ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2022 р. Справа№ 910/18461/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Хрипуна О.О.

суддів: Агрикової О.В.

Чорногуза М.Г.

при секретарі судового засідання Король Я.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Кілівент" та Товариства з обмеженою відповідальністю "БЦ Сервіс"

на рішення Господарського суду міста Києва від 23.06.2022

(повний текст рішення складено 04.07.2022)

у справі № 910/18461/21 (суддя Щербаков С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БЦ Сервіс"

до Антимонопольного комітету України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Кілівент"

про визнання недійсним та скасування рішення

за участю представників:

від позивача: Томчук М.В.;

від відповідача: Пащенко М.В.;

від третьої особи: Безсмертна М.Т.

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "БЦ Сервіс" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення Антимонопольного комітету України від 26.08.2021 № 485-р "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" в частині визнання винним ТОВ "БЦ Сервіс" та накладення штрафу на ТОВ "БЦ Сервіс" у розмірі 577 179,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірне рішення є незаконним та необґрунтованим внаслідок неповного з`ясування та доведення обставин, які мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.06.2022 у задоволенні позову відмовлено.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що Антимонопольним комітетом України дотримано вимоги Закону України "Про захист економічної конкуренції", Правил розгляду справ, які затверджено розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994 № 5, всебічно, повно і об`єктивно розглянуто обставини справи, досліджено подані документи, належним чином проаналізовано відносини сторін.

Не погодившись з судовим рішенням, ТОВ "Кілівент" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 23.06.2022 у справі № 910/18461/21.

За твердженням скаржника, оскаржуване рішення є копією оскаржуваного рішення АМКУ, оскільки судом не взято до уваги жодного доказу та заперечення наведеного в поясненнях ТОВ "Кілівент" та не взято до уваги наявності в матеріалах справи докази, які повністю спростовують протиправні висновки в рішенні АМКУ.

ТОВ "БЦ Сервіс" також звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 23.06.2022 у справі № 910/18461/21 повністю та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

За твердженням скаржника, неповнота дослідження обставин справи як і неправильне застосування норм процесуального права Антимонопольним комітетом України призвело до необґрунтованого застосування норм матеріального права, а саме п. 4 ч. 1 ст. 6, п. 1 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Скаржник наполягає на відсутності будь-яких фактів спільної підготовки ТОВ "БЦ Сервіс" та ТОВ "Кілівент" до торгів. А певна синхронність ТОВ "БЦ Сервіс" та ТОВ "Кілівент" у реєстрації на участь в електронних торгах і оплаті гарантійних внесків, на думку скаржника, не різниться від дій інших учасників цих торгів та не свідчить, що відповідачі брали участь у спільній підготовці до електронних торгів та/або мали вплив на формування своїх пропозицій. Скаржник зазначає, що саме по собі перебування за однією поштовою адресою, в одному офісному центрі, проте в різних офісних приміщеннях, як і уповноваження однієї особи - працівника орендодавця, на отримання поштової кореспонденції, не доводить існування антиконкурентних узгоджених дій. За твердженням скаржника, договір про надання безвідсоткової зворотної фінансової допомоги від 10.09.2018 ні прямо, ні опосередковано не вплинув на результат електронних торгів, факт його укладення та виконання не є свідченням узгодженості дій, спрямованих на спотворення результатів електронних торгів, учасниками яких були ТОВ "Кілівент" та ТОВ "БЦ Сервіс".

Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 15.08.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Кілівент" та ТОВ "БЦ Сервіс" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.06.2022 у справі № 910/18461/21, апеляційні скарги об`єднано в одне апеляційне провадження, справу призначено до розгляду на 20.09.2022.

25.08.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшли відзиви, в яких Антимонопольний комітет України просить відмовити в задоволенні апеляційних скарг ТОВ "Кілівент" та ТОВ "БЦ Сервіс", а рішення Господарського суду міста Києва від 23.06.2022 у справі № 910/18461/21 залишити без змін, наполягаючи, що Комітетом повно та всебічно встановлено обставини, які мають значення для справи, рішення Комітету прийняте з дотриманням вимог Закону України "Про захист економічної конкуренції".

В судовому засіданні 20.09.2022 оголошувалась перерва до 04.10.2022.

У зв`язку із перебуванням суддів Агрикової О.В. та Тищенко О.В. у відпустці, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.10.2022 сформовано колегію у складі: головуючий суддя Хрипун О.О., судді: Чорногуз М.Г., Кравчук Г.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.10.2022 прийнято справу № 910/18461/21 до провадження новим складом колегії суддів Північного апеляційного господарського суду; розгляд справи ухвалено здійснювати в раніше призначеному судовому засіданні 04.10.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.10.2022 розгляд справи було відкладено на 20.10.2022 о 15:15.

Судове засідання, призначене на 20.10.2022, не відбулося у зв`язку із відсутністю в суді електропостачання. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2022 розгляд справи призначено на 25.10.2022 о 10:45.

Судове засідання, призначене на 25.10.2022, не відбулося у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.10.2022 розгляд справи призначено на 01.11.2022 о 12:10.

У зв`язку із увільненням судді Кравчука Г.А., відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.10.2022 сформовано колегію у складі: головуючий суддя Хрипун О.О., судді: Агрикова О.В., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.10.2022 прийнято справу № 910/18461/21 до провадження новим складом колегії суддів Північного апеляційного господарського суду; розгляд справи ухвалено здійснювати в раніше призначеному судовому засіданні 01.11.2022.

Судове засідання, призначене на 01.11.2022, не відбулося у зв`язку із відсутністю в суді електропостачання та технічною неможливістю здійснення фіксування судового процесу. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.11.2022 розгляд справи призначено на 07.11.2022 о 16:00.

Судове засідання, призначене на 07.11.2022, не відбулося у зв`язку із відсутністю в суді електропостачання та технічною неможливістю здійснення фіксування судового процесу. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.11.2022 розгляд справи призначено на 09.11.2022 о 17:20.

В судовому засіданні представник скаржника вимоги та доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засідання вимоги та доводи апеляційної скарги заперечив, зазначивши про їх безпідставність.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, в судовому засіданні вимоги та доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, ТОВ "БЦ Сервіс" та ТОВ "Кілівент" брали участь у торгах за лотом № 296220, проведених ПАТ "Укргазбанк" (замовник) у 2018 році за допомогою електронних торгів на майданчику ДП "СЕТАМ".

Дата проведення аукціону: 13 вересня 2018 року о 09:00 год.

Дата закінчення торгів: 13 вересня 2018 року о 18:00 год.

Дата закінчення подання заявок: 29 серпня 2018 року о 09:00 год.

Стартова ціна: 54 484 800,00 грн. Гарантійний внесок: 5 448 480,00 грн. Крок аукціону: 272 424,00 грн.

Місцезнаходження майна: м. Київ, вул. Драгомірова, 4-б, секція "Б" та м. Київ, вул. Драгомірова, 4-б.

Дата публікації: 03 серпня 2018 року о 14:00 год.

Відповідно до списку учасників участь у торгах взяли такі суб`єкти господарювання: ТОВ "БЦ Сервіс"; ТОВ "Кілівент"; ТОВ "Еквітас Партнерс"; ОСОБА_1 та ТОВ ЮК "ТРІПЛ СІ".

Пропозиції конкурсних торгів ОСОБА_1 і ТОВ ЮК "ТРІПЛ СІ" були відхилені у зв`язку з несплатою гарантійного внеску.

Участь в електронних торгах брали три суб`єкти господарювання: ТОВ "Кілівент", ТОВ "Еквітас Партнерс" і ТОВ "БЦ Сервіс".

Переможцем стало ТОВ "Кілівент" із ціновою пропозицією 54 484 800,00 грн.

За розпорядженням Голови Антимонопольного комітету України - державного уповноваженого від 02.11.2020 № 08/300-р розпочато розгляд справи № 143-26.13/100-20 за ознаками вчинення ТОВ "Кілівент" та ТОВ "БЦ Сервіс" порушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 6, п. 1 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів електронних торгів за лотом № 296220 щодо "добровільного продажу майнових прав на квартири загальною площею 5 282, 74 кв.м, за адресою: м. Київ, вул. Драгомірова, 4-б, секція "Б" та м. Київ, вул. Драгомірова, 4-б", проведених ПАТ "Укргазбанк" (замовник) у 2018 році за допомогою електронних торгів на майданчику ДП "СЕТАМ".

Листом Комітету від 04.11.2020 № 143-29/08-15117 було направлено ТОВ "БЦ Сервіс" копію вищезазначеного розпорядження, також листом Комітету від 25.06.2021 № 145-29/08-9673 ТОВ "БЦ Сервіс" було направлено копію витягу з Подання про попередні висновки у справі.

26.08.2021 Антимонопольним комітетом України прийнято рішення №485-р "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу", яким визнано, що ТОВ "Кілівент" та ТОВ "БЦ Сервіс" (ідентифікаційний код юридичної особи 41206746) вчинили порушення, передбачене п. 4 ч. 2 ст. 6, п. 1 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, яке стосується спотворення результатів електронних торгів за лотом № 296220 щодо "добровільного продажу майнових прав на квартири загальною площею 5 282,74 кв.м, за адресою: м. Київ вул. Драгомірова, 4-б, секція "Б" та м. Київ, вул. Драгомірова, 4-Б", проведених ПАТ "Укргазбанк" у 2018 році за допомогою електронних торгів на майданчику ДП "СЕТАМ".

За порушення, зазначене в п. 1 резолютивної частини цього рішення, накладено штраф на ТОВ "БЦ Сервіс" у розмірі 577 179,00 грн (п. 3 резолютивної частини рішення).

Рішення АМК мотивовано, зокрема, тим, що між відповідачами наявні спільні інтереси та взаємозв`язки, обізнаність та системність поведінки під час підготовки та проведення торгів свідчать про те, що відповідачі мали можливість узгодити та узгодили свою поведінку під час проведення торгів, замінивши ризик, який породжує конкуренція, на координацію своєї економічної поведінки.

За висновком Комітету, відповідачі під час підготовки документації для участі в тендері (торгах) за лотом № 296220 діяли не самостійно, а узгоджували свої дії та не змагалися між собою.

Зібрані в межах антимонопольної справи докази Комітет вважає такими, що свідчать про:

- надання фінансової допомоги;

- взаємозв`язок відповідачів через інших суб`єктів господарювання та фізичну особу;

- використання однакових ІР-адрес;

- спільну адресу місцезнаходження;

- синхронність дій відповідачів у часі під час подання заявки на участь у торгах та сплаті гарантійного внеску в один день з незначною різницею в часі в одному банку;

- сплату гарантійного внеску за рахунок третьої особи.

За висновком Комітету, ТОВ "БЦ Сервіс" вчинило порушення, у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів відкритих торгів.

Отже, причиною виникнення спору є наявність/відсутність підстав, передбачених ч. 1 ст. 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції", для визнання недійсним рішення АМК в частині визнання дій ТОВ "БЦ Сервіс" як порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п. 1 ст. 50 та п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, шляхом узгодження умов участі у тендерній процедурі з закупівлі.

Відповідно до приписів Закону України "Про захист економічної конкуренції":

- економічна конкуренція (конкуренція) - це змагання між суб`єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб`єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб`єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб`єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку (абз. 2 ст. 1);

- узгодженими діями є укладення суб`єктами господарювання угод у будь-якій формі, прийняття об`єднаннями рішень у будь-якій формі, а також будь-яка інша погоджена конкурентна поведінка (діяльність, бездіяльність) суб`єктів господарювання; особи, які чинять або мають намір чинити узгоджені дії, є учасниками узгоджених дій (абз. 1 ч. 1 і ч. 2 ст. 5);

- антиконкурентними узгодженими діями є узгоджені дії, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції (ч. 1 ст. 6);

- антиконкурентними узгодженими діями, зокрема, визнаються узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів (п. 4 ч. 2 ст. 6);

- порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є антиконкурентні узгоджені дії (п. 1 ст. 50);

- порушення законодавства про захист економічної конкуренції тягне за собою відповідальність, встановлену законом (ст. 51);

- за порушення, передбачені, зокрема, п. 1 ст. 50 цього Закону, накладаються штрафи у розмірі, встановленому ч. 2 ст. 52 Закону.

Для кваліфікації дій суб`єкта господарювання як антиконкурентних узгоджених дій не є обов`язковим фактичне настання наслідків у формі відповідно недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, ущемлення інтересів інших суб`єктів господарювання (конкурентів, покупців) чи споживачів, зокрема, через заподіяння їм шкоди (збитків) або іншого реального порушення їх прав чи інтересів, чи настання інших відповідних наслідків.

За приписами ст. 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" основним завданням названого Комітету є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині, зокрема, здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

У розгляді справ про оскарження рішень АМК щодо визнання дій суб`єктів господарювання антиконкурентними узгодженими для кваліфікації цих дій не є обов`язковою умовою наявність негативних наслідків таких дій у вигляді завдання збитків, порушень прав та охоронюваних законом інтересів інших господарюючих суб`єктів чи споживачів, оскільки достатнім є встановлення самого факту погодження конкурентної поведінки, яка може мати негативний вплив на конкуренцію.

Верховний Суд неодноразово зауважував, що змагання при проведенні торгів забезпечується таємністю інформації, а змагальність передбачає самостійні та незалежні дії (поведінку) кожного з учасників та їх обов`язок готувати свої пропозиції окремо, без обміну інформацією. У цьому випадку негативним наслідком є сам факт спотворення результатів торгів (через узгодження поведінки конкурсантами).

У разі коли учасники торгів домовляються між собою щодо умов своїх пропозицій - усувається непевність, а тому усувається й конкуренція між ними. Отже, узгодження учасниками торгів своїх пропозицій, зокрема через обмін інформацією, усувається конкуренція та змагальність між ними та спотворюються результати торгів, метою яких є вибір об`єктивно кращої пропозиції. Така поведінка порушує право замовника на отримання найбільш ефективного для нього результату, який досягається лише завдяки справжній конкуренції.

Близька за змістом правова позиція є сталою та висловлена у низці постанов Верховного Суду, в тому числі в постановах Верховного Суду від 13.03.2018 зі справи № 924/381/17, від 12.06.2018 зі справи № 922/5616/15, від 18.10.2018 зі справи № 916/3214/17, від 18.12.2018 зі справи № 922/5617/15, від 05.03.2020 зі справи № 924/552/19, від 08.04.2021 зі справи № 916/191/20, від 11.06.2020 зі справи № 910/10212/19, від 22.10.2019 зі справи № 910/2988/18, від 05.08.2018 зі справи № 922/2513/18, від 07.11.2019 зі справи № 914/1696/18, від 02.07.2020, зі справи № 927/741/19, від 13.04.2021 зі справи № 921/120/20, від 21.09.2021 зі справи № 904/5842/20.

Також у розгляді даної справи колегія суддів звертається до правової позиції Великої Палати Верховного Суду викладеної у постанові від 02.07.2019 зі справи № 910/23000/17, згідно з якою: "Господарські суди у розгляді справ про визнання недійсними рішень АМК не повинні перебирати на себе не притаманні суду функції, які здійснюються виключно органами АМК, але при цьому зобов`язані перевіряти правильність застосування органами АМК відповідних правових норм".

З огляду на завдання та основні засади господарського судочинства, закріплені у ст. 2 ГПК України, перевірка правильності кваліфікації дій позивача щодо порушення ним законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п. 1 ст. 50 та п. 4 ч. 2 ст. Закону України "Про захист економічної конкуренції" (щодо кожного інкримінованого порушення окремо), перебуває поза межами компетенції суду, визначеної ст. 59 названого Закону. Аналіз норм ст.ст. 124, 19 Конституції України, ст. 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції", норм процесуального права, які закріплені в ГПК України щодо компетенції суду, дає підстави для висновку, що останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу.

Згідно з п. 23 Правил розгляду справ службовцями АМК, відділення, яким доручено збирання та аналіз доказів, проводяться дії, направлені на всебічне, повне і об`єктивне з`ясування дійсних обставин справи, прав і обов`язків сторін.

Відповідно до п. 32 названих Правил у рішенні наводяться мотиви рішення, зазначаються встановлені органом АМК обставини справи з посиланням на відповідні докази, а також положення законодавства, якими орган АМК керувався, приймаючи рішення.

При розгляді справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органами АМК мають проводитись дії, направлені на всебічне, повне і об`єктивне з`ясування дійсних обставин справи, прав і обов`язків сторін шляхом збирання і аналізу документів, висновків експертів, пояснень осіб, іншої інформації, що є доказом у справі, та в межах своїх повноважень органи АМК приймають рішення у справі, в якому наводяться мотиви його прийняття, зазначаються встановлені органом АМК обставини справи з посиланням на відповідні докази, а також положення законодавства, якими орган Комітету керувався, приймаючи рішення. Така правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду від 08.07.2021 зі справи № 915/1889/19.

Суд наголошує, що саме на орган АМК покладено обов`язок навести відповідні докази у своєму рішенні, на підставі яких орган дійшов висновку про обставини справи, а суд покликаний дослідити та оцінити наведені органом докази, і, в разі їх підтвердження, вони можуть бути достатніми для висновків органу, викладених у Рішенні АМК. Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.04.2021 зі справи № 910/17929/19, від 03.02.2022 у справі № 910/15183/20.

За приписами ч. 1 ст. 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів АМК, зокрема, є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

При цьому Верховним Судом неодноразово наголошувалося на тому, що господарським судам першої та апеляційної інстанції під час вирішення справ щодо визнання недійсними рішень АМК про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема, за антиконкурентні узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів та накладення штрафу, належить здійснювати оцінку обставин справи та доказів за своїм внутрішнім переконанням у порядку ч. 2 ст. 86 ГПК України, зокрема, досліджувати також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у справі у їх сукупності.

Закон України "Про захист економічної конкуренції" не ставить застосування передбачених ним наслідків узгоджених антиконкурентних дій у залежність від "спільної домовленості разом брати участь у торгах з метою усунення конкуренції". Цілком зрозуміло, що така "домовленість" навряд чи може мати своє матеріальне втілення у вигляді письмових угод чи інших документів. А тому питання про наявність/відсутність узгоджених антиконкурентних дій має досліджуватися судами, виходячи з усієї сукупності обставин і доказів, з`ясованих і досліджених у справі, враховуючи їх вірогідність і взаємозв`язок, у відповідності до ст. 86 ГПК України.

Близький за змістом висновок є послідовним та викладений Верховним Судом, зокрема, у постановах від 07.11.2019 у справі № 914/1696/18, від 13.08.2019 у справі № 916/2670/18, від 05.08.2019 у справі № 922/2513/18, від 13.01.2022 у справі № 914/2860/20.

З матеріалів антимонопольної справи вбачається, що Комітет, проаналізувавши інформацію банків стосовно операцій та залишків коштів по рахункам клієнтів ТОВ "Кілівент" та ТОВ "БЦ Сервіс", дійшов висновку, що учасники узгоджено здійснювали підготовку до участі в торгах, про що зокрема, за висновком Комітету, свідчить й отриманням ТОВ "Кілівент" безвідсоткової зворотної фінансової допомоги від ТОВ "БЦ Сервіс" за договором про надання безвідсоткової зворотної фінансової допомоги № 1 ФД від 10.09.2018 загальною сумою 185 000,00 грн.

Крім того, ТОВ "Кілівент" листом № 8-07/15334 і ТОВ "БЦ Сервіс" листом № 8-08/15335 надали інформацію щодо контрагентів, з якими вони укладали договори, зокрема, про надання безвідсоткової зворотної фінансової допомоги (далі - фінансова допомога), що діяли у 2018 - 2019 роках.

Так, у ТОВ "Кілівент" і ТОВ "БЦ Сервіс" є укладені договори, зокрема, з ТОВ "БЦ 11" в особі директора ОСОБА_2 , ФОП Оніщенко Наталією Володимирівною, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ТОВ "Правнича фірма "Самохвалов та партнери" в особі директора ОСОБА_4 і ТОВ "Бізнес центр Новий".

Учасником та керівником ТОВ "Кілівент", зокрема і в період проведення торгів, є ОСОБА_2 (витяги з ЄДР від 18.02.2021 на 27.08.2018 та від 04.02.2021 на 02.02.2021), із часткою 100 %.

При цьому, учасником та керівником ТОВ "БЦ 11" у період проведення торгів також є ОСОБА_2 (витяги з ЄДР від 04.02.2021 на 02.03.2017 та від 04.02.2021 на 02.02.2021), із часткою 50 %.

Представником ТОВ "Правнича фірма "Самохвалов та партнери" був ОСОБА_2 із часткою 20 % та є його учасником (витяги з ЄДР від 04.02.2021 на 02.02.2021), а ОСОБА_4 є одним з учасників цього товариства із часткою 5 % та керівником з 14.09.2013 (витяги з ЄДР від 21.05.2021 на 13.09.2018).

Учасником ТОВ "Бізнес центр Новий" у період проведення торгів є ТОВ "Правнича фірма "Самохвалов та партнери" (витяг з ЄДР від 27.05.2021 на 13.09.2018) із часткою 40 %.

Зокрема, відповідно до договору № 01-11 від 20.11.2018 ТОВ "БЦ Сервіс" надало ТОВ "БЦ 11" безвідсоткову зворотну фінансову допомогу в розмірі 20 500,00 грн .

Разом із тим, згідно з договором від 01.02.2019 ТОВ "БЦ Сервіс" надало ОСОБА_2 (учаснику та директору ТОВ "Кілівент") безвідсоткову зворотну фінансову допомогу в розмірі 73 000,00 грн (лист № 8-08/15335 ТОВ "БЦ Сервіс").

Дійсно, встановлене свідчить, що ще до оприлюднення замовниками оголошення про проведення торгів та в період проведення торгів, а також після торгів (у 2018 - 2019 роках) між ТОВ "Кілівент", ТОВ "БЦ Сервіс" та пов`язаними із ними суб`єктами або фізичними особами існували договірні відносини щодо надання безвідсоткової зворотної фінансової допомоги.

Відповідно до абз. 8 підп. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14 ПК України поворотна фінансова допомога - це сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або інших видів компенсацій у вигляді користування такими коштами.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначальною характеристикою економічної конкуренції є змагання між суб`єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваги над іншими суб`єктами господарювання.

Проте, на переконання суду, означене змагання не виключає місця таким обставинам, як надання фінансової допомоги, оскільки надання такої допомоги не знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку із збільшенням шансів того суб`єкта господарювання у змаганні, який цю допомогу отримує, по відношенню до того суб`єкта господарювання, який таку допомогу надає.

Крім того, за своєю суттю фінансова допомога, хоч і надається на безвідсотковій основі, проте вона поворотна і не може беззаперечно доводити наявність між суб`єктами господарювання власне спільних економічних інтересів.

Відповідно до ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Дійсно, у разі неповернення фінансової допомоги прибуток суб`єкта господарювання зменшиться на відповідну величину, а такий суб`єкт господарювання не досягне мети своєї діяльності. Проте, Комітет не враховує, що, укладаючи такий договір, суб`єкт господарювання розпоряджається тимчасово вільними коштами і розраховує на їх повернення в обумовлений договором строк. Крім того, ризик підприємництва полягає і в можливості втрати прибутку суб`єктом господарювання за відплатним договором, і в неповерненні коштів з банківського рахунку.

Наявність договору фінансової допомоги, не доводить, що суб`єкт господарювання, який надає фінансову допомогу, крім повернення позичених коштів, зацікавлений ще й у фінансових результатах того, хто таку допомогу отримує.

Отже, встановлені Комітетом в антимонопольній справі обставини господарських відносин у своїй сукупності не доводять, зокрема, що взаємовідносини ТОВ "Кілівент" з ТОВ "БЦ Сервіс", які безпосередньо та через інших пов`язаних із ними осіб стосувалися надання безвідсоткової зворотної фінансової допомоги, зумовлені фінансовою підтримкою один одного в господарській діяльності, єдністю їх економічних інтересів та відсутністю конкуренції між ними.

Надання ТОВ "БЦ Сервіс" на наступний день після завершення аукціону безвідсоткової фінансової допомоги ТОВ "Кілівент" не можна вважати спільною підготовкою цих товариств до участі в аукціоні.

Щодо взаємозв`язку ТОВ "БЦ Сервіс" та ТОВ "Кілівент" через інших суб`єктів господарювання та фізичних осіб.

За інформацією, наданою ТОВ "Кілівент" листом від 23.11.2020 № 3/11-20 (вх. № 8- 08/15334 від 24.11.2020), фізична особа ОСОБА_2 є учасником та директором (за сумісництвом) ТОВ "БЦ 11", учасником ТОВ "Правнича фірма "Самохвалов та партнери" із часткою 50 % (витяг з ЄДР від 13.09.2021 на 13.09.2018).

ТОВ "БЦ 11", ТОВ "Правнича фірма "Самохвалов та партнери", фізична особа ОСОБА_2 і ТОВ "Бізнес центр Новий" є спільними контрагентами в договорах про надання безвідсоткової зворотної фінансової допомоги ТОВ ТОВ "Кілівент" і ТОВ "БЦ Сервіс", як зазначено вище.

Разом з тим, відповідно до інформації АТ "Укрпошта", уповноваженими на одержання поштових відправлень є: ТОВ "БЦ Сервіс" - ОСОБА_5; ТОВ "Кілівент" - ОСОБА_5.

Довіреність від 26.09.2018, якою ТОВ "Кілівент" уповноважує ОСОБА_5 отримувати реєстровані поштові відправлення (внутрішні й міжнародні рекомендовані листи / бандеролі, рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, міжнародні посилки, дрібні пакети, електронні повідомлення) видана строком на 5 років і діє до 26.09.2023.

Довіреність від 25.01.2018, якою ТОВ "БЦ Сервіс" уповноважує ОСОБА_5 отримувати поштові відправлення та періодичні друковані видання, видана строком на п`ять років і діє до 25 січня 2022 року.

Крім зазначеного, листом від 20.11.2020 № 11-01/1190-кі АТ "ОТП БАНК" надало копію довіреності від 27.03.2017, відповідно до якої ТОВ "БЦ СЕРВІС" в особі ОСОБА_6 уповноважує ОСОБА_5 діяти від імені ТОВ "БЦ Сервіс" в АТ "ОТП БАНК".

За інформацією Пенсійного фонду України, наданою листом від 16.10.2020 № 2800-050202-5/35252, до бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відомості стосовно ОСОБА_5 в період з 01.01.2018 по 31.08.2020 надходили від ТОВ "Бізнес-центр "Новий", учасником якого є ТОВ "Правнича фірма "Самохвалов та партнери", із часткою - 40 %, представником ТОВ "Правнича фірма "Самохвалов та партнери" є ОСОБА_2 , який також був керівником до 14.09.2013, а ОСОБА_4 є учасником зазначеного товариства, із часткою - 5 %, а також керівником ТОВ "Правнича фірма "Самохвалов та партнери".

Листом від 07.12.2020 № 0712-1 (вх. № 8-08/16223 від 08.12.2020) ТОВ "Бізнес-центр "Новий" на виконання договору суборенди (піднайму) нерухомого майна від 15.03.2017 № 8-1-17/С надало копії документів, що підтверджують його виконання, зокрема акти надання послуг, в яких зазначено виконавцем ТОВ "Бізнес-центр "Новий" головного бухгалтера Пеньківську Ірину Миколаївну.

Отже, встановлені Комітетом в антимонопольній справі обставини у своїй сукупності дійсно доводять, що відповідачі в антимонопольній справі фізичну особу ОСОБА_5 уповноважили на отримання, зокрема, поштових відправлень, і ОСОБА_5 також є уповноваженою особою на вчинення певних дій від імені ТОВ "БЦ Сервіс" в АТ "ОТП БАНК" та головним бухгалтером ТОВ "Бізнес-центр "Новий", з яким у відповідачів в антимонопольній справі наявні договори оренди приміщень (учасником якого є ТОВ "Правнича фірма "Самохвалов та партнери", із часткою - 40 %, представником ТОВ "Правнича фірма "Самохвалов та партнери" є ОСОБА_2).

Проте, на переконання суду, довготривалі правовідносини з отримання поштової кореспонденції однією особою, працівником орендодавця в офісному центрі, жодним чином не впливають на дії ТОВ "БЦ Сервіс" та ТОВ "Кілівент" як учасників торгів. Комітет же не встановив обставин, які б свідчили, що ОСОБА_5 безпосередньо вирішувала або впливала на прийняття рішень ТОВ "Кілівент" та ТОВ "БЦ Сервіс" стосовно їх участі у торгах за лотом № 296220, проведених ПАТ "Укргазбанк" у 2018 році.

Крім того, саме лише використання уповноваженою особою ТОВ "БЦ Сервіс" та ТОВ "Кілівент" однакових ІР-адрес та місцезнаходження вказаних юридичних осіб під час підготовки та участі в торгах, зокрема в період з 11.08.2018 по 31.12.2019, за однією поштовою адресою в офісному центрі, хоч і вказує на наявність умов для обміну інформацією між відповідачами в антимонопольній справі, проте не доводить узгодження між ними дій під час підготовки та участі в торгах.

Умови участі в прилюдних торгах самі по собі передбачають певну синхронність дій учасників у часі під час подання заявки на участь у торгах та сплаті гарантійного внеску, можливо, навіть в один день із незначною різницею в часі, і випадково, в одному й тому ж банку.

Так, відповідно до інформації, розміщеної на сайті ДП "СЕТАМ": Електронні торги за даним лотом відбуваються згідно з правилами проведення торгів, які розміщені на сайті. Для учасників електронних торгів необхідно: … 2. Подати заявку на участь в електронних торгах з особистого кабінету учасника торгів.

Згідно з інформацією, наданою ДП "СЕТАМ" листом від 19.06.2020 № 1830/9918-6-20/11, ТОВ "Кілівент" завантажило заявку для участі в електронних торгах 27.08.2018 о 10:15:56, а ТОВ "БЦ Сервіс" - 27.08.2018 о 10:08:23.

Крім того, згідно з інформацією, наданою АТ "Державний ощадний банк України" листом від 17.11.2020 № 46-13/10505/12327-БТ, відповідачі в антимонопольній справі сплатити гарантійні внески за участь у торгах по 5 448 480, 00 грн кожен, а саме:

- ТОВ "Кілівент" - 27.08.2018 о 14:17:13 год.

- ТОВ "БЦ Сервіс" - 27.08.2018 о 15:19:37 год.

Вказані обставини не доводять, що учасники узгоджено здійснювали підготовку до участі в торгах, а лише вказують на синхронність їх дій, обумовлених торгами.

Не може слугувати доказом узгодженості дій ТОВ "БЦ Сервіс" та ТОВ "Кілівент" схожі дії з отримання ними коштів на сплату гарантійного внеску від Закритого недиверсифікованого венчурного пайового інвестиційного фонду "Терра" та сплатою гарантійного внеску за участь у торгах в один день.

Згідно з інформацією, наданою АТ "Державний ощадний банк України" листом від 17.11.2020 № 46-13/10505/12327-БТ, відповідачі в антимонопольній справі сплатили гарантійні внески за участь у торгах по 5 448 480,00 грн кожен.

Крім цього, за інформацією з виписки руху коштів за рахунком № НОМЕР_3 /IBAN НОМЕР_1 клієнта ТОВ "БЦ Сервіс", наданою АТ "ОТП БАНК" листом від 19.11.2020 № 73-1-1/17326, за період з 01.01.2017 по 31.12.2019 встановлено, що між ЗНВ ПІФ "Терра" і ТОВ "БЦ Сервіс" наявні фінансові операції.

Разом з цим, за інформацією з виписки за рахунком НОМЕР_2 клієнта ТОВ "Кілівент", наданою АТ "Універсал банк" листом від 19.11.2020 № 1458/БТ, за період з 01.01.2017 по 31.12.2019 встановлено, що між ЗНВ ПІФ "Терра" і ТОВ "Кілівент" наявні фінансові операції.

Встановлені обставини отримання кожним із відповідачів в антимонопольній справі однакової суми 5 500 000,00 грн від ЗНВ ПІФ "Терра", яка майже дорівнює сумі сплачених гарантійних внесків за участь у торгах відповідачами в антимонопольній справі, а саме 5 448 480,00 грн (різниця становить 51 520,00 грн), можуть свідчити, що у ТОВ "Кілівент" і ТОВ "БЦ Сервіс" не було відповідної суми коштів на день оплати гарантійного внеску без врахування коштів, отриманих від ЗНВ ПІФ "Терра" у вигляді фінансової допомоги, проте жодним чином не доводять відсутність конкуренції між учасниками під час їх участі у торгах.

Тобто, встановлені Комітетом в антимонопольній справі обставини у своїй сукупності не дають підстав для висновку, що учасники узгоджено здійснювали підготовку до участі в торгах. Зокрема, саме по собі отримання ТОВ "Кілівент" і ТОВ "БЦ Сервіс" коштів на сплату гарантійного внеску від ЗНВ ПІФ "Терра" не є доказом того, що відповідачі в антимонопольній справі узгодили свої дії. Вказані обставини не доводять припущення Комітету, що учасники б мали конкуренцію лише за умови, якби мали б різні джерела отримання (надходження) коштів для сплати гарантійного внеску.

Колегія суддів, дослідивши обставини справи, перевіривши їх поданими сторонами доказами, яким надала необхідну оцінку, з дотриманням наведених норм матеріального та процесуального права, дослідивши доводи Комітету, які покладені в обґрунтування висновків щодо узгодження позивачем своєї конкурентної поведінки під час участі у торгах, встановила неповноту дослідження АМК всіх істотних обставин справи щодо поведінки позивача, як учасника торгів за лотом № 296220, проведених ПАТ "Укргазбанк" у 2018 році, і дійшла висновку про недоведеність відповідачем обставин, які б свідчили про наявність попередньої змови (антиконкурентної поведінки) та про спрямованість цих дій на усунення конкуренції під час проведення торгів та спотворення їх результатів.

Дослідивши всі докази, які були покладені в основу обґрунтування Рішення АМК про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та надавши оцінку поясненням представників сторін щодо всіх обставин та доказів у їх сукупності, взаємозв`язку і вірогідності, кількості та характеру виявлених збігів та всім обставинам, на які посилався АМК у рішенні, стосовно наявності в діях, зокрема, позивача порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, як обставин, які, на думку АМК, у сукупності з іншими доказами, свідчать про наявність порушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 6 та п. 1 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", колегія суддів дійшла висновку, що наведені у даній справі обставини в сукупності є підставами для визнання рішення АМК недійсним відповідно до статті 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" в частині позивача, оскільки будь-яке рішення державного органу, уповноваженого на здійснення певної діяльності, не може ґрунтуватися на припущеннях чи досліджених не у повній мірі фактах та обставинах, що стали підставою для ухвалення певного рішення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02.07.2019 у справі № 910/23000/17 також наголосила на важливості дотримання принципу належного врядування та унеможливлення свавільного використання дискреційних повноважень, що АМК має враховувати при ухваленні рішень.

Верховний Суд послідовно, зокрема, у постановах від 10.09.2020 зі справи № 910/23375/17, від 01.10.2020 зі справи № 908/540/19, також звертає увагу на те, що рішення АМК має бути максимально вичерпним, ґрунтовним, повинно розкривати заявникові мотиви його ухвалення. Підхід до визначення меж обґрунтованості рішення АМК має бути аналогічним тому, який застосовується, зокрема, самими судами у прийнятті судових рішень.

Враховуючи сталу практику Верховного Суду щодо загальних правил здійснення оцінки доказів в справах про визнання недійсними рішень АМК про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, з огляду на недоведеність відповідачем вчинення учасниками торгів антиконкурентних узгоджених дій, передбачених ст. 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав, передбачених ч. 1 ст. 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" для задоволення позовних вимог та визнання недійсним Рішення АМК в частині, що стосується позивача.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання".

В практиці Європейського суду з прав людини також трапляються рішення, в яких суд посилається на баланс вірогідностей задля оцінки обставин у справі. Так, зокрема, у рішенні від 23.08.2016 р. (заява № 59166/12) Дж. К. та Інші проти Швеції (J.K. AND OTHERS v. SWEDEN) Європейський суд з прав людини наголошує, що "У країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

В рішенні Європейського суду з прав людини від 15.11.2007 р. (заява № 22750/02) у справі Бендерський проти України (BENDERSKIY v. Ukraine) суд оцінюючи фактичні обставини справи звертаючись до балансу вірогідностей вирішуючи спір виходив з того, що факти встановлені у медичному експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.

У даному випадку принцип більшої вірогідності у сукупності з принципом розумності надає можливість колегії суддів зробити висновок, ґрунтуючись на встановлених обставинах, що наведені в спірному рішенні дії учасників торгів, які відповідач вважає узгодженими, мають своє більш вірогідне пояснення, і в сукупності не свідчать про можливе здійснення учасниками торгів обміну інформацією при підготовці та участі в торгах.

Сама лише наявність формальних зовнішніх ознак без доведення, у передбаченому законом порядку, факту узгодження учасниками змісту поданих ними пропозицій для участі в торгах та спотворення внаслідок такого узгодження результатів процедури закупівлі, не може бути підставою для кваліфікації дій позивача як конкурентних узгоджених дій.

На підтвердження протиправної узгодженості в діях учасників торгів, Комітет послався лише на зовнішні ознаки, які могли свідчити про те, що між учасниками торгів, відбувався обмін інформацією. Але жодного висновку, яким чином, такі зовнішні ознаки свідчать про обмін інформацією, оскаржуване Рішення не містить.

Обов`язковою обставиною, яка повинна бути встановлена для кваліфікації дій суб`єктів господарювання за ч. 2 ст. 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", є погодженість (узгодженість) таких дій між суб`єктами господарювання (саме за антиконкурентні узгоджені дії настає відповідальність згідно з п. 1 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції"). Така погодженість (домовленість) має бути доведена органом АМКУ (навіть у випадку відсутності формалізованого документа (угоди, рішення тощо) між учасниками змови). При цьому, орган АМК України зобов`язаний наводити докази узгоджених дій або ж у формі відповідних письмових угод чи рішень, або ж довести наявність погодженої поведінки між суб`єктами господарювання, та з`ясувати, що певні дії суб`єктів господарювання є результатом саме попередньої змови між ними (тобто результатом антиконкурентних узгоджених дій), а не результатом об`єктивних причин чи обставин (специфіки) того чи іншого товарного ринку, а також встановити, що такі дії були б неможливими без попередніх контактів (домовленостей) між конкурентами.

Положеннями ч. 2 ст. 41 Закону України «Про захист економічної конкуренції» встановлено, що обов`язок щодо збору доказів у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції покладено саме на Антимонопольний комітет України та його територіальні відділення незалежно від місцезнаходження доказів.

Відтак, висновки Комітету, покладені в основу оскаржуваного Рішення, ґрунтуються на зроблених відповідачем припущеннях, а не на беззаперечно встановлених фактах.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу не можуть ґрунтуватися на висновках, що мають переважно ймовірний характер, і на зроблених припущеннях, а мають бути засновані тільки на беззаперечно встановлених фактах.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15.07.2021 у справі № 904/4598/20, від 30.09.2021 у справі № 910/13451/20, від 31.10.2019 у справі № 910/10013/17.

Виходячи із того, що обов`язок доказування обставин, що мають значення для встановлення наявності чи відсутності порушення законодавства про захист економічної конкуренції покладений саме на АМК, колегія суддів дійшла висновку про недоведеність фактів, які покладені в основу висновків про вчинення позивачем та ТОВ "Кілівент" антиконкурентних узгоджених дій у вигляді спотворення результатів торгів.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", "Серявін та інші проти України" обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що решта долучених до матеріалів справи доказів та доводів сторін була ретельно досліджена судом і наведених вище висновків стосовно наявності підстав для задоволення позову не спростовує.

Таким чином, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, є підставою для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 23.06.2022 у справі № 910/18461/21 та прийняття нового рішення про задоволення позову ТОВ "БЦ Сервіс" повністю.

Понесені ТОВ "БЦ Сервіс" судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання позову (2 270,00 грн) та за подання апеляційної скарги (3 405,00 грн) та понесені ТОВ "Кілівент" судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги (3 405,00 грн), відповідно до ст. 129 ГПК України, підлягають відшкодуванню відповідачем.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Кілівент" та Товариства з обмеженою відповідальністю "БЦ Сервіс" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.06.2022 у справі № 910/18461/21 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 23.06.2022 у справі № 910/18461/21 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю "БЦ Сервіс" задовольнити повністю.

Визнати недійсним та скасувати рішення Антимонопольного комітету України від 26.08.2021 № 485-р "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" в частині визнання винним Товариства з обмеженою відповідальністю "БЦ Сервіс" та накладення штрафу на Товариство з обмеженою відповідальністю "БЦ Сервіс" у розмірі 577 179, 00 грн.

4. Стягнути з Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 45, ідентифікаційний код 00032767) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БЦ Сервіс" (02002, Київ, вул. Євгена Сверстюка, буд. 11, ідентифікаційний код 41206746) 5 675,00 грн судових витрат.

5. Стягнути з Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 45, ідентифікаційний код 00032767) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кілівент" (02002, Київ, вул. Євгена Сверстюка, буд. 11 А, ідентифікаційний код 42301667) 3 405,00 грн судових витрат.

6. Доручити Господарському суду міста Києва видати накази.

7. Матеріали справи № 910/18461/21 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 11.11.2022.

Головуючий суддя О.О. Хрипун

Судді О.В. Агрикова

М.Г. Чорногуз