СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2022 року м. Харків Справа № 922/4891/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Гребенюк Н.В. , суддя Слободін М.М.

без виклику учасників справи,

розглянувши в порядку спрощеного (письмового) провадження без проведення судового засідання за наявними в справі матеріалами апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» (вх. №562 Х/2)

на рішення Господарського суду Харківської області від 17.02.2022 (повний текст складено 17.02.2022), ухвалене у складі судді Сальнікової Г.І.

у справі № 922/4891/21

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» (61052, м. Харків, вул. Євгена Котляра, 7, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Монітор» (61010, м. Харків, вул. Георгіївська, 10, )

про стягнення 194097,12 грн

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Монітор» про стягнення штрафу у розмірі 194097, 12 грн.

Позов обґрунтовано неналежним виконанням з боку відповідача взятих на себе зобов`язань за договором № П/НХ-19950/НЮ від 08.07.2019 в частині постачання якісного товару.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 17.02.2022 у справі № 922/4891/21 в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням, ухваленим господарським судом першої інстанції, до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця», яке посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду від 17.02.2022 у справі № 922/4891/21 скасувати, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування зазначає, що у відношенні посадових осіб регіональної філії «Південна залізниця» за фактом розтрати грошових коштів, шляхом зловживання службовим становищем, органами національної поліції України було порушено кримінальне провадження. Матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000183. Висновком комплексної судової товарознавчої експертизи та експертизи матеріалів, речовин та виробів за матеріалами досудового розслідування (дослідження волокнистих матеріалів та виробів з них) від 20.07.2021 № 19515/19516/18005-18021/18022-18038, встановлено, що костюми утеплені «Зима», придбані за договором від 08.07.2019 № П/НХ-19950/НЮ, не відповідають вимогам стандарту ДСТУ ЕN ISO 13688:2016 «Одяг захисний загальні вимоги», а саме: не відповідає вимогам п. 7, 8, та ДСТУ ЕN 14058:2008 «Одяг спеціальний для захисту від знижених температур, а саме: не відповідає вимогам п. 7, 8 та додатку Д. Однак, вказане було проігноровано судом першої інстанції.

Крім того, вказує, що суд першої інстанції, відмовляючи позивачу у задоволенні клопотання про призначення експертизи, не зміг повно і всебічно дослідити обставини справи, що призвело до ухвалення хибного рішення.

Одночасно апелянт звертається з клопотанням про поновлення строку на подання апеляційної скарги з підстав введення воєнного стану в Україні.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.05.2022 у справі № 922/4891/21 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Гребенюк Н.В., Слободін М.М.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.05.2022 поновлено Акціонерному товариству «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Харківської області від 17.02.2022 у справі № 922/4891/21. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» на рішення Господарського суду Харківської області від 17.02.2022 у справі № 922/4891/21.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.05.2022 розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» на рішення Господарського суду Харківської області від 17.02.2022 у справі № 922/4891/21 ухвалено здійснювати у порядку письмового провадження без виклику учасників справи. Запропоновано відповідачу подати відзив на апеляційну скаргу, який повинен відповідати вимогам ч. 2 статті 263 ГПК України, а також докази надсилання (надання) копії відзиву та доданих до нього документів апелянтові.

30.09.2022 до Східного апеляційного господарського суду від Господарського суду Харківської області надійшли матеріали справи № 922/4891/21.

04.10.2022 до Східного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Монітор» надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх. № 4815 від 04.10.2022), в якому останній просить апеляційну скаргу у справі № 922/4891/21 залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 17.02.2022 без змін.

В обґрунтування вказує, що зобовґязання, що витікає із Договору № П/НХ-19950/НЮ від 08.07.2019 були виконані належним чином, як того вимагає вимоги статті 526 ЦК України. В жодних документах позивача, рівно як і в тексті апеляційної скарги ним не заперечується, що повне виконання договору відбулось більш, ніж за рік до подання позову, та сам позивач (апелянт) жодного разу до направлення претензії не заявляв про нібито неякісність або не висував інших зауважень. При чому, право АТ «Українська залізниця» скористатись передбаченими положеннями укладеного договору, якщо б вона вважала, що отриманий товар був неякісним, було збережено.

Наголошує, що правове обґрунтування позову з боку позивача полягає саме у договірних зобовґязаннях, на підставі договору також він обґрунтовує штраф у розмірі 20% неякісного товару, однак на дату звернення до суду договір вже не діє, оскільки згідно до п. 10.1 строк дії сплив 31.12.2019, тому положення цього договору, у тому числі, щодо нарахування штрафу, не є чинними на дату подання позову.

Вказує, що на сьогодні, як і на час розгляду справи в Господарському суді Харківської області, відсутній вирок по кримінальному провадженню, на яке посилається позивач, тому жодного факту не підтверджено.

Відповідно до ч. 1 статті 273 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Водночас, указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №133/2022 від 14.03.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17.05.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.08.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07.11.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Враховуючи приписи статті 3 Конституції України, з міркувань безпеки доступ та відвідування співробітниками будівлі Східного апеляційного господарського суду обмежено, що обмежило й доступ до певних матеріалів справ та зумовило неможливість своєчасного розгляду апеляційної скарги у межах цієї справи.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 ГПК України, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.07.2019 між Акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі начальника структурного підрозділу «Служба матеріально-технічного забезпечення» регіональної філії «Південна залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» Рождественського А.С. та в особі начальника фінансового відділу структурного підрозділу «Служба матеріально - технічного забезпечення» регіональної філії «Південна залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» Головко Л.П. (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Монітор» (постачальник) укладеного договір №П/НХ-19950/НЮ, у відповідності до умов якого, постачальник зобов`язується поставити і передати у зумовлені строки у власність покупцю певну продукцію, надалі товар, відповідно до Специфікації №1 (Додаток №1), розмірної специфікації (Додаток №2), які є невід`ємними частинами договору, а покупець зобов`язується прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату відповідно до умов договору (т. 1 а.с. 44-55).

Згідно з п. 1.2. договору сторони визначили найменування товару: Код ДК 021:2015:18130000-9 Спеціальний робочий одяг (костюм утеплений «Зима»).

Відповідно до п. 1.4, 1.5. договору визначено виробника товару: ТОВ «Монітор», Україна та рік виготовлення: 2019 рік.

Умовами п. 3.1., 3.4. договору погоджено, що покупець оплачує поставлений постачальником товар за ціною вказаною у Специфікації №1. Ціна договору становить 809116, 80 грн, з урахуванням ПДВ 20% -134852,80 грн.

Згідно з п. 4.2. договору покупець оплачує постачальнику кожну прийняту партію товару впродовж 30 банківських днів з дати поставки товару покупцю, при умові надання постачальником рахунку-фактури, документів якості на поставлений товар, але не раніше реєстрації постачальником податкової накладної на кожну партію товару.

Відповідно до п. 5.1.1. договору постачальник здійснює поставку товару на умовах DDP інкотермс-2010 (61080, м. Харків, вул. Південнопроектна, 2 а, Виробничий підрозділ «Харківський головний матеріально-технічний склад» регіональної філії «Південна залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця»). Товар поставляється транспортом постачальника за рахунок постачальника на склад покупця впродовж 15 календарних днів з дати відправлення вимоги на електронну адресу постачальника.

У відповідності до п. 5.1.6 договору передбачено, що датою поставки товару вважається день підписання покупцем або його уповноваженим представником акту прийому-передачі товару, який готується постачальником та надається одночасно з товаром покупцю.

Умовами п. 5.2.5. договору визначено, що підтвердженням про приймання товару у власність покупцем є акт прийому-передачі товару, підписаний уповноваженими представниками сторін.

Згідно з п. 10.1 договору зазначено, що даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2019 року, а в частині розрахунків - до повного виконання.

Додатковою угодою №1 від 12.12.2019 до договору №П/НХ-19950/НЮ від 08.07.2019 сторони погодили внести зміни до умов зазначеного договору, зокрема, п. 10.1. розділу 10 договору виклали в наступній редакції: «Цей договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31 березня 2020 року, а в частині розрахунків - до повного виконання».

Додатковою угодою №2 від 05.03.2020 та №3 від 30.03.2020 до договору №П/НХ-19950/НЮ від 08.07.2019 погоджено внести зміни до п. 4.2. Розділу 4 договору в частині строків оплати поставленого товару.

Із матеріалів справи вбачається, що на виконання кожною із сторін взятих на себе договірних зобов`язань за договором №П/НХ-19950/НЮ від 08.07.2019 було укладено низку документів: видаткова накладна №08/08/19 від 08.08.2019, рахунок-фактура №08/08/19 від 08.08.2019, товарно-транспортна накладна №Р08/08 від 08.08.2019, довіреність №524 від 08.08.2019; акт прийому-передачі товару від 08.08.2019; видаткова накладна №12/08/19 від 12.08.2019; товарно-транспортна накладна №P12/08/01 від 12.08.2019, довіреність №530 від 12.08.2019, акт прийому-передачі товару від 12.08.2019; видаткова накладна №17/01/2020 від 17.01.2020; рахунок-фактуру №17/01/2020 від 17.01.2020, товарно-транспортна накладна №P1 від 17.01.2020; акт прийому-передачі товару від 17.01.2020.

Так, 07.08.2019 між покупцем та постачальником було підписано акт прийому-передачі товару, відповідно до якого постачальник передав, а покупець прийняв костюм утеплений «Зима» у кількості 400 штук на загальну суму 454560, 00 грн.

12.08.2019 між покупцем та постачальником було підписано акт прийому-передачі товару, відповідно до якого постачальник передав, а покупець прийняв костюм утеплений «Зима» у кількості 312 штук на загальну суму 354556, 80 грн.

17.01.2020 між покупцем та постачальником було підписано акт прийому-передачі товару, відповідно до якого постачальник передав, а покупець прийняв костюм утеплений «Зима» у кількості 142 штук на загальну суму 161368, 80 грн.

У відповідності до п. 2.3. договору, покупець має право повернути постачальнику неякісний товар.

Строк заміну товару у межах гарантійного строку 20 днів з моменту виявлення дефектів. Постачальник проводить заміну товару на якісний за свій рахунок (п. 2.6. договору).

Позивач зазначає, що у відношенні посадових осіб регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця» за фактом розтрати грошових коштів, шляхом зловживання службовим становищем, органами національної поліції України було порушено кримінальне провадження. Матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000183. Висновком комплексної судової товарознавчої експертизи та експертизи матеріалів, речовин та виробів за матеріалами досудового розслідування (дослідження волокнистих матеріалів та виробів з них) від 20.07.2021 № 19515/19516/18005-18021/18022-18038, встановлено, що костюми утеплені «Зима», придбані за договором від 08.07.2019 № П/НХ-19950/НЮ, не відповідають вимогам стандарту.

У зв`язку з чим, позивачем на підставі п. 7.2. договору нараховано відповідачу штраф у розмірі 20 % від вартості поставленого неякісного товару у розмірі 194097, 12 грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 17.02.2022 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Вказане рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що договірні зобов`язання між сторонами виконано належним чином без будь-яких взаємних зауважень та в межах визначеного умовами договору строку його дії, у зв`язку з чим, відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача штрафу у розмірі 194097, 12 грн.

При перегляді рішення місцевого господарського суду із врахуванням меж апеляційного перегляду згідно положень статті 269 ГПК України, колегія суддів апеляційного господарського суду виходить з наступного.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (стаття 11 ЦК України).

За приписами статті 629 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Згідно зі статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Так, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу (стаття 265 ГК України).

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Предметом позову у цій справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу за поставку неякісної товару у розмірі 194097,12 грн

Статтею 673 ЦК України встановлено, що продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам. Продавець і покупець можуть домовитися про передання товару підвищеної якості порівняно з вимогами, встановленими законом.

Згідно з ч. 1 статті 674 ЦК України відповідність товару вимогам законодавства підтверджується способом та в порядку, встановленими законом та іншими нормативно-правовими актами.

За умовами п. 2.5, 2.6. договору передбачено, що при виявленні товару, який не відповідає нормативній документації, а також при виявленні виробничих дефектів, виклик представника постачальника є обов`язковим телеграфним, факсимільним або іншим засобом зв`язку. Строк заміну товару у межах гарантійного строку 20 днів з моменту виявлення дефектів. Постачальник проводить заміну товару на якісний за свій рахунок.

У відповідності до п. 5.2.3. договору, у випадку наявності претензій по якості, товар не підлягає використанню до взаємного врегулювання питань.

Між сторонами досягнуто згоду щодо усіх істотних умов договору №П/НХ-19950/НЮ від 08.07.2019, а відповідачем на виконання своїх зобов`язань за договором передано у власність позивача товар, що підтверджується, зокрема, актами прийому-передачі товару від 07.08.2019, 12.08.2019, 17.01.2020, які підписано сторонами без будь-яких претензій та зауважень щодо якості, кількості та своєчасності поставленого товару, підписи яких скріплено відтисками печаток (т. 1 а.с. 28-31).

Позивачем у відповідності умов договору не було повідомлено відповідача про виявлені недоліки товару протягом 20 днів, у відповідності до п. 2.6 договору.

Отже, вказані вище обставини в їх сукупності свідчать, що договірні зобов`язання між сторонами виконано належним чином, що виключає можливість притягнення відповідача до відповідальності за поставку неякісного товару відповідно до умов п. 7.2. договору, оскільки позивачем не доведено наявність відповідних підстав, визначених договором.

Колегія суддів звертає увагу позивача на те, що нормами ч. 1 статті 202 ГК України визначено, що господарське зобов`язання припиняється, окрім іншого виконанням, проведеним належним чином.

А отже, направлення позивачем претензії після спливу майже 2 років, після прийняття товару є безпідставним.

Посилання апелянта на відкрите кримінальне провадження, колегія суддів відхиляє, адже, в матеріалах справи відсутні докази щодо такого кримінального провадження. Наданий висновок експертів датований 20.07.2021, тобто після спливу майже 2 років, після прийняття товару, що також не може свідчити про поставку неякісного товару.

Таким чином, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанцій про те, що у даному випадку немає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача штрафу у розмірі 194097, 12 грн.

Колегія суддів також відхиляє доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Згідно зі статтею 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

З огляду на те, що предметом спору у цій справі є вимога позивача про стягнення з відповідача штрафу за поставку неякісної товару за договором, колегія суддів погоджується з висновком судом першої інстанції про те, що питання щодо оцінки спірного договору, як документа, на підставі якого можуть виникнути зобов`язальні відносини між сторонами, є такими, що не потребують спеціальних знань, оскільки оцінка договору та його умов, правова кваліфікація правовідносин, які виникли між сторонами є виключною прерогативою суду під час розгляду справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі Проніна проти України (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Таким чином, доводи скаржника про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а доводи апелянтів не є підставою для скасування рішення суду, ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду від 17.02.2022 у справі № 922/4891/21 слід залишити без змін.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, колегія суддів зазначає, що оскільки в задоволенні апеляційної скарги відмовлено, то судові витрати понесені апелянтом, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 ГПК України.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 77, 86, 129, 240, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 ГПК України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» (вх. №562 Х/2) залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 17.02.2022 у справі № 922/4891/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження постанови апеляційного господарського суду передбачені статтями 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя І.А. Шутенко

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя М.М. Слободін