ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2022 р. м. Житомир Справа № 906/489/22

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Соловей Л.А.

при секретарі судового засідання: Руденко Н.М.,

за участю представників сторін:

від позивача: Йосипенко С.Т., ордер серія АІ №1211756 від 30.06.2022;

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейдінг Груп" (м.Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Добринь" (смт.Хорошів Житомирського району Житомирської області)

про стягнення 114091,50грн (згідно заяви про збільшення позовних вимог)

ТОВ "ЕНКРДЖІ ТРЕЙДІНГ ГРУП" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом до ТОВ "ДОБРИНЬ" про стягнення 90169,78рн заборгованості, яка виникла на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу №7 від 28.04.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору про постачання електричної енергії споживачу №7 від 28.04.2020 в частині оплати вартості електричної енергії, спожитої у період з лютого по квітень 2022 року.

Ухвалою суду від 18.07.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 13.09.2022.

13.09.2022 до суду надійшла заява позивача про збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить збільшити розмір позовних вимог у справі на суму 23 921,72грн за отриману електричну енергію за договором постачання електричної енергії споживачу №7 від 28.04.2021 за період з 01.05.2022 по 13.06.2022. Загалом позивачем заявлено майнову вимогу про стягнення з відповідача заборгованості на суму 114 091,50грн основного боргу та 2 481,00 грн. судового збору.

Ухвалою суду від 13.09.2022 прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю" Енерджі Трейдінг Груп" від 05.09.2022 про збільшення позовних вимог та постановлено подальший розгляд справи здійснювати з урахуванням збільшених позовних вимог; відкладено розгляд справи по суті на 11.10.2022.

Ухвалою суду від 11.10.2022 розгляд справи по суті перепризначено на 14.11.2022 з підстав, зазначених в ухвалі.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач правом участі в судовому засіданні не скористався, пояснень причин неявки суду не надав.

Відповідно до інформації з офіційного сайту ПАТ "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, відправлення за №090 (копія ухвали суду від 11.10..2022 у справі №906/489/22), надіслане відповідачу, та вручено останньому 26.10.2022.

Тобто, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Згідно із ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Будь-яких письмових заяв і клопотань щодо відкладення розгляду справи, а також відзиву на позовну заяву, на день розгляду справи від відповідача до суду не надійшло.

З огляду на вищезазначене суд приходить висновку, що відповідача належним чином було повідомлено про дане судове засідання. Неявка останнього є підставою до розгляду справи за його відсутності, що передбачено п.1 ч.3 ст.202 ГПК України.

Водночас слід зазначити, що положеннями ст.178 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч.9 ст.165 та ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

28.04.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейдінг Груп" (постачальник/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Добринь" (споживач/відповідач) укладено договір №7 про постачання електричної енергії споживачу (а.с.12-19), за умовами якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (п.1.1. договору).

Додатковою угодою №1 від 07.09.2021 (а.с.20-28) сторони вирішили викласти договір №7 про постачання електричної енергії споживачу від 28.04.2020 у наступній редакції:

За умовами п.1.1 цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до умов цього договору.

Умови договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ), затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 та є однаковими для всіх споживачів (п. 1.2 договору).

Згідно з п.2.1 договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Споживач розраховується з постачальником за спожиту електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору (п.5.1. договору).

Спосіб визначення ціни за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції постачальника (п.5.2 договору).

Розрахунковим періодом за договором є календарний місяць (п. 5.5. договору).

У п.5.7 договору сторонами погоджено, зокрема, що оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку, протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання його споживачем.

Відповідно до п.п.1 п. 6.2 договору споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору.

Цей договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набирає чинності з дати подання споживачем заяви-приєднання, яка є додатком 1 до цього договору, та сплаченого рахунку (квитанції) постачальника (п. 13.1 договору).

Заявою-приєднання (додаток №1 до договору постачання електричної енергії споживачу) визначено, що початок постачання електричної енергії -01.06.2020 (а.с.29).

Умовами комерційної пропозиції (а.с.20-22) передбачено, що оплата електричної енергії споживачем здійснюється у наступному порядку: до 01 числа місяця постачання електричної енергії 40% прогнозованої вартості електричної енергії; до 10 числа місяця постачання електричної енергії 30% прогнозованої вартості електричної енергії; до 20 числа місяця постачання електричної енергії 30% прогнозованої вартості електричної енергії. Остаточний розрахунок здійснюється до 20 числа місяця, наступного за місяцем постачання на підставі акту купівлі - продажу електричної енергії. Акт купівлі-продажу електричної енергії складається Постачальником та направляється Споживачу до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим. Якщо Споживач протягом 5-ти днів один примірник акту, підписаного зі свого боку, не повертає Постачальнику, вважається що акт купівлі - продажу підписаний Споживачем. Переплата за куплену електричну енергію зараховується на наступний період або на вимогу Споживача може бути повернута. У разі виникнення заборгованості за поставлену електричну енергію, Споживач здійснює її оплату протягом 3-х днів з моменту підписання акту купівлі-продажу електричної енергії.

Крім того у комерційній пропозиції вказано, що рахунок на оплату надається Постачальником споживачу за 3 робочих дні до дати оплати.

В матеріалах справи містяться акти купівлі-продажу електричної енергії за період лютий-квітень 2022 року (підписані представниками обох сторін), травень-червень 2022 року (підписані позивачем в односторонньому порядку), розрахунки ціни продажу електричної енергії та докази надіслання актів за травень-червень разом із актом звірки та рахунком-фактурою відповідачу (а.с.33-41; 59-68).

У зв`язку з невиконанням договірних зобов`язань у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за спожиту електричну енергію в період з 01.02.2022 до 13.06.2022, яка складає 114091,50грн.

Не проведення відповідачем розрахунків за спожиту електроенергію стало приводом для звернення позивача за захистом порушеного права до суду.

Дослідивши в сукупності всі обставини та матеріали справи, господарський суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

За змістом ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір та інші правочини.

Згідно ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші тощо), а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Наведена правова норма кореспондується зі ст.509 Цивільного кодексу України: зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом ст.ст.526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином та у встановлений строк, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання то воно підлягає виконанню в цей строк.

В силу ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно пункту 1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 2 ст.614 Цивільного кодексу України встановлено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статей 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач не подав суду доказів, які б спростовували доводи позивача, натомість позивач обґрунтував свої позовні вимоги належними та достатніми доказами.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення 114091,50грн заборгованості за спожиту електроенергію обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються матеріалами справи і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати, з урахуванням положень ст.129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Добринь" (12101, Житомирська обл., Хорошівський р-н, смт.Хорошів, вул.Ватутіна, 30, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейдінг Груп" (01010, м.Київ, вул.Московська, 8Б, )

- 114091,50грн заборгованості;

- 2481,00грн витрат по оплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 17.11.22

Суддя Соловей Л.А.

Віддрукувати: друк. 3 прим.: 1- у справу; 2,3- сторонам