ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2022 року м.Дніпро Справа № 904/8844/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач),

суддів Чередка А.Є., Кузнецова В.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.03.2022 (прийняту суддею Золотарьовою Я.С.) у справі № 904/8844/21

за зустрічним позовом ОСОБА_1

до Акціонерного товариства "ПроКредит Банк"

про визнання договору поруки припиненим

у справі

за позовом Акціонерного товариства "ПроКредит Банк"

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю підприємство "ПОЛІСТАР"

відповідача-2: ОСОБА_1

про стягнення заборгованості у розмірі 2 041 528,77 грн

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовної заяви.

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із зустрічним позовом до Акціонерного товариства "ПроКредит Банк" про визнання договору поруки № FIL/56921-ДП1 від 03.07.2020 припиненим.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.03.2022 у справі № 904/8844/21 повернуто ОСОБА_1 зустрічну позовну заяву до Акціонерного товариства "ПроКредит Банк" про визнання договору поруки припиненим.

Приймаючи вказану ухвалу місцевий господарський суд, з посиланням на ч. 6 ст. 180 ГПК України, зазначив про порушення строку встановленого для подання зустрічного позову.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.03.2022 у справі № 904/8844/21, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу до розгляду до суду першої інстанції.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що 09.12.2021 ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області відкрито провадження за позовом Акціонерного товариства "ПроКредит Банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю підприємство "Полістар" та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 02.02.2022 року Представник ОСОБА_1 подав заяву про ознайомлення з матеріалами справи, та 18.02.2022 року фактично ознайомився. 22.02.2022 року ОСОБА_1 подав до суду зустрічний позов про визнання договору поруки припиненням, та зазначив, що фактично ознайомився з матеріалами справи лише 18.02.2022 року, тому вважає, що строк для заявлення зустрічного позову не пропущений.

Суд зазначає, що представник ОСОБА_1 фактично ознайомився 18.02.2022 року з матеріалами справи, але ухвалу начебто отримав ще в грудні. При цьому доказів того, що саме ОСОБА_1 отримав ухвалу суд не зазначив. Крім того, доказів того, що ОСОБА_1 отримав матеріали позовної заяви суд теж не зазначив. Саме тому, що у ОСОБА_1 були відсутні документи з метою належного захисту своїх прав, відповідно до вимог ст. 42 ГПК України представник Відповідача і ознайомився з матеріалами справи у суді.

Відмовляючи ОСОБА_1 у поновленні строку для подання зустрічної позовної заяви суд фактично відмовив у доступі до правосуддя.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Акціонерне товариство "ПроКредит Банк" вважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, а поновлення строків на подання зустрічної заяви та прийняття зустрічної заяви до розгляду призведе до затягування судового процесу.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про врученням поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи відповідач - 2 отримав ухвалу про відкриття провадження 21.12.2021. Таким чином, строк для подання відзиву на позовну заяву Банку, а також зустрічного позову, встановлюється до 05.01.2022 року.

В своїй Апеляційній скаргу ОСОБА_1 не надає відомостей чи пояснень чому ним або його представником звернення з метою ознайомлення з матеріалами справами відбулось пізніше, з пропущенням строку, вже після отримання інформації про відкриття провадження по справі.

Крім того, в межах провадження по справі Банком до подачі Позовної заяви було надіслано позовну заяву з усіма додатками усім учасникам справи, тобто Сторони мали можливість ознайомитись з матеріалами раніше.

Представник ОСОБА_1 , подав до суду клопотання лише 02.02.2022 року, в якому просив суд надати матеріали цієї справи йому для ознайомлення. З матеріалами справи представник відповідача ознайомився лише 18.02.2022, тобто лише після 16 днів після подання клопотання про ознайомлення.

Оскільки Відповідач-2 ухвалу суду отримав 21.12.2021, а адвокат Відповідача-2 звернувся до суду з клопотанням про ознайомлення 02.02.2022, відзив на позовну заяву, а відповідно й зустрічну позовну заяву відповідач-2 мав подати до суду до 17.02.2022 включно. Тобто суд надав Відповідачу більші строки для подачі відзиву та зустрічної заяви, які також були пропущені. В той же час, ОСОБА_1 подав зустрічну позовну заяву 22.02.2022 з порушенням строку без зазначення реальних причин чому пропущено строки.

Зазначення Скаржника про те, що у період з 24.02.2022 року по 01.04.2022 року діяльність суду була обмежена також є безпідставною, оскільки судова система продовжувала здійснювати свою діяльність.

Товариство з обмеженою відповідальністю підприємство "ПОЛІСТАР" своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалось.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.10.2022 у справі відкрито апеляційне провадження, ухвалено розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

7. Встановлені судом обставини справи.

Акціонерне товариство "ПроКредит Банк" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача-1: Товариство з обмеженою відповідальністю підприємство "ПОЛІСТАР", відповідача-2: ОСОБА_1 та просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у розмірі 2 041 528,77 грн, з яких: 1 994 978,11 грн - капітал, 46 550,66 грн - проценти за неправомірне користування кредитом.

Судом 12.11.2021 Господарським судом Дніпропетровської області було здійснено запит до Дніпровської міської ради щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи.

На адресу суду 08.12.2021 надійшов лист Дніпровської міської ради про надання інформаціїї, в якому повідомляється про те, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 20.05.2009 по цей час.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 12.01.2022; ухвалено, що відповідачі мають право подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі або з дня, коли їм стало відомо про справу.

В матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення адресоване ОСОБА_1 про вручення вищевказаної ухвали суду 21.12.2021 (а.с. 58 т. 1). Проте, в графі отримувача цього відправлення значитися не ОСОБА_1 , а інша особа: дисп. та прізвище нерозбірливо, підпис цієї особи відсутній.

02.02.2022 представник ОСОБА_1 подав клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості підготовки відзиву на позов та подання зустрічного позову, а також надання можливості ознайомитися з матеріалами справи. У клопотанні зазначено, що ухвалою суду від 09.12.2021 відкрито провадження у справі та зазначено, що таку ухвалу та позовну заяву не було отримано ОСОБА_1 .

З матеріалами справи представник ознайомився лише 18.02.2022.

22.02.2022 ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із зустрічним позовом до Акціонерного товариства "ПроКредит Банк" про визнання договору поруки № FIL/56921-ДП1 від 03.07.2020 припиненим.

За наслідками розгляду вказаного зустрічного позову судом було прийнято оскаржувану ухвалу від 09.03.2022 про повернення на підставі ч. 6 ст. 180 ГПК України.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких установлена в належній судовій процедурі та формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному обсязі та забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з приписів статей 55, 129 Конституції України, застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

Тобто, реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону, в даному випадку - норм Господарського процесуального кодексу України.

Отже, право на пред`явлення зустрічної позовної заяви не є абсолютним, подаючи зустрічну позовну заяву заявник повинен дотримуватись вимог Господарського процесуального кодексу України щодо її подання.

Частиною 1 статті 46 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Пунктом 3 частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України визначено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (стаття 113 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 180 Господарського процесуального кодексу України визначено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною четвертою цієї статті, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу. Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику.

Відповідно до частини 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі. Тобто, право на подання зустрічного позову може бути реалізовано відповідачем виключно у строк, встановлений судом для подання відзиву на позов, а процесуальним наслідком пропуску такого строку є втрата права на вчинення стороною відповідної процесуальної дії.

Як встановлено вище, первісний позов було подано до суду у листопаді 2021 року, та ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2021 відкрито провадження у справі та встановлено строку для подання відзиву протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі або з дня, коли їм стало відомо про справу.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у справі наявні докази отримання 21.12.2021 ОСОБА_1 ухвали суду про відкриття провадження у справі, оскільки вище встановлено, що таке поштове відправлення отримано невстановленою особою.

Проте, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про пропуск встановленого строку для подання зустрічного позову.

Так, у справі наявне клопотання представника ОСОБА_1 від 02.02.2022 про відкладення розгляду справи та ознайомлення з матеріалами справи. У самому клопотанні зазначено про обізнаність щодо відкриття провадження у справі 09.12.2021. Однак, з матеріалами справи представник фактично ознайомився лише 18.02.2022 (через 16 днів), при цьому, він не зазначає про наявність об`єктивних перешкод для ознайомлення зі справою раніше.

За викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що враховуючи обізнаність щонайменше 02.02.2022 про відкрите провадження у справі, ОСОБА_1 мав право подати зустрічний позов до 17.02.2022, проте таку зустрічну позовну заяву подано лише 22.02.2022. При цьому у зустрічному позову наведено клопотання не вважати строк подачі пропущеним, оскільки позивач ознайомився з матеріалами справи лише 18.02.2022.

З заявами про продовження строку на подання зустрічного позову, так само як і з заявами про поновлення строку на подання зустрічного позову ОСОБА_1 до суду не звертався.

Таким чином, встановивши те, що зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частини 1 статті 180 Господарського процесуального кодексу України, суд першої інстанції, з яким погоджується суд апеляційної інстанції, дійшов вірного висновку про повернення зустрічного позову на підставі частини 6 статті 180 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів зазначає, що неможливість прийняття зустрічного позову в межах даної справи не позбавляє заявника можливості подання такого позову як окремого на загальних підставах.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала господарського суду зміні або скасуванню.

10. Судові витрати.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 129, 269, 280-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.03.2022 у справі № 904/8844/21 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.03.2022 у справі № 904/8844/21 залишити без змін.

Витрати з оплати судового збору за подання апеляційної скарги віднести на апелянта.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя В.О. Кузнецов

Суддя А.Є. Чередко