УХВАЛА

м. Київ

17.11.2022Справа № 910/7459/22

За позовомПриватного акціонерного товариства «Просто-страхування»
доТовариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант»
простягнення 10 192,49 грн.
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:
не викликались.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Просто-страхування» (надалі - ПрАТ «Просто-страхування») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (надалі - ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант») про стягнення 10 192,49 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю підстав для стягнення з відповідача як особи, відповідальної за заподіяний збиток, суми страхового відшкодування у розмірі 10 192,49 грн., яке позивач сплатив потерпілій особі внаслідок настання страхового випадку згідно умов договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №2003894 від 03.12.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін.

25.08.2022 до Господарського суду міста Києва від ПрАТ «Просто-страхування» надійшла заява, в якій позивач зазначає про сплату відповідачем суми страхового відшкодування у розмірі 10 192,49 грн., яка заявлена у даній справі, а також просить суд закрити провадження у справі та стягнути з відповідача судові витрати.

До вказаної заяви позивачем додано копію платіжного доручення №30225 від 16.08.2022, з якого вбачається, що відповідачем повністю сплачено заявлену до стягнення суму страхового відшкодування у розмірі 10 192,49 грн., а відтак предмет спору у даній справі відсутній.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

За таких обставин, у зв`язку із сплатою відповідачем позивачу заявленої до стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 10 192,49 грн., провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із ч. 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

В заяві про закриття провадження у справі позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн. та судовий збір у розмірі 2 481,00 грн.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В обґрунтування заявлених судових витрат на професійну правничу допомогу ПрАТ «Просто-Страхування» посилається на те, що факт надання правової допомоги позивачу підтверджується договором про надання правової допомоги №1 від 02.01.2020, укладеним з Адвокатським бюро «Синюк та партнери», реєстром справ від 04.07.2022, актом виконаних робіт від 29.07.2022, детальним описом робіт від 29.07.2022 та платіжним дорученням №8073 від 04.07.2022.

Судом встановлено, що 02.01.2020 між Приватним акціонерним товариством «Просто-Страхування» (клієнт) та Адвокатським бюро «Синюк та партнери» було укладено договір про надання правової допомоги №1, відповідно до якого клієнт доручає, а адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

За змістом пунктів 4.1, 4.2 та 4.6 вказаного договору вартість наданих юридичних послуг адвокатське бюро визначає самостійно після одержання від клієнта замовлення на надання юридичної допомоги та виставляє клієнту відповідний рахунок, за результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками сторін з кожної сторони.

Даний договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2020 року або до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним договором (пункт 7.1 договору про надання правової допомоги №1 від 02.01.2020).

На підтвердження виконання робіт, обумовлених договором про надання правової допомоги №1 від 02.01.2020, Приватним акціонерним товариством «Просто-Страхування» та Адвокатським бюро «Синюк та партнери» було складено акт виконаних робіт від 29.07.2022, який підписаний сторонами без зауважень та заперечень.

Згідно вказаного акту, витрати на правову допомогу (гонорар) за даним позовом складають 6 000,00 грн., які були сплачені клієнтом на рахунок адвокатського бюро 04.07.2022, що підтверджується платіжним дорученням №8073 від 04.07.2022.

Судом досліджено, що адвокатом Синюком С.Л. було надано послуги з консультації на суму 1 200,00 грн., підготовчих дій на суму 2 400,00 грн., а також послуги із підготовки та подання позовної заяви в суд на суму 2 400,00 грн., що відображено у детальному описі робіт (наданих послуг), виконаних для надання правової допомоги від 29.07.2022.

Повноваження адвоката Синюка С.Л. підтвердженні ордером серії АІ №1116322 від 04.07.2022 виданим ПрАТ «Просто-Страхування».

Отже, позивачем подано до матеріалів справи достатньо доказів на підтвердження факту надання Адвокатським бюро «Синюк та партнери» професійної правничої допомоги Приватному акціонерному товариству «Просто-Страхування» в межах даної справи на суму 6 000,00 грн.

Також, за подання даного позову до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2 481,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №9352 від 01.08.2022.

Таким чином, в межах даної справи позивачем понесені судові витрати у вигляді витрат на правову допомогу у розмірі 6 000,00 грн. та витрат на сплату судового збору у розмірі 2 481,00 грн.

Положеннями ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Так, відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

- у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його;

- у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Отже, настання строку здійснення відповідачем виплати страхового відшкодування обумовлене закінченням дев`яностоденного строку з дня отримання ним заяви про страхове відшкодування та документів, визначених статтею 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

В даному випадку, 23.02.2022 ПрАТ «Просто-страхування» звернулось до ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» із заявою про виплату страхового відшкодування №04-564 від 21.02.2022.

В той же час, вимога ПрАТ «Просто-страхування» про виплату страхового відшкодування залишена ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» без задоволення і страхове відшкодування не було виплачено в межах дев`яностоденного строку з дня отримання заяви про страхове відшкодування, а виплачено лише після звернення позивача із даним позовом до суду.

Таким чином, в даному випадку, відповідач здійснив виплату страхового відшкодування поза межами встановленого спеціальними нормами чинного законодавства строку, чим порушив права позивача на отримання страхового відшкодування і позивач був вимушений звертися до суду із даним позовом.

Суд звертає увагу на те, що зазначене в ч. 9 с. 129 Господарського процесуального кодекс України поняття «вирішення спору» є ширшим поняття прийняття судового рішення по суті, оскільки спір може бути вирішено не тільки в результаті прийняття рішення по суті, а й у випадку задоволення вимог позивача відповідачем, зокрема, сплатою заявленої до стягнення суми, що має наслідком закриття провадження у справі з підстав відсутності предмету спору.

Виходячи із встановлених обставин справи, а саме: несплатою відповідачем суми страхового відшкодування у встановлені спеціальними нормами чинного законодавства строки, суд дійшов висновку про те, що витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу адвоката покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 129, 231, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі №910/7459/22 за позовом Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення 10 192,49 грн. закрити.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26; ідентифікаційний код 32382598) на користь Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» (04050, м. Київ, вул. Герцена, будинок 10; ідентифікаційний код 24745673) судовий збір у розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 6 000 (шість тисяч) грн. 00 коп. Видати наказ.

3. Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена.

Суддя В.П. Босий