ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2022 р. м. Житомир Справа № 906/31/22

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Соловей Л.А.

при секретарі судового засідання: Руденко Н.М.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Ширко М.Р, ордер серії ВК №1040250 від 19.02.2022 (в режимі

відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Прокопчука Василя Михайловича (м.Новоград-Волинський)

до Піщівської сільської ради (с.Пищів Новоград-Волинського району Житомирської області)

про визнання відмови в поновленні договорів оренди незаконною, скасування

рішення ради та визнання договорів оренди землі укладеними.

Фізична особа-підприємець Прокопчук Василь Михайлович звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом про:

- визнання відмови в поновленні договорів оренди землі зі сторони Піщівської сільської ради незаконною;

- скасування рішення Піщівської сільської ради №761/10-21 від 22.11.2021;

- визнання укладеним між Піщівською сільською радою та ФОП Прокопчуком В.М. договору оренди земельної ділянки під водним об`єктом загальною площею 6,3008га, кадастровий номер :03:002:0013 в редакції, викладеній у прохальній частині позовної заяви;

- визнання укладеним між Піщівською сільською радою та ФОП Прокопчуком В.М. договору оренди земельної ділянки під водним об`єктом загальною площею 6,9243га, кадастровий номер :03:000:0003, в редакції, викладеній у прохальній частині позовної заяви.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що протягом дії договорів оренди землі він належним чином виконував договірні зобов`язання, дотримувався режиму роботи водного об`єкта і правил технічної експлуатації, своєчасно сплачував орендну плату, письмово повідомив відповідача про намір продовжити дію договорів оренди землі, однак Піщівська сільська рада безпідставно відмовила у поновленні договорів оренди та прийняла протиправне рішення від 22.11.2021 "Про виключення комунального майна з об`єктів комунальної власності, що передаються в оренду на відплатній основі".

Ухвалою господарського суду від 01.02.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 09.03.2022.

Розгляд справи у підготовчому провадженні неодноразово відкладався.

У відзиві на позовну заяву відповідач проти позову заперечив та відзначив, що на підставі звернень жителів територіальної громади постійна комісія з питань комунальної власності встановила необхідність у створенні зони загальнодоступного і облаштованого відпочинку для дітей та дорослих, у зв`язку з чим Піщівською сільською радою вирішено водойму, що розташована на спірних земельних ділянках, залишити для власних потреб та не передавати в оренду. Вказав, що переважне право орендаря буде порушено у разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотримання процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору. Разом з тим, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк не може домінувати над виключним правом орендодавця, як власника земельної ділянки щодо добросовісного користування та розпорядження нею на власний розсуд після закінчення строку дії договору оренди землі. Звернув увагу, що недосягнення сторонами домовленостей щодо істотних умов договору при їх зміні у будь-якому випадку виключає можливість поновлення договору оренди з підстав переважного права. Також відзначив, що в оренді у ФОП Прокопчука В.М. перебуває земля в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом згідно договору від 25.05.2021, а тому посилання позивача на те, що предмети, які використовувалися для обслуговування спірної земельної ділянки останній не зможе використовувати, спростовуються тим, що в його користування перебуває ще один водний об`єкт (а.с.173-180).

У відповіді на відзив позивач вказав, що відзив є надуманим та необґрунтованим, за весь час оренди до сільської ради не надходили скарги на діяльність позивача. Навпаки, з орендованої площі водойми за погодженням з місцевими жителями було виділено для потреб громади близько 3 гектарів водного простору. Програми розвитку інфраструктури водних об`єктів готуються сільським головою з метою усунення позивача від оренди ставка і в подальшому передачі його іншим особам (а.с.210-212).

04.07.2022 відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив, у якому зазначено, що на адресу Піщівської сільської ради не надходило жодних звернень на підтримку ФОП Прокопчука В.М. від жителів територіальної громади; всі тимчасові споруди, на які посилається позивач, розміщені на території спірного об`єкту оренди без дозволу та узгодження з орендодавцем (а.с.224-226).

Ухвалою суду від 19.07.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.09.2022; у судовому засіданні 19.09.2022 оголошено перерву до 10.10.2022; ухвалою господарського суду від 10.10.2022 судове засідання для розгляду справи по суті перепризначено на 08.11.2022 з підстав, зазначених в ухвалах.

Позивач у судове засідання 08.11.2022 не з`явився, про причину неявки суд не повідомив. Будь-яких заяв або клопотань від позивача не надходило.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав та мотивів, викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

21.11.2006 між Новоград-Волинською районною державною адміністрацією (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Прокопчуком Василем Михайловичем (орендар) укладено договір оренди землі (а.с.21-27), за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку водного фонду площею 6,3008га з кадастровим номером :03:002:0013 для риборозведення на території Середньодеражнянської сільської ради (за межами населеного пункту) Новоград-Волинського району Житомирської області.

Також 21.11.2006 між Новоград-Волинською районною державною адміністрацією (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Прокопчуком Василем Михайловичем (орендар) укладено договір оренди землі (а.с.11-14), згідно якого орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку водного фонду площею 6,9243га з кадастровим номером :03:000:0003 для риборозведення на території Повчинської сільської ради (за межами населеного пункту) Новоград-Волинського району Житомирської області (п.п.1,2 договору).

Відповідно до п.7 договорів оренди землі від 21.11.2006, договір укладено на 15 років. Після закінчення строку договору оренди орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 20 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Відповідно до Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №276893178 та №276992567 за ФОП Прокопчуком М.В. зареєстровано 21.11.2006 право оренди земельної ділянки площею 6,3008га з кадастровим номером :03:002:0013 та 6,9243га з кадастровим номером :03:000:0003 (а.с.20,32).

Розпорядженням Новоград-Волинської районною державною адміністрацією від 22.03.2007 №192 надано ФОП Прокопчуку В.М. водний об`єкт загальною площею 13,2251га, в тому числі на території Повчинської сільської ради - 6,9243га, Середньодеражнянської сільської ради - 6,3008га, в оренду строком на термін дії договору оренди земель водного фонду для риборозведення (а.с.33).

На виконання вказаного розпорядження 17.12.2007 між Новоград-Волинською районною державною адміністрацією (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Прокопчуком Василем Михайловичем (орендар) укладено договір оренди водних об`єктів загальнодержавного призначення, відповідно до якого орендодавець надає в оренду, а орендар приймає в строкове платне користування на умовах оренди водний об`єкт на території Повчинської та Середньодеражнянської сільських рад загальною площею 13,2251га, в тому числі під водою 13,2251га для риборозведення. Термін дії договору 14 років 6 місяців (п.1.3. договору від 17.12.2007).

За актом приймання - передачі ФОП Прокопчуку В.М. передано водний об`єкт загальною площею 13,2251га для рибогосподарських потреб (а.с.36).

У акті приймання-передачі від 17.12.2007 також зазначено, що ставок передається у задовільному стані, без будь-яких претензій третіх осіб, придатний для вирощування товарної риби. Також за цим актом орендар зобов`язаний проводити капітальні та періодичні ремонти гідротехнічних споруд даного ставка. Не вчиняти будь-яких перешкод щодо проведення жителями відпочинку, напування худоби та інших заходів, які не заподіяли б шкоди орендарю у вирощуванні товарної продукції. Після закінчення договору оренди об`єкту орендар зобов`язаний повернути даний об`єкт в стані не гіршому, який він отримав, залишити став у зарибленому стані.

08.09.2021 ФОП Прокопчук В.М. звернувся до Піщівського сільського голови з клопотаннями щодо поновлення договорів оренди землі від 21.11.2006 загальною площею 6,3008га з кадастровим номером :03:002:0013 та 6,9243га з кадастровим номером :03:000:0003, розташованих за межами населеного пункту с.Велика Деражня на території Піщівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області для рибогосподарських потреб строком на 15 років (а.с.45-46).

26.10.2021 відбулось пленарне засідання сесії 9 сесії депутатів Піщівської сільської ради, до порядку денного було включено питання проведення аналізу положень проектів договорів оренди землі площею 6,3008га та 6,9243га з розташованим на ній водним об`єктом на відповідність законодавству та інтересам орендодавця, надання згоди на укладення договорів оренди (а.с.50-51), за результатами якого рішення про надання згоди на укладення договорів оренди прийнято не було.

08.11.2021 позивач повторно звернувся до Піщівської сільської ради з листом-повідомленням про продовження розгляду питання про поновлення договорів оренди землі від 21.11.2006 загальною площею 6,3008га з кадастровим номером :03:002:0013 та 6,9243га з кадастровим номером :03:000:0003, розташованих за межами населеного пункту с.Велика Деражня на території Піщівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області для рибогосподарських потреб (а.с.52).

За наслідками розгляду клопотання позивача 22.11.2021 Піщівською сільською радою прийнято рішення №761/10-21 про виключення водного об`єкта (ставка) за межами села Велика Деражня, розташований на земельних ділянках комунальної власності площею 6,3008га з кадастровим номером :03:002:0013 та 6,9243га з кадастровим номером :03:000:0003 з об`єктів комунальної власності, що передаються в оренду на відплатній (комерційній) основі з моменту закінчення поточних договорів оренди та в подальшому для використання цього майна для власних потреб Піщівської сільської територіальної громади; про виключення земельних ділянок комунальної власності площею 6,3008га з кадастровим номером :03:002:0013 та 6,9243га з кадастровим номером :03:000:0003, на яких розташований водний об`єкт за межами села Велика Деражня з об`єктів комунальної власності, що передаються в оренду на відплатінй (комерційній) основі з моменту закінчення поточних договорів оренди та в подальшому для використання цього майна для власних потреб Піщівської сільської територіальної громади (а.с.54-55).

Листом від 16.12.2021 Піщівська сільська рада повідомила позивача про закінчення орендних правовідносин, а також зазначила про необхідність звільнення об`єкта оренди від належного орендарю майна в місячний строк з дня отримання повідомлення (а.а.53).

Позивач вважаючи, що відповідачем порушено його переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк просить суд визнати відмову у поновленні договорів оренди незаконною, скасувати рішення Піщівської сільської ради №761/10-21 від 22.11.2021 та визнати укладеними договори оренди земельних ділянок під водним об`єктом між Піщівською сільською радою та ФОП Прокопчуком В.М. в редакції, запропонованій позивачем.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Наведена норма визначає об`єктом захисту саме порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Згідно з пунктом 10 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Відповідно до ч.3 ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Частинами 1, 2, 3, 5, 10 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос. Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням. Результати поіменного голосування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". На офіційному веб-сайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід`ємною частиною протоколу сесії ради. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Частиною 1 статті 21 Цивільного кодексу України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов`язковий характер.

Залежно від компетенції органу, який прийняв такий документ, і характеру та обсягу відносин, що врегульовано ним, акти поділяються на нормативні і такі, що не мають нормативного характеру, тобто індивідуальні. Нормативний акт - це прийнятий уповноваженим державним чи іншим органом у межах його компетенції офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, носить загальний чи локальний характер та застосовується неодноразово. Що ж до актів ненормативного характеру (індивідуальних актів), то вони породжують права і обов`язки тільки у того суб`єкта (чи визначеного ними певного кола суб`єктів), якому вони адресовані.

Форми, найменування і порядок прийняття актів державними чи іншими органами (далі - акти) залежать від місця даного органу в системі відповідних органів та його компетенції і регламентуються Конституцією України, відповідними законами України та положенням (статутом) про такий орган.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Отже, при вирішенні даного спору про визнання недійсним правового акту органу місцевого самоврядування встановленню підтягають обставини як відповідності оскаржуваного акта вимогам закону, так і обставини щодо порушення цивільних прав або інтересів позивача як користувача земельної ділянки.

Згідно з частинами 1 - 3 статті 33 Закону України "Про оренду землі" ( у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі. До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проект договору.

Відповідно до частин 4, 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. У разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передачу земельних ділянок у власність або користування згідно із статтею 122 Земельного кодексу України. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що статтею 33 Закону України "Про оренду землі" визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря, як більш уразливої сторони в них правовідносинах, від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря.

Так, дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, орендар зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною другою статті 33 вказаного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди. Мета такого повідомлення - запобігання укладення орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проекту договору є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проект договору, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти договір оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо укладення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (частини перша - п`ята статті 33 Закону України "Про оренду землі").

Разом з тим, виходячи з приписів статей 319, 626 Цивільного кодексу України слід дійти висновку про те, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною 1 статті 33 Закону України "Про оренду землі", можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Отже, відповідно до частин 1 - 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" умови договору оренди землі можуть бути змінені лише за згодою сторін, а у разі недосягнення такої домовленості щодо істотних умов переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється; недосягнення сторонами домовленостей щодо істотних умов договору при їх зміні виключає поновлення договору оренди землі з підстав переважного права (частина 4 статті 33 Закону України "Про оренду землі").

Отже, у контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частинами 1 - 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі", умови такого договору можуть бути змінені, але лише за згодою сторін, а недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору призводить до припинення переважного права орендаря. Тобто орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших неузгоджених сторонами умовах.

Аналогічні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 909/1213/17.

Судом у даній справі встановлено, що орендар з метою реалізації свого переважного права пропонував поновити (укласти) договори оренди земельних ділянок на інших, змінених умовах, проте у свою чергу Піщівська сільська рада, розглянувши звернення позивача від 08.09.2021, здійснивши аналіз положень проектів договорів оренди землі площею 6,3008га та площею 6,9243га з розташованими на них водними об`єктами на відповідність законодавству та інтересам орендодавця не погодила укладення договорів на новий строк.

Отже, відсутність волі орендодавця на поновлення строку дії договорів оренди земельних ділянок очевидна.

Частиною першою статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною першою статті 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У випадку заперечення орендодавця щодо подальших орендних відносин із орендарем переважне право на укладення договору оренди землі припиняється, тому що переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк не може домінувати над виключним правом орендодавця, як власника земельної ділянки, щодо користування та розпорядження нею на власний розсуд після закінчення строку дії договору оренди землі.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 379/1439/18 (провадження № 61-1715св20), від 20 травня 2020 року у справі № 378/338/18 (провадження № 61 -944св19), від 30 вересня 2020 року у справі № 227/4821/18 (провадження № 61-19210св19), від 21 жовтня 2020 року у справі № 227/4537/18 (провадження № 61-13376св19).

Таким чином, сторони даного спору не досягли згоди щодо поновлення договорів оренди землі на нових запропонованих орендарем умовах в порядку, передбаченому частинами 1 - 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі", щ о о з н а ч а є п р и п и н е н н я п е р е в а ж н о г о п р а в а о р е н д а р я н а поновлення договорів відповідно до частини 4 статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Як свідчать матеріали справи (Протокол засідання постійної комісії з питань комунальної власності, законності та правопорядку, запобігання та протидії корупції Піщівської сільської ради №10 від 22.11.2021) постійна комісія з питань комунальної власності на своєму засіданні, у зв`язку із закінченням строку дії договорів оренди земельних ділянок та надходженням звернень від жителів громади щодо використання ставка за межами с.Велика Деражня для власних потреб громади, висловила позицію рекомендувати внести проект рішення "Про виключення комунального майна з об`єктів комунальної власності, що передаються в оренду на відплатній основі" на розгляд сесії сільської ради (а.а.60).

Відповідач, враховуючи рекомендації постійної комісії з питань комунальної власності (в межах наданих повноважень та в установлений законом строк) прийняв рішення №761/10-21 від 22.11.2021 про виключення водного об`єкта (ставка) за межами села Велика Деражня, розташований на земельних ділянках комунальної власності площею 6,3008га з кадастровим номером :03:002:0013 та 6,9243га з кадастровим номером :03:000:0003 та виключення земельних ділянок комунальної власності площею 6,3008га з кадастровим номером :03:002:0013 та 6,9243га з кадастровим номером :03:000:0003 з об`єктів комунальної власності, що передаються в оренду на відплатній (комерційній) основі з моменту закінчення поточних договорів оренди та в подальшому для використання цього смайна для власних потреб Піщівської сільської територіальної громади.

Суд вважає, що надсилання Піщівською сільською радою на адресу позивача листа-повідомлення від 16.12.2021 №1115, якими відповідач повідомив Фізичну особу-підприємця Прокопчука В.М. про прийняте рішення сільської ради №761/10-21 від 22.11.2021 та про обов`язок останнього повернути земельні ділянки за межами села Велика Деражня площею 6,3008га кадастровий номер :03:002:0013 та прощею 6,9243га кадастровий номер :03:000:0003 з розташованим на них водним об`єктом (ставком) є виконанням зі сторони відповідача вимог приписів ст.33 Закону України "Про оренду землі".

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що орендодавець прийняв рішення щодо відмови у продовженні дії договорів оренди земельних ділянок, використовуючи повноваження власника земельної ділянки у відповідності до ст.317 ЦК України, ст.4 Закону "Про оренду землі".

Отже, з урахуванням положень наведених норм, не доведення позивачем обставин щодо невідповідності рішення Піщівської сільської ради №761/10-21 від 22.11.2021 актам чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що відповідач, приймаючи вказане рішення, діяв в межах власних повноважень та у спосіб, визначений законом, та, у зв`язку з цим, про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині визнання незаконної відмови в поновленні договорів оренди, скасування рішення сільської ради та визнання укладеними договорів оренди землі.

При цьому посилання позивача у позовній заяві на рішення Господарського суду м.Києва від 09.09.2021 у справі №920/33/21 та постанову Бершадського районного суду Вінницької області від 08.12.2017 у справі №126/1764/17 є безпідставним, оскільки останні прийняті за інших фактичних обставин справи установлених судами, що робить їх нерелевантними для даної справи.

Відповідно до ч.3 ст.13, ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Вказані докази повинні містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об`єктивної істини.

Позовні матеріали не містять доказів порушення прав та законних інтересів позивача діями орендодавця (відповідача у справі), а викладені позивачем доводи спростовані наведеними вище обставинами.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення (аналогічної позиції дотримується Консультативна рада європейських суддів щодо якості судових рішень у своєму Висновку № 11 [2008]).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача відповідно до ст.129 ГПК України.

Керуючись статтями123, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 16.11.22

Суддя Соловей Л.А.

Віддрукувати: 3 прим.

1- у справу; 2,3- сторонам