ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2022 р. Cправа № 902/545/22

Господарський суд Вінницької області у складі судді Шамшуріної Марії Вікторівни,

за участю секретаря судового засідання Шейгець І.В.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Комунального підприємства "Чисте місто" Козятинської міської ради, 22100, Вінницька обл., Хмільницький р-н, м. Козятин, вул. Довженка, буд. 2А, ідентифікаційний код юридичної особи 41181994

до Вінницької обласної прокуратури, 21050, Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Монастирська, буд. 33, ідентифікаційний код юридичної особи 02909909

про стягнення 74 778,24 гривень

за участю представників сторін:

від позивача - адвокат Шарлай Т.О., згідно ордеру;

від відповідача - Колівошко С.М., за довіреністю

В С Т А Н О В И В :

До Господарського суду Вінницької області 29.06.2022 надійшла позовна заява б/н від 10.06.2022 (вх. №545/22 від 29.06.2022) Комунального підприємства "Чисте місто" Козятинської міської ради до Вінницької обласної прокуратури про стягнення 74 778, 24 гривень заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.06.2022 справу розподілено судді Шамшуріній М.В.

Ухвалою від 04.07.2022 суд постановив позовну заяву б/н від 10.06.2022 (вх. №545/22 від 29.06.2022) залишити без руху та встановив позивачу спосіб та строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.

18.07.2022 на адресу суду від Комунального підприємства "Чисте місто" Козятинської міської ради надійшла заява про усунення недоліків з додатками на виконання вимог ухвали суду від 04.07.2022 року.

Ухвалою суду від 20.07.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 902/545/22 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 16.08.2022 року о 12:00 год.

11.08.2022 до суду від відповідача надійшов відзив № 15/2-468вих-22 від 09.08.2022 (вх. № 01-34/6596/22 від 11.08.2022) у якому останній проти позову заперечує з підстав зазначених у відзиві, у задоволенні позову просить відмовити.

16.08.2022 до суду від представника позивача надійшло клопотання № б/н від 16.08.2022 (вх. № 01-34/6736/22 від 16.08.2022) про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 16.08.2022 року суд постановив ухвалу про відкладення підготовчого засідання у справі № 902/545/22 на 06.09.2022 року о 12:00, яку занесено до протоколу судового засідання.

02.09.2022 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив № б/н від 22.08.2022 (вх. № 01-34/7280/22 від 02.09.2022).

02.09.2022 до суду від позивача надійшло клопотання про витребування доказів №б/н від 22.08.2022 (вх. № 01-34/7281/22 від 02.09.2022).

05.09.2022 до суду від відповідача надійшли пояснення № 15/2-557вих-22 від 05.09.2022 (вх. № 01-34/7358/22 від 05.09.2022) на виконання вимог ухвали суду від 16.08.2022.

06.09.2022 до суду від відповідача надійшли додаткові пояснення № 15/2-564вих-22 від 06.09.2022 (вх. № 01-34/7392/22 від 05.09.2022) на виконання вимог ухвали суду від 16.08.2022.

На визначену судом дату 06.09.2022 у судове засідання з`явились представники обох сторін.

Судом здійснено перевірку виконання вимог ухвали суду від 16.08.2022 та оголошено документи які надійшли на адресу суду від сторін по справі.

Представник позивача підтримав подане до суду клопотання про витребування доказів та клопотав про відкладення судового засідання для ознайомлення з матеріалами справи.

Представник відповідача щодо відкладення підготовчого засідання поклався на розсуд суду, щодо витребування доказів заперечив.

Заслухавши пояснення представників сторін, суд ухвалив відкласти розгляд клопотання про витребування доказів, надав позивачу додатковий строк (5 календарних днів) для виконання вимог ухвали суду від 16.08.2022 та зобов`язав представника позивача надати до суду обгрунтоване пояснення з документальним підтвердженням щодо розрахунку заявлених позовних вимог з урахуванням обсягу та ціни поставленої теплової енергії та доказів постачання теплової енергії до об`єкту нерухомості відповідача.

У судовому засіданні 06.09.2022 року суд постановив ухвалу про оголошення перерви у підготовчому засіданні у справі № 902/545/22 до 16.09.2022 року о 14:30, яку занесено до протоколу судового засідання.

15.09.2022 до суду від представника позивача надійшли пояснення № б/н від 09.09.2022 (вх. № 01-34/7746/22 від 15.09.2022) до якого долучено копії документів на виконання вимог суду.

15.09.2022 до суду від представника позивача надійшло клопотання № б/н від 15.09.2022 (вх. № 01-34/7772/22 від 15.09.2022) у якому остання зазначає про те, що не може бути присутньою у судовому засіданні 16.09.2022 року у зв`язку з хворобою та просить провести підготовче судове засідання у відсутність представника позивача. У клопотанні вказано також, що позивачем надано всі наявні документи, що стосуються предмету спору, клопотання про витребування доказів представник позивача просив залишити без розгляду.

Ухвалою суду від 16.09.2022 закрито підготовче провадження у справі № 902/545/22, призначено справу № 902/545/22 до судового розгляду по суті у судовому засіданні 13.10.2022 об 11:00 год.

У судовому засіданні 13.10.2022 року суд постановив ухвалу про оголошення перерви у судовому засіданні з розгляду справи № 902/545/22 по суті до 01.11.2022 року об 11:00, яку занесено до протоколу судового засідання.

На визначену судом дату у судове засідання з`явилися представники обох сторін.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив та у задоволенні позову просив відмовити.

Після закінчення судових дебатів суд оголосив про вихід до нарадчої кімнати та орієнтовний час повернення.

У судовому засіданні 01.11.2022, відповідно до частини 1 статті 240 ГПК України, після виходу з нарадчої кімнати, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору:

Комунальне підприємство "Чисте місто" Козятинської міської ради звернулося з позовом до Вінницької обласної прокуратури про стягнення 74 778,24 гривень заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії.

На обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що розпорядженням Козятинського міського голови від 08.10.2021р. № 506-р «Про початок опалювального сезону в м. Козятині» у зв`язку із стрімким пониженням середньодобової температури повітря (нижче +8°С протягом трьох діб) прийнято рішення щодо початку опалювального сезону на території Козятинської міської територіальної громади з 10 жовтня 2021 року.

05.11.2021р. позивачу було видано Вінницькою обласною державною адміністрацією безстрокові ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання теплової енергії та транспортування теплової енергії магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами (розпорядження голови Вінницької обласної державної адміністрації № 783 від 05.11.2021 р).

Рішенням виконавчого комітету Козятинської міської ради Вінницької області № 385 від 12.11.2021р. «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її постачання та транспортування КП «Чисте місто»» встановлено тарифи на теплову енергію (транспортування та постачання) на опалювальний сезон 2021- 2022роки КП «Чисте місто».

Рішенням виконавчого комітету Козятинської міської ради Вінницької області № 395 від 25.11.2021р. «Про визнання КП «Чисте місто» єдиним суб`єктом господарювання який має право проваджувати господарську діяльність з транспортування та постачання теплової енергії на території м. Козятин» визнано КП «Чисте місто» єдиним суб`єктом господарювання, який має право проваджувати господарську діяльність з транспортування та постачання теплової енергії на території м. Козятин.

Зважаючи на викладені вище обставини, позивачем було розпочато здійснення поставки теплової енергії до споживачів, у тому числі і до приміщень структурного підрозділу Вінницької обласної прокуратури за адресою: Вінницька область, м. Козятин, вул. Січових Стрільців, будинок 40.

Позивач зазначає, що листом № 963 від 15.11.2021 року звернувся до відповідача з пропозицією укласти договір на поставку теплової енергії та надав проект договору. Відповідач такого договору не уклав, проте з жовтня 2021 року по 31.12.2021 року включно, позивачем було надано відповідачу послуги з опалення площ нежитлового приміщення за адресою: Вінницька область, м. Козятин, вул. Січових Стрільців, будинок 40 на суму 74 778,24 гривень, яка була нарахована відповідно до займаної площі відповідача.

У зв`язку із нездійсненням відповідачем оплати за надані послуги теплопостачання, позивач звернувся до суду із позовом про їх стягнення в примусовому порядку.

У відзиві на позов відповідач просив у задоволенні позовних вимог відмовити з підстав їх необґрунтованості та зазначив, що у 2021 році відповідно до вимог Закону України «Про публічні закупівлі» та протоколу засідання тендерного комітету Вінницької обласної прокуратури від 23.03.2021 № 23 між Вінницькою обласною прокуратурою та ТОВ «Вінниця-Облтеплоенерго» було укладено договір від 05.04.2021 № 54/04-21 про закупівлю теплової енергії у вигляді пари та гарячої води для адміністративної будівлі за адресою: Вінницька область, м. Козятин, вул. Січових Стрільців, буд. 40.

Строк поставки відповідно до пункту 5.1. розділу V «Поставка теплової енергії» - протягом 2021 року до 31 грудня включно, в опалювальний період, визначений органами місцевого самоврядування або за письмовим зверненням «Замовника» згідно норм чинного законодавства.

У зв`язку з завершенням бюджетного періоду 24.12.2021 було укладено Додаткову угоду № 1 до договору від 05.04.2021 № 54/04-21 про зменшення обсягу закупівлі та його розірвання. Додаткова угода була узгоджена та підписана обома сторонами договору.

Протягом періоду дії указаного договору у відповідача не було підстав для укладання договору з іншим суб`єктом господарювання.

Посилання Комунального підприємства «Чисте місто» Козятинської міської ради на звернення до Вінницької обласної прокуратури з листом № 963 від 15.11.2021 з приводу вжиття заходів щодо укладання договору з постачання теплової енергії не відповідають дійсності. Такий лист на поштову чи електронну адресу Вінницької обласної прокуратури не надходив.

Отже, між Вінницькою обласною прокуратурою та Комунальним підприємством «Чисте місто» Козятинської міської ради не встановлені договірні стосунки на постачання теплової енергії у період жовтня 2021 - 31.12.2021 у вигляді пари та гарячої води, в зв`язку з чим постачання теплової енергії до адміністративного приміщення за адресою: м. Козятин, вул. Січових Стрільців, 40 не здійснювалось.

Акти прийому-передачі виконаних робіт за жовтень, листопад, грудень 2021 року позивачем на адресу обласної прокуратури не надсилалися, будь-яких дій, що б свідчили про прийняття пропозиції укласти договір, приєднання до договору Вінницька обласна прокуратура не вчиняла.

Станом на 20.07.2022 заборгованість Вінницької обласної прокуратури перед КП «Чисте місто» відсутня.

Вимоги позивача про сплату заборгованості за бездоговірне постачання теплової енергії не грунтуються на законодавстві, що регулює спірні правовідносини, оскільки постачання теплової енергії може здійснюватись виконавцем послуги лише на підставі договору.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що факт того, що між відповідачем та ТОВ «Вінниця - Облтеплоенерго» було укладено договір № 54/04-21 від 05.04.2021р. про закупівлю теплової енергії у вигляді пари та гарячої води для адміністративної будівлі по вул. Січових Стрільців 40 в м. Козятині не є належним доказом того, що поставку теплової енергії відповідачу здійснювало ТОВ «Вінниця - Облтеплоенерго», оскільки останнє не мало доступу до приміщень котельні, звідки здійснювалася поставка теплової енергії, оскільки з жовтня 2022 року в котельні за № 2, від якої здійснювалася поставка теплової енергії відповідачу, розміщувалося виключно КП «Чисте місто», яке і забезпечувало споживачів тепловою енергією.

Також на думку позивача, доказом того, що саме позивачем надавалися послуги з поставки теплової енергії до споживачів, які під`єднані до котельні № 2, є те, що інші споживачі, зокрема, управління освіти та спорту Козятинської міської ради здійснювало оплату за отриманні послуги поставки теплової енергії до закладів освіти.

Позивачем також зазначено, що твердження відповідача, що поставка теплової енергії не може бути здійснена без укладеного спростовуються положеннями чинного законодавства та судовою практикою.

У запереченнях на відповідь на відзив відповідачем зазначено, що надані позивачем докази здійснення оплати за поставлену теплову енергію іншими споживачем, опалення якого здійснювалось від котельні № 2, зокрема управлінням освіти та спорту Козятинської міськради, не доводять факт здійснення позивачем постачання теплової енергії відповідачу у приміщення адміністративної будівлі у м. Козятині.

З наданої позивачем копії договору від 06.12.2021 № 1, укладеного КП «Чисте місто» і Управлінням освіти та спорту Козятинської міської ради, вбачається, що зазначене Управління розташовується за адресою: м. Козятин, вул. Незалежності, 57, а місце постачання товару (теплової енергії) (п. 6.1 договору) установам освіти, які розташовані: вул. Мічуріна, 17; вул. Героїв Майдану, 29; вул. Володимира Великого, 20; вул. Винниченка, 29; вул. Героїв Майдану, 2; вул. Григорія Сковороди, 4.

Тобто, за даним договором постачання теплової енергії здійснюється в установи освіти, розташовані за іншими адресами, ніж адміністративна будівля відповідача, тому цей договір не відповідає критерію належності доказів.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

08.10.2021 року Козятинською міською радою прийнято розпорядження № 506-р «Про початок опалювального сезону в м. Козятин».

Положеннями пункту 6 вказаного розпорядження було визначено закладам освіти, соціальної, культурної сфери, бюджетним організаціям, підприємствам, установам міста розпочати опалювальний сезон 2021- 2022 роки відповідно поданої заяви до управління житлово-комунального господарства міської ради про початок опалювального сезону по об`єктам.

Згідно протоколу комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій № 23 від 15.10.2021 року позачергового засідання міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Козятинської міської ради Вінницької області вирішено визнати ситуацію, що склалася у зв`язку з відсутністю теплопостачання бюджетним закладам соціальної сфери на осінньо-зимовий період 2021/2022 років порушенням нормальних умов життєдіяльності та подальшим виникненням загрози життю та здоров`ю отримувачів послуг соціальних закладів, в першу чергу закладів з постійним перебуванням людей (лікарня, терцентр, заклади дошкільної освіти тощо), відповідно до пункту 24 частини першої статті 2 Кодексу цивільного захисту України, надзвичайною ситуацією.

Згідно цього протоколу ухвалено Комунальному підприємству «Чисте місто» забезпечити доступ до приміщень шляхом відкриття механічним способом дверей котелень, які перебувають на балансі підприємства та провести запуск опалювальних котлів та подати теплову енергію до споживачів.

Рішенням експертної комісії Державної служби України з надзвичайних ситуацій України з визначення рівнів та класів надзвичайних ситуацій, оформленим протоколом засідання № 21-21 від 14.12.2021 року ухвалено підтвердити протокольне рішення засідання місцевої комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Козятинської міської ради Вінницької області (протокол № 23 від 15.10.2021) стосовно класифікації ситуації, що склалася у зв`язку з відсутністю теплопостачання бюджетним закладам соціальної сфери на осінньо-зимовий період 2021/2022 років, як надзвичайної ситуації техногенного характеру (код НС 10820 - НС унаслідок аварій в теплових мережах (системах гарячого водопостачання) холодної пори року) місцевого рівня.

Відповідно до розпорядження голови Вінницької обласної державної адміністрації № 783 від 05.11.2021 Комунальному підприємству "Чисте місто" Козятинської міської ради видано безстрокові ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання теплової енергії та транспортування теплової енергії магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами.

Згідно рішення виконавчого комітету Козятинської міської ради Вінницької області № 385 від 12.11.2021 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її постачання та транспортування КП "Чисте місто" встановлено тарифи на теплову енергію (транспортування та постачання) на опалювальний сезон 2021- 2022 роки КП "Чисте місто".

Відповідно до вказаного рішення тариф на постачання теплової енергії встановлено в розмірі 2936,38 гривень за 1 Гкал (з урахуванням ПДВ), у разі відсутності приладів обліку тариф встановлено у розмірі 3,48 гривень (з урахуванням ПДВ) за 1м2 загальної площі на протязі доби в опалювальний період.

Рішенням виконавчого комітету Козятинської міської ради Вінницької області № 395 від 25.11.2021 "Про визнання КП "Чисте місто" єдиним суб`єктом господарювання який має право проваджувати господарську діяльність з транспортування та постачання теплової енергії на території м. Козятин" визнано Комунальне підприємство "Чисте місто" єдиним суб`єктом господарювання який відповідно до отриманої ліцензії має право проваджувати господарську діяльність з транспортування та постачання теплової енергії на території м. Козятин Козятинської територіальної громади Хмільницького району Вінницької області.

Позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача заборгованості за поставлену теплову енергію за період жовтень - грудень 2021 року.

У матеріалах справи міститься лист Комунального підприємства "Чисте місто" від 15.11.2021 року № 963 адресований «Прокуратурі» у якому позивач з посиланням на протоколи комісії з питань техногенно-технологічної безпеки та надзвичайних ситуації Козятинської міської ради №23 від 15.10.2021р. та №26 від 05.11.2021р., розпорядження Вінницької обласної державної адміністрації №783 від 05.11.2021р. «Про видачу ліцензій», рішення виконавчого комітету Козятинської міської ради «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її постачання та транспортування КП «Чисте місто» №385 від 12.11.2021р., та те, що КП «Чисте місто» являється балансоутримувачами будівель котелень № 2, № 4, № 9, № 10 за адресами (відповідно): м. Козятин, вул. Незалежності, 31-а, вул. Г. Сковороди, 2-а, вул. Г. Майдану, 18-а та відповідних тепломереж до них запропонувало розпочати переговорну процедуру по укладанню договорів на постачання теплової енергії.

У матеріалах справи також містяться копії актів прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) постачання теплової енергії за жовтень 2021 року (25.10.2021 -31.10.2021) на суму 7 697,76 гривень, за листопад 2021 на суму 32990,40 гривень, за грудень 2021 року на суму 34 099,08 гривень, які підписані та скріплені печаткою лише з боку позивача.

Із змісту цих актів вбачається, що нарахування вартості послуг з постачання теплової енергії здійснено із розрахунку площі приміщення (316,0м2).

29.04.2022 року між Комунальним підприємством "Чисте місто" Козятинської міської ради та Вінницькою обласною прокуратурою було укладено договір № 98/04-22 про закупівлю теплової енергії у вигляді пари та гарячої води, згідно пункту 1.1. якого за цим договором виконавець бере на себе зобов`язання у 2022 ропі постачати замовнику теплову енергію у вигляді пари та гарячої води, за адресою: 22102, Вінницька обл., м. Козятин, вул. Січових Стрільців, 40, а замовник зобов`язався приймати та своєчасно оплачувати теплову енергію за діючими тарифами в терміни, переловлені цим договором та Додатками, що є невід`ємною частиною цього договору.

У пунктах 1.2., 5.1. цього договору сторони погодили, що виконавець передає замовнику теплову енергію у вигляді пари та гарячої води в період з 09 березня по 01 квітня 2022 року.

Положеннями пункту 10.1. цього договору сторони передбачили, що умови даного договору застосовуються до відносин сторін відповідно до статті 631 ЦК України, що виникли з 09.03.2022 року.

З матеріалів справи також вбачається, що 05.04.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вінниця-Облтеплоенерго» та Вінницькою обласною прокуратурою було укладено договір № 54/04-21 про закупівлю теплової енергії у вигляді пари та гарячої води, згідно пункту 1.1. якого за цим договором виконавець бере на себе зобов`язання постачати замовнику теплову енергію на обєкт, що знаходиться за адресою: Вінницька область, м. Козятин, вул. Січових Стрільців, 40 у 2021 році теплову енергію в потрібних йому обсягах до точки розподілу, а замовник зобов`язується приймати та своєчасно оплачувати теплову енергію за діючими тарифами в терміни, передбачені цим договором та додатками, які є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно пункту 5.1 цього договору строк поставки теплової енергії протягом 2021 року до 31 грудня 2021 року включно в опалювальний період, визначений органами місцевого самоврядування або за письмовим зверненням замовника згідно норм чинного законодавства.

Відповідно до пункту 5.2. цього договору виконавець передає теплову енергію на об`єкти замовника, визначені у додатку № 1 до договору до точки розподілу балансової належності між сторонами.

У Додатку № 1 до договору № 54/04-21 від 05.04.2021 року визначено, що котельня, яка виробляє продукцію замовнику знаходиться за адресою: м. Козятин, вул. Незалежності, 31а. Межею балансової належності є зріз котельні виконавця/будівлі замовника.

24 грудня 2021 року між Вінницькою обласною прокуратурою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вінниця-Облтеплоенерго» до договору № 54/04-21 від 05.04.2021 року було укладено Додаткову угоду № 1, умовами якої сторони погодили зменшити суму договору до 47 734, 96 гривень та керуючись частиною 3 статті 631 ЦК України розірвати договір з 16.10.2021 року.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Предметом позову у цій справі є матеріально-правова вимога позивача про стягнення з відповідача 74 778, 24 гривень заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії за період жовтень - грудень 2021 року.

Відповідно до частини 1 статті 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За змістом частини 1 статті 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно частини 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Причиною виникнення спору у цій справі стало питання щодо наявності або відсутності обгрунтованих та документальних підстав для стягнення суб`єктом господарювання, що здійснює постачання теплової енергії плати за постачання споживачу теплової енергії за відсутності укладеного між ними договору на надання таких послуг.

Щодо правового регулювання спірних правовідносин судом враховано таке.

Положеннями частини 1-3 статті 275 ГК України передбачено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Предметом договору енергопостачання є окремі види енергії з найменуванням, передбаченим нормативно-правовим актом.

Частиною 7 статті 276 ГК України визначено, що оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору.

Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Положеннями статті 1 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що

- виробництво теплової енергії - господарська діяльність, пов`язана з перетворенням енергетичних ресурсів будь-якого походження, у тому числі альтернативних джерел енергії, на теплову енергію за допомогою технічних засобів з метою її продажу на підставі договору;

- постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору;

- місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача;

- об`єкти у сфері теплопостачання - теплогенеруючі станції чи установки, теплові електростанції, теплоелектроцентралі, котельні, когенераційні установки, теплові мережі, які призначені для виробництва і транспортування теплової енергії, а також об`єкти та споруди, основне і допоміжне обладнання, що використовуються для забезпечення безпечної та надійної експлуатації теплових мереж;

- теплова установка - обладнання, пристрої, призначені для виробництва, перетворення та споживання теплової енергії;

- джерело теплової енергії - виробничий об`єкт, призначений для виробництва теплової енергії;

- споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Відповідно до пунктів 1-2 розділу I Правил підготовки теплових господарств до опалювального періоду, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 10.12.2008 № 620/378 правила підготовки теплових господарств до опалювального періоду поширюються на суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність з виробництва, постачання, транспортування теплової енергії та надання послуг з теплопостачання (опалення та ГВП), а також на споживачів теплової енергії незалежно від організаційно-правових форм та форм власності. Правила встановлюють єдиний порядок підготовки теплових господарств до опалювального періоду.

Згідно пункту 1 розділу II цих Правил теплове господарство - теплове устаткування, призначене для виробництва, транспортування, розподілу, перетворення та споживання теплової енергії (джерела теплової енергії, теплові установки, теплові мережі, теплові пункти, системи опалення, вентиляції та гарячого водопостачання).

Приписами статті 25 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що теплопостачальні організації, які здійснюють діяльність із постачання теплової енергії з використанням власних теплових мереж, зобов`язані забезпечити рівноправний доступ до цих мереж усіх суб`єктів господарської діяльності відповідно до укладених договорів.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виконавець комунальної послуги - це суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору.

Комунальні послуги - це послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами (пункт 2 частини першої статті 5 вказаного Закону).

За приписами статті 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Порядок та особливості укладання, зміни і припинення договорів про надання житлово-комунальних послуг визначаються статтями 13 - 15 цього Закону.

Відповідно до статей 21, 22 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виконавець послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску.

Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.

Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Послуга з постачання гарячої води надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання гарячої води, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Згідно пункту 8 частини 1 статті 1 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» кінцевий споживач комунальної послуги - це, зокрема, особа, яка здійснює кінцеве споживання комунальної послуги для власних потреб та є стороною договору про надання відповідної комунальної послуги як споживач.

Відповідно до пунктів 34-37 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою КМ України від 21 серпня 2019 р. № 830 рахунок на оплату спожитої послуги надається споживачу на безоплатній основі щомісяця відповідно до статті 8 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання".

Рахунки на оплату спожитої послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів послуг, на основі показань вузлів комерційного обліку з урахуванням показань вузлів розподільного обліку відповідно до Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" та надаються споживачу (його представнику) у строк не пізніше ніж за 10 календарних днів до граничного строку внесення плати за послуги, визначеного договором.

Розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів.

Споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору.

За приписами частини першої статті 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", частини шостої статті 19 Закону України "Про теплопостачання", споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію (спожиті житлово-комунальні послуг), якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Із системного аналізу наведених нормативних приписів вбачається, що за загальним правилом надання послуг з теплопостачання передбачено виключно на договірній основі.

З наведеного слідує, що у період відсутності договірних відносин (зобов`язань) між сторонами, обов`язок доведення надання послуг з теплопостачання покладається на виконавця.

У випадку ж виникнення, наявності договірних стосунків між сторонами обов`язок доведення неотримання послуг, отримання послуг неналежної якості чи кількості, не у відповідності із умовами договору покладається на споживача, який наділений для цього відповідними засобами, а саме вправі повідомляти про це виконавця, у різних формах, складати відповідні акти-претензії, тощо.

Судом встановлено, що за спірний період з жовтня по грудень 2021 року договору на постачання теплової енергії між Комунальним підприємством "Чисте місто" Козятинської міської ради та Вінницькою обласною прокуратурою укладено не було.

За відсутності укладеного між сторонами спору договору про теплопостачання для стягнення заборгованості за поставлену позивачем та спожиту відповідачем теплову енергію, доказуванню підлягають факт поставки/споживання такої теплової енергії, кількість спожитої теплової енергії та її вартість.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує (такий висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі № 914/1131/18, від 26.02.2019 у справі № 914/385/18, від 10.04.2019 у справі № 904/6455/17, від 05.11.2019 у справі № 915/641/18).

Одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 20.08.2020 у справі № 914/1680/18).

На підтвердження надання послуг постачання теплової енергії за спірний період позивач посилається на направлення відповідачу листа з пропозицією укласти договір поставки теплової енергії та актів прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) постачання теплової енергії.

Водночас доказів направлення відповідачу пропозиції про укладення договору, актів прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) постачання теплової енергії за спірний період або вручення договору і актів відповідачу у інший спосіб позивачем не надано та матеріали справи таких доказів не містять.

Під час розгляду справи представник позивача пояснив, що докази направлення відповідачу договору про закупівлю теплової енергії у вигляді пари та гарячої води та актів прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) постачання теплової енергії у позивача відсутні.

З метою всебічного розгляду справи та встановлення дійсних правовідносин між сторонами щодо постачання та споживання теплової енергії за спірний період за відсутності укладеного між сторонами договору та доказів направлення відповідачу актів прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) постачання теплової енергії, суд ухвалою від 16.08.2022 року зобов`язав учасників справи надати усі докази, що стосуються предмета доказування у цій справі, у тому числі інформацію та підтверджуючі документи щодо відображення у бухгалтерському та податковому обліку господарської операції за надані відповідачу послуги з постачання теплової енергії за жовтень - грудень 2021 року.

Відповідачем на виконання вимог ухвали суду надано письмові пояснення, що згідно інформації відділу фінансування та бухгалтерського обліку Вінницької обласної прокуратури для опалення приміщення в м. Козятині, по вул. Січових Стрільців, 40 у 2021 році з ТОВ «Вінниця-облтеплоенерго» та Вінницькою обласною прокуратурою укладено додаткову угоду від 04.03.2021 № 5 до договору про закупівлю теплової енергії у вигляді пари та гарячої води від 10.03.2020 № 30/03-20 в сумі 21 980 грн, що становить 20% суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році та договір від 05.04.2021 № 54/04-21 в сумі 120 231 грн.

В грудні 2021 року додатковою угодою від 24.12.2021 № 1 до договору від 05.04.2021 №54/04-21 суму зменшено на 72 496,04 грн (сума договору склала 47 734,96 гривень). Протягом 2021 року відповідно до наданих актів прийому-передачі послуг з теплопостачання приміщення розрахунки проведено в сумі 68 439,28 гривень.

У 2021 році за жовтень-грудень до відділу актів прийому-передачі щодо постачання теплової енергії з метою оплати не надавалось ні ТОВ «Вінниця- Облтеплоенерго», ні КП «Чисте місто», тому підстав відображення у бухгалтерському обліку господарських операцій за отримані послуги з теплопостачання не було.

У свою чергу, позивач у письмових поясненнях зазначив, що для відображення в бухгалтерському та податковому обліку зазначеної господарської операції повинні бути первинні документи, які б підтверджували наявність здійснення такої господарської операції. Таким первинним документом для відображення операцій мав бути Акт здачі - прийняття робіт (наданих послуг), який складається на підставі укладеного договору між КП «Чисте місто» Козятинської міської ради та Вінницькою обласною прокуратурою. Однак, у зв`язку з тим, що Вінницька обласна прокуратура не уклала договір з КП «Чисте місто» Козятинської міської ради, первинний обліковий документ для відображення в бухгалтерському та податковому обліку зазначеної господарської операції відсутній. Ні в бухгалтерському, ні в податковому обліку КП «Чисте місто» Козятинської міської ради господарської операції з постачання теплової енергії за жовтень - грудень 2021 року по Вінницькій обласній прокуратурі не відображалося.

Надаючи оцінку даній обставині, судом враховано, що відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані про фактично здійснені господарські операції.

Із отриманих пояснень позивача вбачається, що будь-яких змін у структурі активів та зобов`язань позивача у зв`язку із постачанням відповідачу теплової енергії не відображено, що спростовує твердження позивача про фактично здійснену господарську операцію з постачання відповідачу теплової енергії за спірний період.

Судом також враховано, що надання послуги з теплопостачання здійснюється за наявності у теплопостачальної організації необхідного обладнання, трубопроводів, котелень, теплових мереж, тощо, які призначені для виробництва і транспортування теплової енергії, а також об`єктів та споруд, основного і допоміжного обладнання, що використовуються для забезпечення безпечної та надійної експлуатації теплових мереж, які у сукупності забезпечують транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача.

На підтвердження фактичної спроможності, наявності матеріально-технічної бази для надання послуг теплопостачання та відповідно доказу надання послуг з постачання теплової енергії відповідачу в межах спірних правовідносин позивач посилається на те, що постачання теплової енергії відповідачу здійснювалося з котельні № 2, що знаходиться за адресою: м. Козятин, вул. Незалежності, 31-А та перебуває на балансі позивача на підставі:

- рішення виконавчого комітету Козятинської міської ради Вінницької області № 126 від 16.04.2018 «Про встановлення точок розмежування зон обслуговування між КП «Добробут» і споживачами теплової енергії, яким затверджено схеми розподілу ділянок обслуговування мереж транспортування теплової енергії відповідно до додатків 1,2,3,4,5,6,7 між тепловими мережами, які знаходяться на балансі КП «Добробут» і мережами споживачів теплової енергії, зокрема і від котельної №2 (м. Козятин, вул. Незалежності, 31 -А);

- рішення виконавчого комітету Козятинської міської ради Вінницької області № 490 від 27.12.2018 «Про передачу комунального майна територіальної громади м. Козятин з балансу комунального підприємства «Добробут» на баланс комунального підприємства «Чисте місто» з переліком актів прийняття-передачі основних засобів (додаток № 1 до рішення) та переліком актів прийняття-передачі малоцінних та швидкозношувальних предметів (додаток № 2 до рішення);

- рішення виконавчого комітету Козятинської міської ради Вінницької області № 370 від 07.11.2019 «Про затвердження актів приймання - передачі основних засобів з балансу комунального підприємства «Добробут» Козятинської міської ради на баланс комунального підприємства «Чисте місто», яким зокрема затверджено і представлений акт прийняття-передачі основних засобів - теплотраса котельні № 2 по вул. Незалежності, 31-а, 4632 м;

- акту прийняття-передачі основних засобів від 07.11.2019 р. теплотраси котельні № 2;

- рішення виконавчого комітету Козятинської міської ради Вінницької області № 32 від 11.02.2019 «Про затвердження актів приймання-передачі основних засобів з балансу КП «Добробут» на КП «Чисте місто», у тому числі щодо будівлі котельні 2, за адресою: м. Козятин, вул. Незалежності, 31-а, інвентарний номер 103;

- акту прийняття-передачі основних засобів від 11.02.2019 р. будівлі котельні № 2;

Судом встановлено, що згідно рішень виконавчого комітету Козятинської міської ради Вінницької області № 490 від 27.12.2018 «Про передачу комунального майна територіальної громади м. Козятин з балансу комунального підприємства «Добробут» на баланс комунального підприємства «Чисте місто», № 370 від 07.11.2019 «Про затвердження актів приймання - передачі основних засобів з балансу комунального підприємства «Добробут» Козятинської міської ради на баланс комунального підприємства «Чисте місто», № 32 від 11.02.2019 «Про затвердження актів приймання-передачі основних засобів з балансу КП «Добробут» на КП «Чисте місто» позивачу згідно актів прийняття-передачі основних засобів (додаток № 1 до рішення № 490 від 27.12.2018), актів прийняття-передачі малоцінних та швидкозношувальних предметів (додаток № 2 до рішення № 490 від 27.12.2018) та актів прийняття-передачі основних засобів від 11.02.2019 р. та від 07.11.2019 було передано на баланс будівлю котельні № 2 та теплотрасу котельні № 2.

Водночас, у матеріалах справи міститься договір оренди нерухомого майна № 2 від 26.12.2019 року укладений між Комунальним підприємством «Чисте місто» Козятинської міської ради як орендодавцем та ТОВ «Вінниця-Облтеплоенерго» як орендарем, відповідно до пункту 1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування (оренду) об`єкт оренди, зокрема: приміщення котельні №2, що знаходиться в м. Козятині, вул. Незалежності 31-А, загальною площею 396,00 кв.м. для здійснення орендарем постачання теплової енергії.

Згідно пункту 10.1 цього договору з урахуванням додаткової угоди № 1 від 01.09.2020 строк дії договору оренди встановлено до 30.06.2023 року.

Таким чином, судом встановлено та не заперечується позивачем, що зарахована на баланс позивача котельня № 2 (м. Козятин, вул. Незалежності,31-А) вибула із володіння та користування позивача на підставі договору оренди нерухомого майна № 2 від 26.12.2019 року укладеного з ТОВ «Вінниця-Облтеплоенерго».

Доказів припинення цього договору, повернення за актом - приймання передачі котельні позивачу, або інших належних доказів щодо повної або часткової експлуатації позивачем цієї котельні у межах спірного періоду жовтень-грудень 2021 року позивачем не надано.

Твердження позивача, що котельню було примусово відкрито та позивач здійснював її експлуатацію для постачання тепла, що підтверджує, зокрема, акт огляду приміщення котельні № 2 за адресою вул. Незалежності 31а від 16.10.2021 року, суд оцінює критично, оскільки зазначений акт містить лише перелік майна зазначеного особами, які складали цей акт, проте доказів щодо обставин, які входять до предмета доказування у цій справі зазначений акт не містить, а інших доказів на підтвердження даної обставини позивачем не додано.

Посилання позивача на те, що постачання та споживання відповідачем теплової енергії у заявлений період підтверджує обставина надання послуги з поставки теплової енергії іншому споживачу, що під`єднаний до котельні № 2, зокрема, Управлінню освіти та спорту Козятинської міської ради суд вважає безпідставним.

Так наданий позивачем договір на постачання теплової енергії Управлінню освіти та спорту Козятинської міськради та докази оплати за ним, не доводять факт здійснення позивачем постачання теплової енергії відповідачу.

З наданої позивачем копії договору від 06.12.2021 № 1, укладеного між КП «Чисте місто» та Управлінням освіти та спорту Козятинської міської ради вбачається, що зазначене Управління розташовується за адресою: м. Козятин, вул. Незалежності, 57, а місце постачання товару (теплової енергії) (п. 6.1 договору) установам освіти, які розташовані: вул. Мічуріна, 17; вул. Героїв Майдану, 29; вул. Володимира Великого, 20; вул. Винниченка, 29; вул. Героїв Майдану, 2; вул. Григорія Сковороди, 4.

Цим договором передбачено, що постачання теплової енергії здійснюється в установи освіти, розташовані за іншими адресами, ніж адміністративна будівля відповідача, тому зазначені докази не є належними та допустимими в контексті спірних правовідносин.

У своїх поясненнях щодо підтвердження фактичного постачання відповідачу теплової енергії позивач посилається на рішення Козятинської міської ради про визнання його єдиним постачальником теплової енергії у місті та протоколи засідань комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій, що склалась у зв`язку з відсутністю теплопостачання бюджетним закладам соціальної сфери на осінньо-зимовий період 2021/2022 років як надзвичайної ситуації техногенного характеру згідно з додатком.

Як вбачається із змісту наведених вище рішень, доданих до позову, вони стосуються бюджетних установ і організацій соціальної сфери, до яких Вінницька обласна прокуратура не відноситься.

Такий висновок підтверджується також додатком до протоколу засідання № 21-21 від 14.12.2021 експертної комісії з визначення рівнів та класів надзвичайних ситуацій ДСНС України, у пункті 2 якого наведено перелік 12 закладів соціальної сфери м. Козятина, де відсутнє теплопостачання, порушено нормальні умови життєдіяльності 613 осіб.

До переліку вказаних закладів Козятинська окружна прокуратура, яка займає приміщення за адресою: м. Козятин, вул. Січових Стрільців, 40, не віднесена.

Надаючи оцінку вказаним доказам, як фактичній підставі для стягнення коштів з відповідача, суд вважає, що вказані рішення регулюють питання початку опалювального сезону у місті, порядку його забезпечення, та не можуть бути підставою для виникнення господарських зобов`язань, а отже не є належними доказами постачання позивачем теплової енергії відповідачу та його споживання за спірний період.

Крім того, із матеріалів справи вбачається, що позивач отримав ліцензію на транспортування теплової енергії магістральними і місцевими розподільчими тепловими мережами та постачання теплової енергії 05.11.2021, разом з тим вимога про стягнення боргу заявлена з жовтня по грудень 2021 року та включає період, коли позивач не мав спеціальної правосуб`єктності для провадження господарської діяльності з постачання теплової енергії.

Судом також взято до уваги, що положеннями пункту 2.6. розділу X Правил підготовки теплових господарств до опалювального періоду, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 10.12.2008 №620/378, що регулює порядок проведення перевірки стану готовності теплових господарств до опалювального періоду передбачено, що рішення про готовність теплових господарств споживачів до роботи в опалювальний період приймається комісіями, створеними згідно з пунктами 2.2, 2.3 цього розділу Правил, на підставі акту стану готовності до роботи в опалювальний період, форма якого наведена у додатку 1, висновку про готовність до роботи в опалювальний період, форма якого наведена у додатку 2, наданого відповідною державною інспекцією.

Умовами пункту 2.4. наданого представником позивача разом із позовною заявою проекту договору про надання послуг з постачання теплової енергії також передбачено, що усі новозбудовані чи (або) реконструйовані споживачем теплоспоживаючі системи перед підключенням їх до мереж постачальника повинні бути введені в експлуатацію відповідною комісією за участю представника постачальника та у відповідності до вимог правил користування тепловою енергією і правил технічної експлуатації теплоспоживаючих установок і теплових мереж з оформленням відповідного акту.

Водночас, позивачем не надано та матеріали справи не містять акту щодо готовності теплового господарства споживача/відповідача до роботи в опалювальний період та його запуску для подачі теплової енергії.

Відповідно до частин третьої-четвертої статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

Згідно статті 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Із внесенням 17.10.2019 змін до ГПК України статтю 79 викладено у новій редакції, чим фактично впроваджено в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів". Зазначений стандарт підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надають позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію вказаного стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Іншими словами тлумачення змісту статті 79 ГПК України свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у рішенні від 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" зазначив, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом" ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. (частини 1-2 статті 86 ГПК України).

Здійснивши оцінку усіх доказів, що містяться у матеріалах справи на предмет їх належності та допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту постачання відповідачу теплової енергії за спірний період жовтень-грудень 2021 року, а тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 74 778,24 гривень заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії є необгрунтованими та задоволенню не підлягають.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Дослідивши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами обгрунтованість позовних вимог, а судом не виявлено на підставі наявних доказів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, а відтак у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Згідно вимог статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При зверненні до суду позивачами згідно платіжного доручення № 2383 від 03.06.2022 року сплачено судовий збір у розмірі 2481,00 гривень.

Відповідно до вимог пункту 2 частини 1 статті 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги, що у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі, витрати по сплаті судового збору у сумі 2481,00 гривень покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 86, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Згідно з приписами статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. Відповідно до положень частини 1 статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

4. Копію судового рішення направити сторонам рекомендованим листом та засобами електронного зв`язку на відомі суду електронні адреси: позивача - ; відповідача - , .

Повний текст судового рішення складено та підписано 11 листопада 2022 р.

Суддя Шамшуріна М.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу, 22100, Вінницька обл., Хмільницький р-н, м. Козятин, вул. Довженка, 2А; ;

3 - відповідачу, 21050, Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Монастирська, буд. 33; , .