ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2022 р. Справа№ 927/304/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Мальченко А.О.

Чорногуза М.Г.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження

без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгівельне підприємство "Промтехбуд"

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 28.07.2022

у справі № 927/304/22 (суддя Ноувен М.П.)

За позовом Акціонерного товариства "Будіндустрія"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгівельне підприємство "Промтехбуд"

про стягнення 84 224, 36 грн.,

В С Т А Н О В И В :

У 2022 році Акціонерне товариство "Будіндустрія" звернулося до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгівельне підприємство "Промтехбуд" про стягнення 84224, 36 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань по оплаті вартості товару, отриманого відповідно до видаткових накладних № 4/88945 від 05.11.2021 та № 4/94628 від 13.11.2021.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 28.07.2022 позовні вимоги задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгівельне підприємство "Промтехбуд" на користь Акціонерного товариства "Будіндустрія" основний борг у сумі 74514, 31 грн., інфляційні втрати в сумі 8607, 65 грн., три відсотка річних у сумі 1102, 40 грн. та судовий збір у сумі 2481 грн.

Рішення мотивовано тим, що позивачем доведено та підтверджується матеріалами справи заборгованість відповідача перед позивачем за товар, отриманий на підставі накладної №4/94628 від 13.11.2021 р. на суму 74514,31 грн., оплату якої відповідачем прострочено з 15.11.2021 р.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгівельне підприємство "Промтехбуд" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 28.07.2022 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що між сторонами не укладався договір як єдиний письмовий документ, в якому міг бути встановлений строк (термін) виконання зобов`язання, а тому обов`язок відповідача з проведення оплати за поставлений товар наступає саме в 7-ми денний термін з моменту пред`явлення відповідної вимоги. Разом з тим, апелянт зазначає, що не вірне визначення місцевим господарським судом моменту виникнення обов`язку у відповідача з проведення оплати за поставлений товар призвело до безпідставного нарахування штрафних санкцій. Також апелянт вказує на наявність форс-мажорних обставин, в якості обґрунтування невиконання обов`язку зі своєчасного розрахунку за отриманий товар.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.08.2022 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Чорногуз М.Г., Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.08.2022 встановлювався строк для усунення недоліків, а саме не більше десяти днів з дня отримання копії ухвали апелянту усунути недоліки шляхом подання до суду доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

06.09.2022 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгівельне підприємство "Промтехбуд" надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги з доказами сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.09.2022 року відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгівельне підприємство "Промтехбуд" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 28.07.2022, витребувано з Господарського суду Чернігівської області матеріали справи №927/304/22.

13.09.2022 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів з Господарського суду Чернігівської області надійшли матеріали справи №927/304/22.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.09.2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгівельне підприємство "Промтехбуд" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 28.07.2022, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

12.10.2022 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від Акціонерного товариства "Будіндустрія", позивача у справі, надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 28.10.2021, постачальником Акціонерним товариством "Будіндустрія" виставлено до сплати покупцю Товариству з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгівельне підприємство "Промтехбуд" рахунок №021397 від 28.10.2021 за товар: БСГ В25 Р4 F200 W6 ФБ-2,5П, обсягом 196м3, за ціною за 1м3 1913,35грн (без ПДВ), з включенням транспортних витрат у сумі 78360,80грн (без ПДВ), загальною вартістю 544052,88грн (з ПДВ).

На підставі накладних №4/88945 від 05.11.2021 та №4/94628 від 13.11.2021 постачальником АТ "Будіндустрія" поставлено, а покупцем ТОВ "ВТП "Промтехбуд" отримано ідентифікований вище товар, загальною вартістю 544052,88грн (з ПДВ).

Одночасно, місцевий господарським судом встановлено, що між сторонами договір, як єдиний письмовий документ не укладався.

Накладні №4/88945 від 05.11.2021 та №4/94628 від 13.11.2021 складено в двосторонньому порядку та за засвідчені печаткою відповідача ТОВ "ВТП "Промтехбуд".

Згідно акту звіряння взаємних розрахунків за період з 01.11.2021 по 30.11.2021, за відповідачем ТОВ "ВТП "Промтехбуд", з урахуванням початкового кредитового сальдо на 01.11.2021 у сумі 424538,57грн, рахується заборгованість перед позивачем АТ "Будіндустрія" за поставлений товар у сумі 119514,31грн.

Акт звіряння взаємних розрахунків за період з 01.11.2021 по 30.11.2021 складено в двосторонньому порядку, за підписом головного бухгалтера АТ "Будіндустрія", ОСОБА_1 , з однієї сторони, та головного бухгалтера ТОВ "ВТП "Промтехбуд", ОСОБА_2 , та директора Товариства ОСОБА_3, що засвідчені печатками юридичних осіб.

10.01.2022, відповідачем у рахунок вартості отриманого товару перераховано на користь позивача 20000грн згідно платіжного доручення №441 від 10.01.22.

01.02.2022, позивач звернувся до відповідача з вимогою №136 від 31.01.2022 щодо оплати решти вартості поставленого товару на підставі перерахованих вище накладних протягом семи днів від дня направлення цієї вимоги (номер поштового відправлення: 835).

18.02.2022, відповідачем у рахунок вартості отриманого товару додатково перераховано на користь позивача 25000грн згідно платіжного доручення №16 від 18.02.2022.

На момент звернення з позовною заявою доказів про погашення заборгованості відповідачем за отриманий товар в сумі 74 514,31 грн. матеріали справи не містять.

Наведені обставини стали підставою для звернення позивача до суду у зв`язку з невиконанням відповідачем свого обов`язку щодо повного розрахунку за товар, отриманий ним на підставі накладних №4/88945 від 05.11.2021 та №4/94628 від 13.11.2021.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність (частина 1 статті 206 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У силу частини 1 статті 639 Кодексу, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Як встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, позивачем відповідно до накладних №4/88945 від 05.11.2021 (т. 1 а.с. 15) та №4/94628 від 13.11.2021 (т. 1 а.с. 16) поставлено, а відповідачем отримано товар, БСГ В25 Р4 F200 W6 ФБ-2,5П обсягом 196м3, загальною вартістю 544 052, 88 грн.

Наведені обставини відповідачем визнано шляхом підписання двостороннього акту звірки взаєморозрахунків у спірному періоді (т. 1 а.с. 17).

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду що між сторонами склалися правовідносини на підставі укладеного у спрощений спосіб договору поставки, згідно якого позивач - постачальник передав, а відповідач - покупець прийняв товар на загальну суму 544 052, 88грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Відповідно до ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У ст. 526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч.1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар пiсля його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивiльного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з твердженням апелянта, що обов`язок проведення оплати за поставлений товар наступає саме в 7-ми денний термін з моменту пред`явлення відповідної вимоги та підкреслює, що накладні №4/88945 від 05.11.2021 р. та №4/94628 від 13.11.2021 р. складені сторонами в двосторонньому порядку та являють собою самостійні підстави виникнення у відповідача обов`язку здійснити розрахунок за отриманий товар.

Так, у відповідності до ст. 692 Цивільного кодексу України, відповідач зобов`язаний оплатити товар одразу після його прийняття. Перебіг строку виконання грошового зобов`язання починається з моменту прийняття товару.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач має перед позивачем заборгованість за товар, отриманий на підставі накладної №4/94628 від 13.11.2021 р., на суму 74 514,31 грн., оплату якої останнім прострочено з 15.11.2021 р.

Відповідно до ст. 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановленi договором або законом.

Згідно з ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу iнфляцiї за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмiр процентiв не встановлений договором або законом.

Отже, враховуючи несвоєчасне виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань, позивачем правомірно нараховано та заявлено до стягнення з відповідача за прострочення виконання грошового зобов`язання 8607, 65 грн. інфляційних втрат за період з 10.12.2021 р. по 30.04.2022 р. та 1102,40 грн. 3% річних за період з 10.12.2021 р. по 07.06.2022 р.

Разом з тим, доводи апелянта щодо наявності на існування форс-мажорних обставин, в якості обґрунтування невиконання обов`язку зі своєчасного розрахунку за отриманий 13.11.2021 від позивача товар, колегією суддів не приймаються до уваги так як останні не підтверджені належними та допустимими доказами.

При цьому слід зазначити, що при виникненні форс-мажорних обставин сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин, а також, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання. При цьому доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання.

Однак, як зазначалося вище, належних та допустимих доказів неможливості виконання зобов`язання внаслідок настання форс-мажорних обставин відповідачем не надано. При цьому, колегія суддів підкреслює, що зобов`язання відповідача полягало в оплаті отриманого товару починаючи з 13.11.2021, тобто, за декiлька місяців до введення в Україні воєнного стану.

Отже, запровадження з 24.02.2022 воєнного стану на території України не може слугувати обставинами, які перешкоджали виконанню грошового зобов`язання відповідача перед позивачем з оплати за отриманий товар.

З огляду на вищевстановлені обставини справи, оскільки позивачем доведено порушення відповідачем зобов`язань, колегія суддів дійшла до висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 74 514,31 грн., інфляційних втрат на суму 8 607,65 грн. за період з 10.12.2021 р. по 30.04.2022 р. та 3% річних на суму 1 102,40 грн. за період з 10.12.2021 р. по 07.06.2022 р.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що апелянтом зроблено не було.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом повно та всебічно досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду Чернігівської області від 28.07.2022 року у справі №927/304/22 відповідає фактичним обставинам справи, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак передбачених законом підстав для зміни та скасування оскаржуваного рішення немає.

Враховуючи вимоги ст. 129 ГПК України, судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта.

Керуючись ст. ст. 253-254, 269, п.1 ч.1 ст. 275, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгівельне підприємство "Промтехбуд" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 28.07.2022 року у справі №927/304/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 28.07.2022 року у справі №927/304/22 залишити без змін.

3. Повернути до Господарського суду Чернігівської області матеріали справи №927/304/22.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді А.О. Мальченко

М.Г. Чорногуз