ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
"10" листопада 2022 р. м. Житомир Справа № 906/67/22
Господарський суд Житомирської області у складі:
судді Маріщенко Л.О.
секретар судового засідання: Малярчук Р.А.
за участю представників сторін:
від позивача: не з`явився
від відповідача: не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу заяву позивача про стягнення судових витрат у справі №906/67/22
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Браналді СВ"
до Приватного акціонерного товариства "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль"
про стягнення 629 586,85 грн
ВСТАНОВИВ:
Рішенням господарського суду від 06.10.2022 по справі №906/67/22 було позов задоволено. Стягнуто з Приватного акціонерне товариство "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Браналді СВ" 229 586,85 грн заборгованості, в т.ч. 76 804,54 грн. основного боргу; 78 892,18 грн. інфляційних втрат; 50 757,79 грн. пені; 23 132,34 грн 3% річних та 3 443,80 грн судового збору.

Також було повернути ухвалою суду Товариству з обмеженою відповідальністю "Браналді СВ" з державного бюджету України 6720,83 грн судового збору, сплаченого згідно платіжного доручення № 24644 від 21.01.2022.

27.10.2022 від позивача до суду надійшла заява про винесення додаткового рішення по справі. В поданій заяві позивач зазначає, що ним було заявлено до стягнення також витрати на професійну допомогу у розмірі 20 000,00 грн, відповідні розрахунки документів були подані до позовної заяви. Однак, судом, при прийнятті рішення, вирішено питання щодо стягнення витрат лише по сплаті судового збору, та частково його повернення.

Враховуючи викладене, позивач просить ухвалити додаткове рішення у справі №906/67/22, яким стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 20 000,00 грн.

Ухвалою суду від 28.10.2022 призначено судове засідання для вирішення питання про прийняття додаткового рішення у справі №906/67/22 щодо розподілу судових витрат на "10" листопада 2022 р

В судове засідання представники сторін не з`явились.

09.11.2022 від представник позивача повідомив суд про розгляд даної заяви без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, але про час, дату та місце розгляду заяви повідомлений належним, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідач заперечень щодо суми витрат на професійну правничу допомогу не подав.

Відповідно до ч.4 ст. 244 ГПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши заяву позивача про ухвалення додаткового рішення про розподіл витрат на правничу допомогу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 244 ГПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Частинами 2-6 ст. 126 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду сформулювала такі висновки щодо застосування норм права при вирішенні питання про розподіл судових витрат на правову допомогу:

1) за змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 цього Кодексу);

2) зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи;

3) загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України. Разом із тим, у ч. 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат;

4) під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Суд, з урахуванням вимог ст.ст. 123, 124, 126, 129 ГПК України дослідивши надані заявником докази на підтвердження об`єму наданих послуг, встановив, що надання позивача правничої допомоги підтверджується доданими до заяви доказами, а саме:

- договором про надання правової допомоги №01/11/21 від 01.11.2021, укладений між адвокатом Савчук Інною Василівною та клієнтом - ТОВ "Браналді СВ" в особі директора Басараби Павла Михайловича;

- актом про надані юридичні послуги від 21.01.2021 на суму 20 000,00 грн;

- рахунком №17 від 21.01.2022 на суму 20 000,00 грн;

- платіжним дорученням № 24645 від 21.01.2022 про сплату ТОВ "Браналді СВ" 20 000,00 грн за надання правової допомоги згідно договору про надання правової допомоги адвокатом №01/11/21 від 01.11.2021.

Пунктом 1.1 договору передбачено, що клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати клієнту правову допомогу (професійну правничу допомогу адвокатом) щодо досудового та судового врегулювання спору з повернення дебіторської заборгованості по боржнику Приватному акціонерному товариству "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль" (в т.ч. юридичні консультації, складання вимоги, претензії, розрахунок сум заборгованості, штрафних санкцій, складання позовної заяви та подання до суду).

Згідно п. 3.1 договору вартість послуг адвоката за цим договором становить 20 000,00 грн.

Розрахунок може здійснюватися частинами , або однією сумою, за домовленістю сторін, на підставі рахунку чи акту виконання робіт, підписаного сторонами (п. 3.2 договору).

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з дня його підписання сторонами та діє до 31.12.2022 (п. 4.1 договору).

Згідно акту про надані юридичні послуги від 21.01.2021 адвокатом надана правова допомога клієнту відповідно до договору про надання правової допомоги №01/11/21 від 01.11.2021 на суму 20 000,00 грн.

Сторони не мають одна до одної претензії з приводу виконання умов договору.

Таким чином, судом встановлено, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20 000,00 грн є підтвердженими, а відповідачем не доведено неспівмірності цих витрат відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України.

Суд враховує, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України.

Відповідна позиція наведена у постанові Верховного Суду від 20.11.2020 №910/13071/19.

Згідно з приписами ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

За наведених обставин, з огляду на надані позивачем докази на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу, враховуючи, що рішенням Господарського суду Житомирської області не вирішено питання про розподіл судових витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, про необхідність ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат за правилами, передбаченими ст. 129 ГПК України.

Таким чином, витрати на правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн, понесені позивачем покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.123, 129, 233, 244 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Браналді СВ" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу від 27.10.2022 задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерне товариство "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль" (12201, Житомирська область, м. Радомишль, вул. Микгород,71, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Браналді СВ" (21022, м. Вінниця, вул. Зулінського, б.,30, ) - 20 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного додаткового рішення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне додаткове рішення складено: 18.11.22

Суддя Маріщенко Л.О.

Віддрукувати:

1- в справу

2-3 - сторонам (рек)