ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2022 року м.Дніпро Справа № 904/319/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузнецова В.О.,

суддів Чередка А.Є., Мороза В.Ф.,

секретар судового засідання Крицька Я.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "АПК Енергія" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.08.2022 (дата складення повного судового рішення 08.08.2022, суддя Бондарєв Е.М.) у справі

за позовом Межиріцької сільської ради, Дніпропетровська область, Павлоградський район, село Межиріч

до товариства з обмеженою відповідальністю "АПК Енергія", Дніпропетровська область, м.Дніпро

про розірвання договору оренди земельної ділянки площею 56,8447 га кадастровий номер :01:003:0830 та зобов`язання повернути земельну ділянку

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст і підстави позовних вимог

Межиріцька сільська рада звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "АПК Енергія" в якому з урахуванням позовної заяви у новій редакції, просила суд розірвати договір оренди земельної ділянки площею 56,8447 га, кадастровий номер :01:003:0830, б/н від 07.12.2017, укладений між Павлоградською районною державною адміністрацією та товариством з обмеженою відповідальністю "АПК Енергія", зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №23861037; зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю "АПК Енергія" повернути на користь Межиріцької сільської ради земельну ділянку площею 56,8447 га, кадастровий номер :01:003:0830, розташовану на території Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушено істотні умови договору, визначені у п.4.3, щодо щомісячної сплати орендної плати за користування земельною ділянкою. Систематична несплата відповідачем орендної плати за земельну ділянку, що визначена договором оренди земельної ділянки, є істотним порушенням умов договору, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про розірвання договору та зобов`язання відповідача повернути позивачу земельну ділянку.

ІІ. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 01.08.2022 у даній справі позовні вимоги задоволено повністю. Розірвано договір оренди земельної ділянки площею 56,8447 га, кадастровий номер :01:003:0830, б/н від 07.12.2017, укладений між Павлоградською районною державною адміністрацією та товариством з обмеженою відповідальністю "АПК Енергія", зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за N 23861037. Зобов`язано товариство з обмеженою відповідальністю "АПК Енергія" повернути на користь Межиріцької сільської ради земельну ділянку площею 56,8447 га, кадастровий номер :01:003:0830, розташовану на території Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "АПК Енергія" на користь Межиріцької сільської ради кошти, витрачені на оплату судового збору у сумі 4 962,00 грн.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано посиланням на порушення відповідачем істотних умов договору, визначених у п.4.3., щодо щомісячної сплати орендної плати за користування земельною ділянкою. Наявність заборгованості зі сплати орендних платежів є підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки.

ІІІ. Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи учасників справи

3.1 Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Товариство з обмеженою відповідальністю "АПК Енергія", не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду скасувати та прийняте нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Аргументуючи апеляційну скаргу, відповідач вказує, що земельна ділянка, яка перебуває в оренді товариства з обмеженою відповідальністю "АПК Енергія" площею 56,8447 га є земельною ділянкою для ведення підсобного сільського господарства із земель реформованого КСП "Межиріч" на території Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, за межами населеного пункту. Таким чином, на думку скаржника, належним розпорядником спірної земельної ділянки до моменту волевиявлення її власника є Павлоградська районна державна адміністрація, а тому Межиріцька сільська рада прийняла рішення з перевищенням повноважень, наданих законодавством.

Заявник апеляційної скарги зазначає, що строки сплати орендної плати встановлені приписами Податкового кодексу України.

З урахуванням п.287.3 ст.287 Податкового кодексу України сторонами досягнуто згоди, щодо визначення строку сплати орендної плати, а саме щомісячно протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

23.02.2022 Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області повідомило, що згідно даних інформаційної системи органів ДПС України, товариством по коду класифікації бюджету 1801600 "Орендна плата з юридичних осіб" за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 сплачено коштів по Межиріцькій ОТГ на загальну суму 13 500,00 грн.

Згідно даних інформаційної системи органів ДПС по товариству, податковий борг по орендній платі з юридичних осіб не обліковується.

З огляду на викладене, скаржник вважає, що відсутні підстави для висновку про наявність істотного порушення умов договору щодо сплати орендної плати за користування земельною ділянкою.

Відповідач звертає увагу на той факт, що право власності на земельну ділянку площею 56,84547 га, кадастровий номер :01:003:0830 за Межиріцькою сільською радою було зареєстровано 01.12.2021, а заборгованість з орендної плати позивачем нарахована з січня 2021 року.

Таким чином, скаржник вважає, що суд першої інстанції допустив порушення п.4 ч.3 ст.277 Господарського процесуального кодексу України, так як прийняв оскаржуване рішення про права та інтереси Павлоградської районної державної адміністрації, яка була належним розпорядником земельної ділянки і яка не була залучена до участі у справі.

Заявник апеляційної скарги зауважує, що ані позивач ані Павлоградська районна державна адміністрація не звертались до відповідача з проханням сплатити пеню, у відповідності до умов договору, а також не вжили заходів досудового врегулювання спору, передбачених п.12.3 договору, а тому звернення до господарського суду є передчасним.

3.2 Доводи інших учасників справи

У наданих поясненнях представник позивача просить залишити рішення господарського суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Позивач вважає необґрунтованими доводи скаржника про те, що укладаючи додаткову угоду до договору оренди землі б/н від 07.12.2017, Межиріцька сільська рада перевищила свої повноваження, оскільки законність укладення цієї угоди не була предметом розгляду суду першої інстанції та станом на цей час вказана угода не визнана судом недійсною.

Позивач зазначає, що додаткову угоду зареєстровано державним реєстратором 10.01.2021 і апелянт повинен сплачувати орендну плату у розмірі 10% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки з 01.12.2021. При цьому, судом першої інстанції встановлено, що відповідачем порушено істотні умови договору, визначені у п.4.3, щодо щомісячної сплати орендної плати за користування земельною ділянкою у період з січня по квітень 2021 року, а також з травня по грудень 2021 року.

Під час укладення додаткової угоди Межиріцька сільська рада діяла в межах наданих чинним законодавством повноважень, визначених зокрема ст.13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)".

Починаючи з 01.01.2019 Павлоградська районна державна адміністрація вже не розпоряджалася землями, які перебували у колективній власності, незалежно від місця розташування (у межах населених пунктів чи за межами), а відтак не мала права укладати додаткову угоди до чинних договорів оренди таких земель.

Безпідставними та невмотивованими є доводи апелянта про те, що ані позивач ані Павлоградська районна державна адміністрація не вжили заходів досудового врегулювання спору, передбачених п.12.3 договору, оскільки, на думку позивача, в даному випадку заходи досудового врегулювання спору не є обов`язковими згідно із законом, а відповідно до п.11.4 договору оренди розірвання договору в односторонньому порядку допускається.

ІV. Апеляційне провадження

4.1 Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді

Згідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 29.08.2022 для розгляду апеляційної скарги визначена колегія у складі: головуючий суддя Кузнецов В.О., судді Чередко А.Є., Мороз В.Ф.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.09.2022 відкладено вирішення питання щодо прийняття апеляційним господарським судом певного процесуального рішення з розгляду даної апеляційної скарги після надходження матеріалів справи з суду першої інстанції.

До суду апеляційної інстанції надійшли матеріали справи.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.09.2022 надано скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання доказів сплати судового збору в розмірі 7 443,00 грн та докази надіслання копії апеляційної скарги та доданих до неї документів позивачу листом з описом вкладення, тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали.

На виконання ухвали суду від 12.09.2022 скаржником надано заяву про усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою апеляційного господарського суду від 21.09.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "АПК Енергія" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.08.2022; призначено справу до розгляду на 17.11.2020 на 11 годин 20 хвилин.

17.11.2022 у судове засідання з`явився представник позивача, який надав відповідні пояснення.

Відповідач наданим йому процесуальним правом не скористався та не забезпечив в судове засідання явку повноважного представника. У поданому клопотанні просить розгляд справи відкласти з посиланням на участь його представника Туманова С.Г. в іншому судовому засіданні та рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бартая Проти Грузії" (заява 10978/06).

Частинами 11,12 ст.270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представника сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії", заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 зазначено, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується із обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

У разі відкладення розгляду справи за відсутності достатніх підстав, будуть порушені розумні строки тривалості судового провадження, що в свою чергу може бути порушенням права на справедливий та публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, і як наслідок - права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Колегія суддів враховує, що під час розгляду даної справи в суді першої інстанції приймали участь представники відповідача Мацюк В.В. та Вакула І.В.

Отже, відповідач не був позбавлений можливості забезпечити участь у судовому засіданні інших представників.

Посилання відповідача на висновок Європейського суду з прав людини у справі "Бартая проти Грузії" не є прийнятним, оскільки у вказаній справі зазначалося про розгляд національним судом справи без захисника, тоді як у господарській справі участь у судовому засіданні беруть представники учасників справи (стаття 56 Господарського процесуального кодексу України), а не захисники (така ж правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 13.11.2019 у справі №922/1191/13, від 04.02.2020 у справі №914/240/18, від 10.02.2021 у справі № 904/3214/18).

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що чинне процесуальне законодавство не визначає пріоритетності одних судових процесів перед іншими, неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду справи, відповідач у поданій апеляційній скарзі виклав свою правову позицію щодо спірних правовідносин, з метою дотримання принципу розумності строків розгляду справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи.

17.11.2022 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

4.2 Стислий виклад обставин справи, встановлених судами

07.12.2017 між Павлоградською районною державною адміністрацією (далі - орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "АПК Енергія" (далі - орендар) укладено договір оренди землі (далі - договір).

Відповідно до п.1.1 договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку площею 56,8447 га за рахунок земель, які перебували у колективній власності КСП "Межиріч" та були розпайовані між його членами та не передані у власність, для підсобного сільського господарства, з кадастровим номером :01:003:0830, яка знаходиться на території Межиріцької сільської ради, Павлоградського району Дніпропетровської області, за межами населеного пункту.

Відповідно до п.2.3 договору нормативну грошову оцінку земельної ділянки не проведено. Нормативна грошова оцінка одиниці ріллі по Дніпропетровській області становить за 1,0 (один) га станом на день підписання договору становить: 32 525,99 грн.

Згідно з п.4.1 договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі (в національній валюті України - гривня). Орендна плата на рік встановлюється відповідно до статей 277, 278 Податкового кодексу України на рівні 1% від нормативної грошової оцінки одиниці ріллі по Дніпропетровській області.

Згідно з п.4.3 договору орендна плата вноситься орендарем щомісячно по 1/12 частині від загальної річної орендної плати на розрахунковий рахунок Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, протягом 30 календарних днів, наступним за останнім днем звітного місяця.

Відповідно до п.11.4 договору розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається. Умовами розірвання договору в односторонньому порядку є: систематична несплата орендної плати на протязі 3-х (трьох місяців); нецільове використання земельної ділянки; невиконання умов договору та вимог чинного законодавства.

Договір набирає чинності після підписання сторонами та державної реєстрації права оренди (п.13.1 договору).

Договір укладено на строк 25 років з дати набрання чинності договором. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п.3.1 договору).

Передача земельної ділянки орендарю здійснюється у триденний строк після державної реєстрації права оренди земельної ділянки за договором за актом її приймання-передачі (п.3.2 договору).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 12.11.2021 номер запису про інше речове право (право оренди земельної ділянки) 23863149 здійснено 07.12.2017 (строк дії: договір укладено на 25 років, з правом пролонгації).

04.06.2022 між Межиріцькою сільською радою та товариством з обмеженою відповідальністю "АПК Енергія", у зв`язку з переходом права власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення до Межиріцької сільської ради та прийняттям рішення Межиріцькою сільською радою "Про затвердження розмірів орендної плати за користування земельними ділянками на території Межиріцької сільської ради на 2020 рік", укладено додаткову угоду до договору оренди землі № б/н від 07.12.2017 (далі - додаткова угода).

Додатковою угодою від 04.06.2020 сторони внесли зміни до преамбули договору, виклавши її в наступній редакції: "Орендодавець Межиріцька сільська рада Павлоградського району Дніпропетровської області в особі сільського голови Луценка Олександра Григоровича, діючого на підставі Закону України "Про місцеве самоврядування в України (далі за текстом - орендодавець...".

Згідно з умов додаткової угоди внесено зміни до договору в пунктах 2.3, 4.1, 4.3 виклавши їх в наступній редакції:

3.1) до пункту 2.3 "Нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 56,8447 га, кадастровий номер :01:003:0830, відповідно до витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку №97-4-0.181-479/181-20 від 02.03.2020, становить - 3 693 359,06 грн;

3.2) до пункту 4.1 "Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі на рівні 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки відповідно до рішення Межиріцької сільської ради "Про затвердження розмірів орендної плати за користування земельними ділянками на території Межиріцької сільської ради на 2020 р." № 590-15/VII від 10.07.2019 року";

3.3) до пункту 4.3 "Орендна плата вноситься Орендарем щомісячно у грошовій формі у розмірі 1/12 частини від 10% нормативної грошової оцінки земельної ділянки на рахунок....".

Таким чином, у відповідності до пунктів 4.1 та 4.3 договору в новій редакції зі змінами відповідно до додаткової угоди, орендар взяв на себе зобов`язання сплачувати орендну плату у встановленій договором сумі, кожного місяця.

Позивач стверджує, що товариством з обмеженою відповідальністю "АПК Енергія" порушено істотні умови договору, визначені у п. 4.3., щодо щомісячної сплати орендної плати за користування земельною ділянкою у період з січня по квітень 2021 року, а також з травня по грудень 2021 року, у зв`язку з чим станом на 17.01.2022 виникла заборгованість у сумі 33 041,10 грн.

Таким чином, посилаючись на неналежне виконання відповідачем умов спірного договору оренди землі щодо сплати орендної плати, що на думку позивача, мало систематичний характер, позивач звернувся до суду з вимогою до відповідача про дострокове розірвання договору та, відповідно, зобов`язання відповідача повернути позивачу орендовану земельну ділянку.

4.3 Позиція апеляційного господарського суду у справі

Імперативними приписами статті 269 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, подані заперечення, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Предметом спору у цій справі є вимога про дострокове розірвання договору оренди у зв`язку з систематичною несплатою відповідачем орендної плати за землю, що є істотним порушенням умов договору оренди.

Положеннями частини 1 статті 2 Закону України "Про оренду землі" визначено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

За загальним правилом, користування земельною ділянкою в Україні, що випливає з орендних правовідносин та засноване на відповідному договорі (оренди), є платним (стаття 792 Цивільного кодексу України, стаття 93 Земельного кодексу України, стаття 1 Закону України "Про оренду землі").

У частині 2 статті 15 Закону України "Про оренду землі" визначено істотні умови договору оренди, якими, зокрема, є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату, а положення статей 24, 25 цього Закону визначають права та обов`язки орендодавця та орендаря, зокрема, право орендодавця вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди і своєчасного внесення орендної плати, а також право орендаря самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі.

Отже, орендна плата за землю, що є платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі, є однією із обов`язкових умов договору оренди, а також одним із обов`язків орендаря за цим договором (статті 15, 21, 24, 25 Закону України "Про оренду землі", стаття 759, 762 Цивільного кодексу України). Порушення цих умов та обов`язків має визначені законом наслідки.

Зокрема, положеннями статті 32 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до п."д" частини 1 статті 141 Земельного кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Систематичність передбачає два та більше випадки несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди (постанова Верховного Суду від 08.04.2020 у справі № 904/23/18, постанови Верховного Суду України від 12.12.2012 у справі № 6-146цс12 та від 28.09.2016 у справі № 6-977цс16).

При цьому систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною другою статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Враховуючи наведені положення законодавчих актів, якими врегульовані відносини, пов`язані з орендою землі, при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом "д" статті 141 Земельного кодексу України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 Цивільного кодексу України, згідно з якою необхідна наявність істотного порушення стороною договору.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає різні правові наслідки через порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до п. 11.4 договору розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається. Умовами розірвання договору в односторонньому порядку є: систематична несплата орендної плати на протязі 3-х (трьох місяців); нецільове використання земельної ділянки; невиконання умов договору та вимог чинного законодавства.

Тобто наведеними умовами договору передбачена можливість його розірвання на вимогу однієї із сторін та визначенні підстави для такого розірвання, без необхідності встановлення будь-яких інших передумов, зокрема істотного порушення договору. Положення пункту 11.4 договору були погоджені сторонами на власний розсуд, не суперечать загальним засадам цивільного законодавства, не змінені та не визнані недійсними, а тому є обов`язковими для виконання сторонами правочину.

Матеріали справи свідчать про те, що розмір нормативної грошової оцінки 1 га ріллі по Дніпропетровській області у 2021 році становив 30 251,00 грн.

Таким чином, за 2021 рік відповідач повинен був сплатити орендну плату за користування земельною ділянкою площею 56,8447 га у розмірі - 56,8447 га х 30251,00 грн х 1%= 17 196,09 грн.

Розмір орендної плати за 1 місяць = 17 196,09 грн/12 місяців = 1 433,01 грн.

Враховуючи те, що 10.11.2021 зареєстровано додаткову угоду до договору оренди землі від 07.12.2017, відповідач з 01.12.2021 повинен сплачувати орендну плату у розмірі 10% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки.

Відповідно до витягу з нормативної грошової оцінки земельної ділянки від 02.03.2020, розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 56,8447 га, кадастровий номер :01:003:0830, становить 3 693 359,06 грн.

Отже, за період січень-листопад 2021 року відповідач повинен був сплатити орендної плати у розмірі 1433,01 грн. х 11 місяців = 15 763,11 грн.

За грудень 2021 року - 3 693 359,06 грн. х 10% / 12 = 30 777, 99 грн.

Всього за 2021 рік: 15 763,11 грн. + 30 777, 99 грн. = 46 541,10 грн.

Відповідно до розрахунку суми заборгованості Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, станом на 17.01.2022 за відповідачем рахується заборгованість по Межиріцькій сільській раді в розмірі 33 041,1 грн.за договором оренди землі від 07.12.2017. Відповідно до вказаного розрахунку останній платіж відповідачем здійснено 23.12.2021 на суму 11 000 грн.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що товариством з обмеженою відповідальністю "АПК Енергія" порушено істотні умови договору, визначені у п.4.3., щодо щомісячної сплати орендної плати за користування земельною ділянкою та у період з січня по квітень 2021 року, а також з травня по грудень 2021 року орендну плату кожного місяці (своєчасно) не сплачувалось, станом на 17.01.2022 існує заборгованість у сумі 33 041,1 грн.

Доказів сплати орендної плати за вказаний період відповідачем не надано, матеріали справи не містять.

Приймаючи до уваги систематичну несплату відповідачем орендної плати за землю, місцевий господарський суд правомірно зазначив про наявність підстав для розірвання договору оренди земельної ділянки від 07.12.2017.

Частиною 1 ст. 782 Цивільного кодексу України передбачено, що наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за її користування протягом трьох місяців підряд.

Пунктом 6.1 договору встановлено, що після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Дійшовши висновку про наявність підстав для розірвання договору, господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що земельна ділянка площею 56,8447 га, кадастровий номер :01:003:0830, розташована на території Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, підлягає поверненню орендарем на користь власника - Межиріцької сільської ради.

Апеляційний господарський суд вважає безпідставними доводи скаржника про перевищення Межиріцькою міською радою повноважень при укладенні додаткової угоди до договору оренди землі б/н від 07.12.2017, оскільки законність укладення цієї додаткової угоди не була предметом розгляду у даній справі. Додаткова угода є чинною, у визначеному законом порядку недійсною не визнавалася.

Колегія суддів відхиляє посилання скаржника на те, що право власності на спірну земельну ділянку за Межиріцькою сільською радою було зареєстровано 01.12.2021, а заборгованість з орендної плати позивачем нараховано з січня 2021, оскільки предметом спору у даній справі є розірвання договору оренди, а не стягнення орендної плати.

Стосовно доводів скаржника щодо невжиття позивачем та Павлоградською районною державною адміністрацією заходів досудового врегулювання спору, передбачених п.12.3 договору, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідно до приписів ч.1 ст.19 Господарського процесуального кодексу України сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом.

У даному випадку, заходи досудового врегулювання спору не є обов`язковими згідно із законом. Крім того, відповідно до п.11.4 договору розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається за умови систематичної несплати орендної плати на протязі 3-х місяців.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновку Європейського Суду з прав людини у справі Проніна проти України (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції.

4.4 Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Аргументи скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, не приймаються апеляційним господарським судом, оскільки вони спростовуються викладеними приписами законодавства та встановленими обставинами у справі, і не можуть слугувати підставою для скасування рішення суду, судом апеляційної інстанції не було встановлено невірне застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права при розгляді справи.

4.5 Розподіл судових витрат

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст.269,275,276,281-283 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "АПК Енергія" відмовити.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.08.2022 у справі №904/319/22 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Постанова складена у повному обсязі 21.11.2022

Головуючий суддя В.О.Кузнецов

Судді А.Є.Чередко

В.Ф.Мороз