РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.11.2022Справа № 910/4974/22

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Макагро"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Фозі-Агро"
простягнення неустойки в розмірі 710 100,00 грн
За зустрічним позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Фозі-Агро"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Макагро"
простягнення неустойки в розмірі 213 000,00 грн
Суддя Підченко Ю.О.
Секретар судового засідання Лемішко Д.А.
Представники сторін:

від позивача: Федорчук Б.І. - представник за довіреністю;

від відповідача: Чернов В.В. - представник за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва знаходиться справа № 910/4974/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Макагро" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фозі-Агро" про стягнення 710 100,00 грн основного боргу за договором поставки сільськогосподарської продукції № 17/11/21 від 17.11.2021.

Відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 15.08.2022 зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фозі-Агро" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Макагро" про стягнення неустойки (штрафу) в сумі 213 000,00 грн об`єднано в одне провадження з первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Макагро" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фозі-Агро" про стягнення 710 100,00 грн основного боргу за договором поставки сільськогосподарської продукції № 17/11/21 від 17.11.2021 по справі № 910/4974/22.

З огляду на те, що в підготовчому провадженні здійснено дії передбачені ст. 182 Господарського процесуального кодексу України, суд вирішив закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті.

04.10.2022 до суду від ТОВ "Фозі-Агро" надійшли наступні заяви та клопотання:

- заперечення проти поновлення строку для подання заяви свідка як доказу;

- пояснення по справі;

- клопотання про виклик свідка ОСОБА_1 для допиту в судовому засіданні;

- клопотання про визнання поважними причин не подання заяви у встановлений строк та про витребування доказів.

Безпосередньо в судовому засіданні 03.11.2022 сторони надали усні пояснення на обґрунтування їх позовних вимог за первісним і зустрічним позовами та навели доводи й заперечення проти заявлених до них позовних вимог.

Суд наголосив, що питання про долучення до справи заяви свідка ОСОБА_1 вже було вирішено під час підготовчого провадження, а тому доводи ТОВ "Фозі-Агро" до уваги не приймаються.

Крім того, стосовно виклику свідка для допиту та витребування доказів суд вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Відповідно до ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно з положеннями ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Враховуючи наведені відповідачем за первісним позовом доводи, суд дійшов висновку, що ним не доведено поважності причин пропуску строку для подання такого клопотання про витребування.

Більше того, відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України, у підготовчому засіданні суд з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Однак, відповідачем за первісним позовом раніше не було заявлено клопотань про витребування, а наявності поважних причин в порядку ст. 207 Господарського процесуального кодексу України ТОВ "Фозі-Агро" не обґрунтував.

Положення ст.ст. 182, 207 також застосовуються і до клопотання про виклик свідка, адже відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України, у підготовчому засіданні суд вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста.

Оскільки заяву свідка було долучено на підготовчому провадженні, а відповідачем за первісним позовом своєчасно не заявлено про виклик, то суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про виклик свідка.

У той же час, під час вирішення спору по суті будуть враховані письмові заперечення ТОВ "Фозі-Агро", які викладені ним у клопотанні про виклик свідка.

Згідно зі ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

17.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Макагро" (як постачальником) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фозі-Агро" (як покупцем) було укладено договір поставки сільськогосподарської продукції № 17/11/21 (далі також - договір), за умовами якого постачальник зобов`язується продати (передати у власність), а покупець - прийняти у власність та оплатити кукурудзу українського походження, далі за текстом - товар.

У п. 1.3. договору наведені наступні характеристики та вартість товару: кукурудза фуражна (ІІІ клас) ДСТУ 4525:2006, 150 т (+/- 10%), ціна товару за 1 т без ПДВ 6 228,00 грн, ціна товару за 1 т з ПДВ 7 100,00 грн, загальна вартість товару з ПДВ 1 065 000,00 грн.

В розділі 3 договору сторони погодили, що строк передачі товару постачальником покупцю - 30.11.2021 (включно), але не пізніше строку дії даного договору. Якщо кінцева дата передачі товару випадає на вихідний або святковий день, кінцева дата передачі товару автоматично переноситься на перший робочий день, що йде за кінцевою датою передачі. Товар може передаватись окремими партіями. Партією товару сторони визнають товар, який поставляється відповідно до кожної видаткової накладної, оформленої постачальником. Поставка товару партіями узгоджується сторонами шляхом обміну заявками на поставку та їх підтвердження. Обмін сторонами заявками та їх підтвердження проводиться засобами електронного зв`язку із використанням електронних поштових скриньок, відомості про які зазначені у даному договорі.

Для передачі партії товару покупець надає постачальнику на ступні документи:

- довіреність на отримання ТМЦ, оформлену на ім`я особи, уповноваженої покупцем на його отримання від постачальника;

- відомості про державні номери та марки автомобільного транспорту, який буде наданий покупцем для перевезення товару. Такі відомості надаються покупцем не пізніше настання строку передачі товару шляхом направлення повідомлення на електронну поштову скриньку постачальника, що зазначена у даному договорі.

Датою поставки товару вважається дата поставки товару на зерновий склад покупця, відомості про який зазначаються покупцем у відповідній заявці.

Відповідно до пунктів 3.1., 3.2. договору, оплата товару здійснюється в порядку 100% оплати вартості партії товару покупцем шляхом перерахування на банківський рахунок постачальника протягом 1 банківського дня з дати поставки товару. Форма оплати - безготівковий розрахунок.

Згідно з п. 6.1. договору, строк дії договору встановлюється з дня його укладення сторонами до 31.12.2021, а у випадку несвоєчасного виконання сторонами своїх договірних обов`язків - до повного виконання ними прийнятих на себе зобов`язань.

Як стверджує позивач за первісним позовом, 25, 26, 28 листопада 2021 на користь відповідача було відвантажено товар масою 101 т. на загальну суму 717 100,00 грн.

Спір у справі за первісним позовом виник у зв`язку з тим, що покупець оплатив лише 7 000,00 грн вартості поставленого товару, а не оплаченою залишається 710 100,00 грн.

Заперечуючи проти первісного позову ТОВ "Фозі-Агро" посилався, зокрема, на таке:

- позивач допустив порушення власних договірних зобов`язань, у зв`язку з чим виконання ТОВ "Фозі-Агро" договірних зобов`язань з оплати товару стало неможливим;

- позивачем не поставлено відповідачу товар в обсягах та в строки, встановлені договором;

- обов`язок оплати товару у відповідача ще не настав.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення первісного позову з наступних підстав.

Виходячи зі змісту укладеного між сторонами договору, він за своєю правовою природою є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 61 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України).

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Статтею 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

За змістом ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як вже було вказано вище, умовами договору передбачено поставку товару партіями, та оплату 100% партії товару протягом 1 банківського дня з дати поставки (п.п. 2.1.1., 3.1. договору).

Матеріалами справи підтверджується факт наступних поставок позивачем на користь ТОВ "Фозі-Агро:

- 25.11.2021 на суму 182 896, 00 грн, відповідно до ТТН № 22 від 25.11.2021;

- 26.11.2021 на суму 182 896,00 грн, відповідно до ТТН № 23 від 26.11.2021;

- 28.11.2021 на суму 351 308, 00 грн відповідно до ТТН № 56 від 28.11.2021.

Належним чином завірені копії товарно-транспортних накладних наявні в матеріалах справи. В графі "Прийняв (відповідальна особа вантажоодержувача)" наявний підпис керівника ТОВ "Фозі-Агро" О.О.Савіна. Накладні підписані сторонами без зауважень.

Крім того, на підтвердження поставки на корись відповідача товару позивачем надані наступні докази:

- 01.12.2021 на адресу відповідача було направлено рекомендованим листом з описом на підтвердження взятих на себе зобов`язань пакет документів, в тому числі рахунки на оплату в кількості 4-х штук, по кожному відвантаженому автомобілю та видаткові накладні в кількості 8 штук, по 4 для кожної сторони;

- 02.12.2021 на електронну адресу відповідача було надіслано лист, в якому повідомлено що 01.12.2021 позивач надіслав оригінали та копії документів згідно укладеного договору поставки від 17.11.2021 з описом вкладення, просили підписати отримані документи та надіслати екземпляри позивача на поштову адресу. Також в даному листі наголошено на тому, що відповідачем при отриманні продукції на 101 тонну, яка була відвантажена 25, 26 та 28.11.2021 не надано довіреності, у зв`язку із чим просили також надати відповідні супровідні документи, а саме довіреності на отримання товару, а також підписати та надіслати на адресу позивача акт звірки, який долучено до даного електронного листа.

Таким чином, наявність обов`язку відповідача за первісним позовом щодо сплати заборгованості у розмірі 710 100,00 грн підтверджується матеріалами справи та не була спростована відповідачем, зокрема, останнім не надано суду доказів сплати грошових коштів у вказаному розмірі, у зв`язку з чим первісний позов підлягає задоволенню в повному обсязі на вказану суму.

Витрати зі сплати судового збору за подання первісного позову покладаються на відповідача за первісним позовом.

Крім того, за результатами розгляду зустрічних позовних вимог суд дійшов наступних висновків.

ТОВ "Фозі-Агро" стверджує, що відповідачем порушено умови п.п. 2.1., 2.10 договору та не завершено поставку на користь позивача 150 т кукурудзи на суму 1 065 000,00 грн з ПДВ.

Відповідальність за невиконання чи неналежне виконання умов договору визначена в розділі 4 договору.

Так, в разі прострочення поставки/передачі товару на строк більш ніж на 3 календарні дні постачальник сплачує на користь покупця неустойку (штраф) у розмірі 20% від вартості несвоєчасно переданого/не переданого товару (п. 4.1. договору).

З огляду на те, на думку ТОВ "Фозі-Агро", що відповідачем прострочено строки поставки, позивач за зустрічним позовом заявив до стягнення штраф в сумі 213 000,00 грн.

Заперечуючи проти зустрічних позовних вимог ТОВ "Макагро" наголошує, що поставка відбулася вчасно, а товар передано в обсягах, який було обумовлено сторонами.

Відповідно до п. 2.10. договору сторони домовились, що у разі виникнення спорів та розбіжностей щодо якості, кількості або передачі/поставки товару за даним договором та внаслідок яких товар не передано/ не поставлено на користь покупця, такий товар має бути збережений постачальником у належній кількості та якості, до повного вирішення сторонами всіх спорів та розбіжностей. Постачальник зобов`язаний по запиту покупця надати повну інформацію про збережений товар.

З наявних у матеріалах справи фактичних даних встановлено, що ТОВ "Фозі-Агро" не виконало оплати першої партії поставленого товару в розмірах та в строки, передбачені договором.

На підтвердження своїх доводів ТОВ "Макагро" долучено до справи заяву свідка ОСОБА_1 , яка є засновником та директором ТОВ "Алвест Транс", з якої вбачається, що 29.11.2021 на виконання попередніх домовленостей, авто перевізника були навантажені товаром та готові до перевезення, однак перевізник не отримав аванс від ТОВ "Фозі-Агро", не укладено договору-заявки та позивачем за зустрічним позовом не було надано документи, які надають повноваження для отримання ТМЦ, у тому числі, довіреності від ТОВ "Фозі-Агро".

Відповідно до положень ст. 89 Господарського процесуального кодексу України, показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини, або які ґрунтуються на повідомленнях інших осіб.

На підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах. Законом можуть бути визначені інші обставини, які не можуть встановлюватися на підставі показань свідків.

Показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка.

У заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), обставини, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень.

Підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом. Не вимагається нотаріальне посвідчення підпису сторін, третіх осіб, їх представників, які дали згоду на допит їх як свідків. Заява свідка має бути подана до суду у строк, встановлений для подання доказів.

Крім того, як вбачається з листа ТОВ "Макагро" директору "ТОВ "Фозі-Агро" від 01.12.2021, враховуючи той факт, що на сьогоднішній день оплата за поставлені партії товару відсутня, ТОВ "Макагро" зберігає за собою право здійснювати збереження товару (кукурудзи) в розмірі 46,1 т у належній кількості та якості до повного вирішення спорів та розбіжностей, а саме до проведення оплати поставлених партій товару, що передбачено п. 2.10 договору. Товар зберігається в обумовлених сторонами умовах завантаження проведене на автомобілі надані ТОВ "Фозі-Агро": ДАФ НОМЕР_1 причіп НОМЕР_2 водій, що здійснює перевезення ОСОБА_2 , перевізник ТОВ "Лоджик Групп" (загальна вага 39,680 т тара 15520 т нетто 24,160 т) та автомобіль ДАФ НОМЕР_3 причіп НОМЕР_4 водій, що здійснює перевезення ОСОБА_3 перевізник ТОВ Лоджик Групп" (загальна вага 39440 т тара 17,500 нетто 21940т).

Крім того, суд наголошує, що правовідносини між ТОВ "Фозі-Агро" та ТОВ "Алвест Транс" в частині погодження умов та ціни перевезення не є предметом доказування у даній справі.

З наведених вище обставин слідує, що ТОВ "Макагро" правомірно зупинило поставку партії товару з огляду на не проведення ТОВ "Фозі-Агро" оплати за вже поставлену партію, а тому зустрічний позов задоволенню не підлягає.

Витрати зі сплати судового збору за подання зустрічного позову покладаються на позивача за зустрічним позовом.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", "Серявін та інші проти України" обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, п. 2 ч. 5 ст. 238, ст. ст. 240, 241, ч. 1 ст. 256, 288 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Макагро" задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фозі-Агро" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 21, прим. 501-Б; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Макагро" (30300, Хмельницька обл. Шепетівський р-н., м. Ізяслав, вул. Василя Стуса, 11; ) заборгованість в розмірі 710 100,00 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 10 651,50 грн. Видати наказ.

3. У задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фозі-Агро" відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, то строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 14.11.2022 року.

Суддя Ю.О.Підченко