (замовником) без зауважень на загальну суму 1 953 685,26 грн.

Відповідач зобов`язання по оплаті підрядних робіт виконав частково на суму 613 538, 46 грн, з яких останнім сплачено 10.06.2020 - 193 538,46 грн та 29.10.2020 - 420 000,00 грн, на підтвердження чого надано банківську виписку з рахунку.

16.11.2020 між TОB «Техностар» та ПАТ «Полтаваобленерго» укладено протокол-угоду заліку взаємних вимог, за якою заборгованість відповідача перед ТОВ «Техностар» за договором зменшилась на 211 272,00 грн і склала 1 128 874, 80 грн.

17.03.2021 між TOB «Техностар» (цедент) та ТОВ «Високовольтний сервіс» (цесіонарій) укладено договір цесії (відступлення права вимоги) №170321, відповідно до умов якого цедент передав цесіонарію, а цесіонарій набув право вимоги, належне цедентові, і став кредитором у зобов`язанні ПАТ «Полтаваобленерго» (боржник) перед цедентом щодо зобов`язання по сплаті вартості виконаних будівельних робіт за договором № 1443 від 12.04.2017 в сумі 1 128 874, 80 грн.

Згідно з п. 2 договору цесії цесіонарій набуває право вимоги від боржника сплати грошових коштів за будівельні роботи за договором № 1443 від 12.04.2017. Право вимоги передається цесіонарію на умовах, що існують на момент укладення даного договору. Права у зобов`язанні переходять до цісіонарія від цедента в силу даного договору, у зв`язку з чим сторони не потребують складання окремого акту приймання-передачі.

Відповідно до п.4 договору в день укладення даного договору цедент передає цесіонарію всі документи, що підтверджують наявне зобов`язання боржника (перелік яких наведено у даному пункті договору).

Пунктом 5 договору цесії передбачено, що до цесіонера переходять всі права, які забезпечують зобов`язання боржника, право на вимогу за яким передане цесіонарію за даним договором.

Відступлення права вимоги за цим договором здійснюється без згоди боржника, оскільки така не вимагається ні чинним законодавством, ні договором № 1443 від 12.04.2017 (п. 6 договору).

В травні 2021 року ТОВ "Високовольтний Сервіс" звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовом про стягнення з АТ "Полтаваобленерго" 1 201 125,32 грн, в т.ч. 1 128 874,80 грн основного боргу, 45 719,40 грн інфляційних втрат, 11 968,65 грн 3% річних, 14 562,47 грн пені.

15.06.2021 АТ «Полтаваобенерго» направило ТОВ «Високовольтний сервіс» лист №10-73/12-040, до якого було додано оригінал простого векселя серія АА №2097553 від 15.06.2021 на суму 1 128 874,80 грн в рахунок оплати по договору №1443 від 12.04.2017, акт прийому-передачі векселя серія АА №2097553 від 15.06.2021 в двох примірниках. В наведеному листі відповідач просив належним чином оформити (підписати) акт прийому-передачі векселя та повернути АТ «Полтаваобленерго» підписаний другий примірник акту прийому-передачі векселя.

Наведені обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 ч.2 ст.11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.509 ЦК України, ст.173 Господарського кодексу України (надалі ГК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.526 ЦК України, яка кореспондується з ч.1 ст.193 ГК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною 1 ст. 513 ЦК України унормовано, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст.517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання (ст.518 ЦК України).

Статтею 519 ЦК України передбачено, що первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором.

За змістом ч.1 ст.599 ЦК України та ч.1 ст.202 ГК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Рішення суду щодо стягнення інфляційних у розмірі 45719,40 грн, 3% річних у розмірі 11968,65 грн та пені у розмірі 14562,47 грн не оскаржується, тому з урахуванням ч.1 ст.269 ГПК України не переглядається судом апеляційної інстанції в цій частині.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на те, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов хибного висновку, що відповідач направивши позивачу поштове повідомлення із простим векселем серії АА №2097553 від 15.06.2021 з актом приймання-передачі, припинив зобов`язання з оплати підрядних робіт виконаних ТОВ «Техностар» на суму 1 128 874,80 грн.

Як вже зазначалось, 12.09.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Техностар» та Публічним акціонерним Товариством «Полтаваобленерго» був укладений договір підряду №1443, згідно з яким ТОВ «Техностар» виконав підрядні роботи на загальну суму 1 953 685,26 грн. Відповідач зобов`язання по оплаті підрядних робіт виконав частково на суму 613 538, 46 грн. 16.11.2020 між TОB «Техностар» та ПАТ «Полтаваобленерго» укладено протокол-угоду заліку взаємних вимог, за якою заборгованість відповідача перед ТОВ «Техностар» за договором зменшилась на 211 272,00 грн і склала 1 128 874, 80 грн.

Умовами п.4.3 договору підряду № 1443 від 12.04.2017 передбачено, що розрахунок за виконані роботи відповідач має право здійснити на свій вибір або шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника, вказаний в договорі, або шляхом емісії простого векселя (векселів). Вексель (векселі) видаються замовником на суму фактично виконаних підрядником робіт. Номінальна вартість векселя (векселів) не повинна бути більше суми фактично виконаних робіт. В момент (день) оформлення векселя (векселів) зобов`язання оплатити отримані роботи у замовника припиняються та виникає новий обов`язок оплатити вексель (векселі). Вексель (векселі) передаються за актом прийому-передачі. Підрядник зобов`язаний прийняти оформлений вексель (векселі) та підписати акт прийому-передачі.

17.03.2021 між TOB «Техностар» та ТОВ «Високовольтний сервіс» укладено договір цесії (відступлення права вимоги) №170321, відповідно до умов якого TOB «Техностар» передало позивачу право вимоги щодо зобов`язання відповідача по сплаті вартості виконаних будівельних робіт за договором № 1443 від 12.04.2017 в сумі 1 128 874, 80 грн.

На підставі п. 4.3 договору підряду № 1443 від 12.04.2017 відповідачем на адресу позивача супровідним листом від 15.06.2021 за № 10-73/12-040 з описом вкладення було направлено простий вексель серія АА № 2097553 від 15.06.2021 на суму 1 128 874,80 грн в рахунок оплати по договору № 1443 від 12.04.2017 та підписаний відповідачем акт прийому-передачі векселя в двох екземплярах.

Тобто, відповідач скористався правом наданим йому договором підряду, та шляхом емісії простого векселя здійснив розрахунок за виконані роботи в повному обсязі. Тому, як правильно зазначено судом першої інстанції, заборгованість за договором підряду №1443 від 12.04.2017 в сумі 1 128 874,80 грн у відповідача перед позивачем відсутня.

Апелянт не заперечує, що він отримував вексель в рахунок погашення заборгованості по основному договору підряду, але зазначає, що оригінал векселя з актами приймання-передачі були повернуті на адресу відповідача простим листом.

В свою чергу відповідач заперечує повернення на його адресу оригіналу векселя, на підтвердження чого надав лист №10-73/25008 від 15.11.2021, направлений на адресу позивача, зі змісту якого вбачається, що 01.11.2021 на адресу АТ «Полтаваобленерго» надійшов лист б/н від 22.10.2021 від ТОВ «Високовольтний сервіс», в якому зазначається, що товариство не є стороною первісного договору підряду №1443 від 12.04.2021, тому не має ні права, ні обов`язку прийняти вексель від 15.06.2021 серії АА №2097553 на суму 1 128 874,80 грн. Довів до відома позивача, що в направленому листі зазначається про додатки, а саме: вексель серії АА №2097553 на суму 1 128 874,80 грн з актом приймання-передачі, який направляється на адресу АТ «Полтаваобленерго», але в самому конверті були відсутні будь-які додатки та опис вкладення поштового відділення до цінного листа, в зв`язку з чим канцелярією АТ «Полтаваобленерго» було складено акт про відсутність вкладень у листі ТОВ «Високовольтний сервіс» від 01.11.2021. Просив направити належним чином на адресу АТ «Полтаваобленерго» додатки, перераховані у листі від 22.10.2021. Також додав до матеріалів справи акт канцелярії АТ «Полтаваобленерго» від 01.11.2021, в якому зафіксовано, що 01.11.2021 АТ «Полтаваобленерго» було отримано рекомендований лист від ТОВ «Високовольтний сервіс». Після перевірки наявності вкладень до конверту, з`ясувалось, що відсутній додаток: вексель серія АА №2097553 від 15.06.2021 з актом прийому-передачі.

Частиною 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Наявність в матеріалах справи доказів направлення на адресу позивача оригіналу простого векселя серія АА № 2097553 від 15.06.2021 на суму 1 128 874,80 грн та підписаного відповідачем акту прийому-передачі векселя, та відсутність доказів на підтвердження обставин повернення цих документів на адресу відповідача, дає підстави суду дійти висновку про отримання позивачем зазначеного векселя в рахунок погашення заборгованості по договору № 1443 від 12.04.2017. Доказів на спростування цих обставин позивачем до матеріалів справи не надано.

Також не є обґрунтованими доводи позивача стосовно того, що останній не є стороною договору підряду від 12.04.2017 №1443, оскільки такими сторонами є ТОВ «Техностар» та відповідач, що свідчить про неможливість здійснення погашення заборгованості відповідача у сумі 1 128 874,80 грн перед позивачем шляхом застосування простого векселю, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про обіг векселів в Україні» умова щодо проведення розрахунків із застосуванням векселів обов`язково відображається у відповідному договорі, який укладається в письмовій формі. У разі видачі (передачі) векселя відповідно до договору припиняються грошові зобов`язання щодо платежу за цим договором та виникають грошові зобов`язання щодо платежу за векселем.

Як вже зазначалось, умовами п.4.3 договору підряду № 1443 від 12.04.2017 було передбачено, що розрахунок за виконані роботи відповідач має право здійснити, зокрема шляхом емісії простого векселя на суму фактично виконаних підрядником робіт.

Таким чином, уклавши з ТОВ «Техностар» договір цесії (відступлення права вимоги) №170321 від 17.03.2021, позивач став новим кредитором за договором № 1443 від 12.04.2017, а тому до нього перейшли не лише права за договором цесії, а й обов`язки за основним договором, у тому числі обов`язок прийняти вексель відповідно до п. 4.3 договору підряду № 1443 від 12.04.2017, яким сторонами був врегульований порядок розрахунків за договором.

Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що сума векселю виданого відповідачем менша, ніж сума позову, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч.1ст.4 Закону України «Про обіг векселів в Україні» видавати переказні і прості векселі можна лише для оформлення грошового боргу за фактично поставлені товари, виконані роботи, надані послуги, за виключенням фінансових банківських векселів, векселів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та фінансових казначейських векселів.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов договору підрядник виконав підрядні роботи на загальну суму 1 953 685,26 грн. Відповідач зобов`язання по оплаті підрядних робіт виконав частково на суму 613 538, 46 грн. 16.11.2020 між TОB «Техностар» та ПАТ «Полтаваобленерго» укладено протокол-угоду заліку взаємних вимог, за якою заборгованість відповідача перед ТОВ «Техностар» за договором зменшилась на 211 272,00 грн і склала 1 128 874, 80 грн.

За таких обставин, відповідачем на законних підставах було видано вексель на суму заборгованості за неоплачену частину фактично виконаних робіт.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що з урахуванням ч.3 ст.4 Закону України «Про обіг векселів в Україні» та п.4.3. договору у відповідача припинилися грошові зобов`язання щодо оплати за договором підряду № 1443 від 12.04.2017, проте виникли грошові зобов`язання щодо платежу за простим векселем серія АА № 2097553 від 15.06.2021.

Згідно п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи те, що в матеріалах справи містяться докази розрахунку перед позивачем за виконані роботи у сумі 1 128 874,80 грн після відкриття провадження у справі, судом першої інстанції правомірно закрито провадження у справі в цій частині у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Згідно зі ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів апеляційного суду вважає висновки Господарського суду Полтавської області законними та обґрунтованими. При цьому, доводи скаржника в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення Господарського суду Полтавської області від 20.12.2021 у справі №917/760/21 в оскаржуваній частині без змін як такого, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 269, 270, п.1 статті 275, статтями 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Високовольтний Сервіс" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 20.12.2021 у справі №917/760/21 в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 21.11.2022

Головуючий суддя Я.О. Білоусова

Суддя О.О. Крестьянінов

Суддя В.О. Фоміна