ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2022 року

м. Київ

cправа № 910/7969/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Бенедисюка І.М. (головуючий), Колос І.Б., Селіваненка В.П.,

за участю секретаря судового засідання Ковалівської О.М.,

представників учасників справи:

позивача - Пегза К.К. - адвокат

відповідача - Стеценко О.В. - адвокат

розглянув у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва» акціонерного товариства «Українська залізниця»

на рішення господарського суду міста Києва від 05.10.2021 та

постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.09.2022

за позовом акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва» акціонерного товариства «Українська залізниця»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Анвітрейд»

про стягнення 33 104 082, 38 грн та зобов`язання вчинити дії.

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва» акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - АТ «Українська залізниця», позивач) звернулося до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Анвітрейд» (далі - ТОВ «Анвітрейд») про стягнення 33 104 082,38 грн та зобов`язання вчинити дії.

1.2. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказував на те, що відповідач у порушення умов укладеного між сторонами договору поставки від 05.03.2021 №ЦЗВ-14-00321-01 не поставив позивачу у встановлений строк товар, у зв`язку з чим позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 3 009 462,03 грн пені та 30 094 620,35 грн штрафу. Також, позивач просив суд зобов`язати відповідача поставити дизельне паливо в кількості 8279,000 тонн на суму 200 630 802,30 грн на адреси кінцевих вантажоодержувачів, зазначених у рознарядці від 13.04.2021 №ЦЗВ-20/1222.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

2.1. Рішенням господарського суду міста Києва від 05.10.2021 (суддя - Спичак О.М.) позов задоволено частково.

Закрито провадження у справі в частині позовних вимог про зобов`язання ТОВ «Анвітрейд» поставити дизельне паливо у кількості 8279 тонн на суму 200630802,30 грн на адреси кінцевих вантажоодержувачів, зазначених у рознарядці від 13.04.2021 №ЦЗВ-20/1222.

Стягнуто з ТОВ «Анвітрейд» на користь АТ «Українська залізниця» штраф у розмірі 15 047 310 (п`ятнадцять мільйонів сорок сім тисяч триста десять) грн 18 коп., пеню у розмірі 1 304 100 (один мільйон триста чотири тисячі сто) грн 22 коп. та судовий збір у розмірі 111 161 (сто одинадцять тисяч сто шістдесят одна) грн 80 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

Повернуто з Державного бюджету України на користь АТ «Українська залізниця» судовий збір у розмірі 681 974 (шістсот вісімдесят одна тисяча дев`ятсот сімдесят чотири) грн 25 коп.

2.2. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.09.2022 (колегія суддів: Коротун О.М., Майданевич А.Г., Суліма В.В.) апеляційну скаргу АТ «Українська залізниця» на рішення господарського суду міста Києва від 05.10.2021 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ТОВ «Анвітрейд» на рішення господарського суду міста Києва від 05.10.2021 задоволено.

Рішення господарського суду міста Києва від 05.10.2021 скасовано в частині задоволення позовних вимог, з ухваленням нового рішення про відмову в позові у частині стягнення з ТОВ «Анвітрейд» на користь АТ «Українська залізниця» штрафу у розмірі 15 047 310 (п`ятнадцять мільйонів сорок сім тисяч триста десять) грн 18 коп., пені у розмірі 1 304 100 (один мільйон триста чотири тисячі сто) грн 22 коп. та судового збору у розмірі 111 161 (сто одинадцять тисяч сто шістдесят одна) грн 80 коп.

В іншій частині рішення господарського суду міста Києва від 05.10.2021 залишено без змін.

Стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь ТОВ «Анвітрейд» 367 906, 73 грн (триста шістдесят сім тисяч дев`ятсот шість грн 73 коп.) судового збору за розгляд апеляційної скарги відповідача.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги

3.1. АТ «Українська залізниця», не погоджуючись з судовими рішеннями попередніх інстанцій, звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.09.2022 скасувати повністю; рішення господарського суду міста Києва від 05.10.2021 в цій справі скасувати у частині позовних вимог, щодо яких було відмовлено та викласти рішення місцевого суду у новій редакції, якою задовольнити позовні вимоги, щодо стягнення 3 009 462,03 грн пені та 30 094 620,35 грн штрафу повністю.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

4. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

4.1. Касаційна скарга подана на підставі пункту 1 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), з урахуванням вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України та пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України.

4.2. Зокрема позивач, обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження (з урахуванням заяви про усунення недоліків), передбачену пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо «дотримання порядку внесення змін до договору в частині застосування ціни товару на попередній період з урахуванням положень частини п`ятої статті 254 Цивільного кодексу України у розрізі тлумачення поняття «дні».

5. Доводи інших учасників справи

5.1. Відповідач у своєму відзиві доводи касаційної скарги не визнає і погоджується із висновками суду апеляційної інстанцій, а також просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

5.2. Крім того, відповідач, у своєму відзиві на касаційну скаргу, звертає увагу на те, що Договір виконаний сторонами, в підтвердження чого зазначає, що 14.01.2022, після здійснення позивачем останніх платежів за товар отриманий по специфікації №7, позивач повернув відповідачу завдаток (як забезпечення виконання договору).

6. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6.1. Як вбачається з матеріалів справи, 05.03.2021 між АТ «Українська залізниця» (замовник) та ТОВ «Анвітрейд» (постачальник) укладено договір поставки №ЦЗВ-14-00321-01 (далі - Договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити, а замовник - прийняти та оплатити нафту і дистиляти (дизельне паливо), найменування, марка та кількість якого вказується в специфікаціях, які є невід`ємною частиною договору, на умовах, що викладені у цьому договорі.

6.2. Відповідно до пункту 2.1 Договору ціна на товар, який продається за цим договором, встановлюється в національній валюті України - гривні на умовах FCA (франко-перевізник) станція відправлення в межах України з подальшим направленням за реквізитами вантажоодержувача, який вказується в рознарядках замовника і включає: вартість товару, всі податки та збори, що встановлені українським законодавством, у тому числі ПДВ, і вказується в специфікаціях до даного договору.

6.3. Згідно з пунктом 2.2 Договору постачальник гарантує незмінність ціни у бік збільшення на поставлений товар з моменту відвантаження його за місцем призначення до моменту відправлення коштів замовником на поточний рахунок постачальника.

6.4. У пункті 2.3 Договору сторонами погоджено, що вони планують за цим договором поставити товар на суму 195 466 693, 26 грн.

6.5. Ціна товару, обсяги закупівлі зазначаються у специфікаціях до даного договору (пункт 2.4 Договору).

6.6. Відповідно до пункту 3.1 Договору постачальник здійснює поставку товару залізничним транспортом загального користування на умовах FCA, станція відправлення в межах України, пункт призначення за реквізитами вантажоодержувача, які вказуються в рознарядках замовника.

6.7. Згідно з пунктом 3.9 Договору датою поставки товару вважається дата відправлення цього товару, що підтверджується штампом станції відправлення в межах України на накладній (залізничній), на адресу вантажоодержувача - кінцевого одержувача, яка вказується в рознарядці замовника.

6.8. Постачальник здійснює відвантаження товару протягом 5-ти календарних днів з дня подання рознарядки (пункт 3.5 Договору).

6.9. Відповідно до пункту 4.1 Договору кількість товару, який планується до поставки за цим договором, вказується в специфікації до цього договору.

6.10. Обсяг партії товару, який підлягає поставці, вказується в рознарядці замовника (пункт 4.2 Договору).

6.11. Термін дії даного Договору встановлюється з моменту його підписання сторонами до 31.12.2021. Проте в частині оплати - до повного виконання сторонами зобов`язань та в разі наявності потреби замовника, що підтверджено відповідним повідомленням та рознарядкою, направленими на адресу постачальника - до повного виконання.

6.12. У розділі 13 Договору «Реквізити та підписи сторін» вказані електронні та поштові адреси позивача і відповідача.

6.13. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 13.04.2021 позивач направив на електронну адресу відповідача, яка вказана у Договорі, рознарядку від 13.04.2021 №ЦЗВ-20/1222, в якій зазначено, що вона складена згідно з специфікацією №2 до Договору поставки, та в якій позивач просив відповідача здійснити відправку дизельного палива в обсязі 8279,000 тонн за ціною 24233,70 грн/тонна за вантажними реквізитами, вказаними в рознарядці; термін поставки - протягом 5-ти календарних днів з моменту надання рознарядки.

6.14. Вказані документи (копія рознарядки та додаткова угода разом зі специфікацією) були направлені на адресу відповідача, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 13.04.2021, поштовою накладною та фіскальним чеком.

6.15. Судами попередніх інстанцій встановлено: з офіційного сайту АТ «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, вбачається, що вказане поштове відправлення було отримано відповідачем 19.04.2021 (за ідентифікатором пошуку 670).

6.16. Листом від 15.04.2021 вих. №15/04-А-146 відповідач повідомив, що станом на дату надсилання позивачем рознарядки від 13.04.2021 №ЦЗВ-20/1222 (так само як і станом на 15.04.2021), договір діє з одним додатком - специфікацією №1, у зв`язку з чим безпідставним є посилання на специфікацію №2, яка не набрала чинності. Крім того, відповідач зазначив, що істотною умовою під час застосування терміну FCA є визначення сторонами названого місця поставки, в якому товар завантажується на транспортний засіб, організований покупцем, або надається у розпорядження перевізника, призначеного покупцем.

6.17. З огляду на те, що у листі позивача від 13.04.2021 №ЦЗВ-20/1222 відсутня інформація про станцію відправлення, відповідач не сприйняв лист позивача №ЦЗВ-20/1222 від 13.04.2021 саме як рознарядку на поставку товару.

6.18. Позивач 22.04.2021 направив на адресу відповідача претензію від 22.04.2021 вих. №ЦЗВ-20/1348 про термінову поставку дизельного пального відповідно до рознарядки від 13.04.2021 та сплату штрафних санкцій.

6.19. Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказує на те, що відповідач у порушення умов укладеного між сторонами договору поставки №ЦЗВ-14-00321-01 від 05.03.2021 не поставив позивачу у встановлений строк товар, у зв`язку з чим позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 3009462,03 грн пені та 30094620,35 грн штрафу. Також, позивач просить суд зобов`язати відповідача поставити дизельне паливо в кількості 8279,000 тонн на суму 200630802,30 грн на адреси кінцевих вантажоодержувачів, зазначених у рознарядці від 13.04.2021 №ЦЗВ-20/1222.

6.20. Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами було укладено специфікацію №1 до Договору, відповідно до якої відповідач зобов`язувався поставити товар на суму 162888911,05 грн обсягом 8729,000 тонн.

6.21. Відповідно до пункту 2.6 Договору сторони домовились, що ціна товару, зазначена у специфікації, та сума договору переглядається (перераховується) у випадку зміни курсу іноземних валют, показників Platts, які застосовуються в цьому договорі, у встановленому порядку:

Ціна товару, зазначена у специфікації, визначається при кожному наданні рознарядки за наступною формулою: Ц = (Platts * Kдолар + (А + Кєвро/Гк) + М) * Кпдв, де

Ц - ціна за одиницю з ПДВ,

Platts - середнє арифметичне мінімальних значень базисних коригувань, округлене до сотих часто по 10 відомих котирувальних днях, що передують даті надання рознарядки, яке зазначається в публікації Platts European Marketscan за позиціями ULSD 10ppm під заголовком Mediterranean cargoes FOB Med (за тонну в дол. США). Застосовується базис Platts відповідно до розрахунків, наданих постачальником у тендерній пропозиції;

Кдолар - офіційний курс української гривні до дол. США, що встановлений НБУ, який діє в день надання рознарядки;

А - розмір акцизного збору, визначений згідно з чинним законодавством України станом на дату надання рознарядки, становить 139,5 Євро за 1000 літрів;

Кєвро - офіційний курс української гривні до євро, що встановлений НБУ, який діє в день надання рознарядки;

Гк - середнє значення густини дизельного палива при 15 градусах С згідно з ДСТУ 7688:2015, а саме 0,8325;

Кпдв - коефіцієнт, який враховує чинну згідно з українським законодавством для постачальника ставку ПДВ, визначається на рівні 1,2;

М - маржа учасника, що є незмінною величиною після проведення аукціону, та визначена у тендерній пропозиції постачальника.

6.22. Якщо після перерахунку за вищевказаною формулою ціна товару зміниться від попередньої ціни (або ціни товару на день укладення договору, якщо перерахунок здійснюється вперше) більше ніж на 1%, сторони зобов`язані протягом 3-х робочих днів укласти додаткову угоду про зміну ціни, розрахованої за цією формулою.

6.23. У випадку непідписання однією стороною додаткової угоди про зміну ціни протягом 3-х робочих днів з дня отримання від іншої сторони її проекту, така додаткова угода вважається підписаною сторонами та набирає законної сили на наступний день, що настає після наданого для її підписання строку.

6.24. Додаткова угода вважається отриманою замовником - при направленні її постачальником на одну з адрес електронної пошти, зазначених замовником у розділі 13 договору, постачальником - при направленні її замовником на одну з адрес електронної пошти, зазначених постачальником у розділі 13 цього договору.

6.25. У пункті 3.2 договору поставки №ЦЗВ-14-00321-01 від 05.03.2021 зазначено, що поставка товару проводиться партіями протягом строку дії договору тільки на підставі письмової рознарядки замовника, яка вважається дозволом на поставку та є підтвердженням готовності замовника до приймання товару. Зі сторони замовника рознарядка підписується з урахуванням вимог статуту замовника щонайменше двома такими уповноваженими особами: керівник філії «Центр забезпечення виробництва» АТ «Українська залізниця», заступник керівника філії «Центр забезпечення виробництва» АТ «Українська залізниця».

6.26. Рознарядка надається постачальнику у вигляді сканованої копії шляхом її направлення із застосування електронної пошти, адреси якої визначені сторонами у розділі 13 даного договору, та вважається отриманою з дня її відправлення у встановленому даним пунктом порядку. Оригінал рознарядки в подальшому направляється замовником засобами поштового зв`язку (АТ «Укрпошта») на адресу постачальника шляхом направлення цінного листа з описом вкладення та з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

6.27. Позивач 13.04.2021 направив на електронну адресу відповідача, яка вказана у Договорі, додаткову угоду №1, в якій зазначено: у зв`язку з відсутністю відвантаження по специфікації №1 до Договору поставки дану специфікацію анулювати.

6.28. Включити до Договору специфікацію № 2 на суму 200 630 802,30 грн.

6.29. Викласти пункт 2.3 Договору в наступній редакції: сторони планують за цим договором поставити товар на загальну суму 200 630 802,30 грн.

6.30. У пункті 5 додаткової угоди №1 до Договору зазначено, що вона набуває чинності з моменту її підписання, є невід`ємною частиною договору та умови, визначені у даній додатковій угоді, застосовуються до відносин, що склалися між сторонами з 13.04.2021.

6.31. У специфікації № 2 до Договору зазначено, що відповідач поставляє позивачу товар на суму 200 630 802,30 грн (24 233,70 грн за тонну з ПДВ) обсягом 8279,000 тонн; умови поставки - FCA (франко-перевізник), станція відправлення в межах України з подальшим направленням за реквізитами вантажоодержувача - кінцевого одержувача, які вказуються у рознарядках замовника; термін поставки - протягом 5-ти календарних днів з моменту надання рознарядки.

6.32. Як встановлено судами попередніх інстанцій, 13.04.2021 позивач направив на електронну адресу відповідача, що вказана у договорі поставки від 05.03.2021 №ЦЗВ-14-00321-01, рознарядку №ЦЗВ-20/1222 від 13.04.2021, в якій зазначено, що вона складена згідно з специфікацією №2 до Договору. В ній позивач просив відповідача здійснити відправку дизельного палива в обсязі 8279,000 тонн за ціною 24233,70 грн/тонна за вантажними реквізитами, вказаними в рознарядці; термін поставки - протягом 5-ти календарних днів з моменту надання рознарядки.

6.33. Крім того, вказані документи (копія рознарядки та додаткова угода разом з специфікацією) були направлені на адресу відповідача, що зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 13.04.2021, поштовою накладною та фіскальним чеком.

6.34. Таким чином, 13.04.2021 позивачем було направлено в порядку, передбаченому Договором (на електронну адресу), відповідачу додаткову угоду №1 до Договору, специфікацію №2 та рознарядку від 13.04.2021 №ЦЗВ-20/1222.

6.35. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не підписав додаткову угоду №1 до Договору.

6.36. Втім, у пункті 5 додаткової угоди №1 до Договору зазначено, що вона набуває чинності з моменту її підписання, є невід`ємною частиною договору та умови, визначені у даній додатковій угоді, застосовуються до відносин, що склалися між сторонами з 13.04.2021.

7. Касаційне провадження

7.1. У зв`язку з відпусткою судді Булгакової І.В. склад судової колегії Касаційного господарського суду змінився, що підтверджується Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.11.2022, який наявний в матеріалах справи.

8. Порядок та межі розгляду справи судом касаційної інстанції

8.1. Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

8.2. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

9. Джерела права. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

9.1. Судами попередніх інстанцій встановлено, що між сторонами склалися правовідносини з договору поставки. Спір у справі стосується наявності чи відсутності підстав для стягнення штрафних санкцій та пені.

9.2. Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що 13.04.2021 позивач направив на електронну адресу відповідача додаткову угоду №1, в якій зазначено, що у зв`язку з нездійсненням відвантаження по специфікації № 1 до Договору, дану специфікацію слід анулювати. Включити до Договору специфікацію № 2 на суму 200 630 802, 30 грн. Також викладено у відповідній редакції пункт 2.3 договору (щодо вартості товару). Крім того, у пункті 5 додаткової угоди №1 до договору поставки зазначено, що вона набуває чинності з моменту її підписання, є невід`ємною частиною договору та умови, визначені у даній додатковій угоді, застосовуються до відносин, що склалися між сторонами з 13.04.2021. Так, суд першої інстанції взяв до уваги те, що 13.04.2021 позивач направив на електронну адресу відповідача рознарядку від 13.04.2021 №ЦЗВ-20/1222, в якій зазначено, що вона складена згідно зі специфікацією № 2 до договору поставки. В ній також позивач просив відповідача здійснити відправку дизельного палива, яка не була здійснена постачальником. Через вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем не було виконано вимоги рознарядки від 13.04.2021 №ЦЗВ-20/1222, у зв`язку з чим у нього виникло прострочення зобов`язання, відповідальність за яке було передбачено умовами договору.

9.3. Суд апеляційної інстанції зазначив про передчасність таких висновків суду першої інстанції з огляду на таке.

9.3.1. Як встановлено судами попередніх інстанцій та з огляду на матеріали справи вбачається, що положеннями Договору закріплено обов`язок сторін укласти додаткову угоду про зміну ціни у разі, якщо після перерахунку за узгодженою між сторонами формулою ціна товару зміниться від попередньої ціни більше ніж на 1 %.

9.3.2. Предметом договору є нафта і дистиляти (дизельне паливо). Зміна ціни товару за одну тонну за згодою сторін може відбуватися в разі зміни базисних котирувань, офіційного курсу української гривні до долару США або до євро, розміру акцизного збору, тощо (критерії, узгоджені сторонами у формулі) (пункт 2.6 Договору). Тобто, судом апеляційної інстанцій встановлено, що зміна ціни залежала від ряду об`єктивних чинників, які не можна було передбачити під час укладення договору на всі поставки. Відповідно, суттєвим та таким, що має істотне значення для визначення ціни товару є умова договору про порядок визначення ціни товару.

9.3.3. Апеляційний господарський суд зазначив, що сторони узгодили і порядок внесення відповідних змін, зокрема, вони відбуваються шляхом укладення додаткової угоди протягом 3-х робочих днів. У випадку непідписання однією стороною додаткової угоди про зміну ціни протягом 3-х робочих днів з дня отримання від іншої сторони її проекту, така додаткова угода вважається підписаною сторонами та набирає законної сили на наступний день, що настає після наданого для її підписання строку.

9.3.4. Суд апеляційної інстанції зазначив, що сторонами було узгоджено як порядок укладення додаткової угоди, так і порядок набрання законної сили такої додаткової угоди (якщо інша сторона не підписала додаткову угоду, то на четвертий день після трьох робочих днів, з дня надсилання такої угоди).

9.3.5. Судом апеляційної інстанції встановлено, що замовник надіслав додаткову угоду № 1 від 13.04.2021 постачальнику 13.04.2021 о 18 годині 52 хвилин (фактично після закінчення робочого часу), що підтверджується скріншотом сторінки відправки кореспонденції засобами електронного зв`язку (електронною поштою). Наведена обставина не заперечується сторонами. Матеріали справи не містять доказів підписання такої угоди відповідачем. Відповідно, така угода вважається підписаною сторонами та набирає законної сили на наступний день після трьох робочих днів з дня її отримання.

9.3.6. Суд апеляційної інстанції, врахувавши положення статті 251 ЦК України та статті 254 ЦК України дійшов висновку про те, що третій робочий день після отримання відповідачем додаткової угоди № 1 припав на 16.04.2021, наступний день на 17.04.2021 (субота). Відповідно додаткова угода № 1 набрала законної сили 19.04.2021.

9.4. Так, статтею 251 ЦК України визначено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

9.5. За змістом статті 252 ЦК України вбачається, що строк визначається, зокрема, днями, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

9.6. Частиною п`ятою статті 254 ЦК України передбачено, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

9.7. Отже, при визначенні строку (терміну) виконання зобов`язання судам необхідно враховувати загальні положення ЦК України про порядок визначення та обчислення строків (термінів), зокрема, щодо початку і закінчення строку (терміну), а також умови вчиненого сторонами спору правочину, на підставі якого виникло зобов`язання.

9.8. Подібний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 20.11.2020 у справі 910/13071/19.

9.9. Апеляційний господарський суд зазначив, що замовником не було дотримано порядку внесення змін до договору в частині застосування ціни товару на попередній період (з 13.04.2021). Такі зміни набули законної сили 19.04.2021. Водночас, як вбачається з матеріалів справи, станом на 19.04.2021 ціна товару змінилася більше ніж на 1 %, що стало підставою для обов`язкового внесення змін до договору протягом трьох робочих днів (пункт 2.6 Договору). Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 13.04.2021 замовник звернувся із рознарядкою №ЦЗВ-20/1222 від 13.04.2021, в якій зазначено, що вона складена згідно зі специфікацією № 2 до договору поставки та в якій позивач просив відповідача здійснити відправку дизельного палива. Водночас як вбачається з матеріалів справи та з`ясовано судом, специфікація № 2 станом на 13.04.2021 не набрала законної сили у порядку, передбаченому умовами договору. До того ж, як було встановлено судом, матеріалами справи підтверджується, що станом на 19.04.2021 існували передумови для обов`язкового укладення додаткової угоди про зміну ціни товару, у зв`язку із збільшенням вартості ціни товару на 1 %. Така додаткова угода сторонами не укладалася.

9.10. Суд апеляційної інстанції зазначає, що в подальшому 07.09.2021 між сторонами було укладено додаткову угоду №2 до договору поставки №ЦЗВ-14-00321-01 від 05.03.2021, в якій сторони дійшли згоди анулювати специфікацію №2 до договору та включити до договору специфікацію №3 на суму 218613287,04 грн. На підставі чого відповідачем було належним чином виконано зобов`язання з поставки товару за рознарядкою №ЦЗВ-20/2887 від 07.09.2021, що підтверджується актом прийому-передачі №АТ000001467 від 09.09.2021.

9.11. Виконання відповідачем зобов`язання з поставки товару стало підставою для закриття провадження у справі в частині позовних вимог про зобов`язання ТОВ «Анвітрейд» поставити дизельне паливо у кількості 8279 тонн на суму 200630802,30 грн на адреси кінцевих вантажоодержувачів, зазначених у рознарядці від 13.04.2021 №ЦЗВ-20/1222.

9.12. Таким чином, у зв`язку з досягненням між сторонами згоди про припинення зобов`язань за специфікацією №2 до Договору під час розгляду судом цієї справи та виконання свого зобов`язання в частині поставки товару, суд першої інстанції дійшов висновку про закриття провадження у справі №910/7969/21 в частині позовних вимог про зобов`язання відповідача поставити дизельне пальне на підставі пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України (рішення місцевого господарського суду в частині закриття провадження не оскаржувалось ані позивачем, ані відповідачем).

9.13. Що ж стосується доводів касаційної скарги позивача, обґрунтованих з посиланням на пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України, Верховний Суд зазначає таке.

9.14. Суд касаційної інстанції наділений повноваженням щодо надання висновку щодо застосування норм права у конкретних правовідносинах, а не надання висновку щодо тлумачення норми права чи її застосування в цілому без відносно до конкретних правовідносин.

9.15. Верховний Суд зазначає, що фактично доводи скаржника у цій частині зводяться до питання оцінки судами попередніх інстанцій доказів у справі і заперечення скаржниками встановлених судами обставин на підставі оцінених доказів, намагання переоцінити докази, яким надана оцінка судами попередніх інстанцій у справі, без урахування меж розгляду справи касаційним судом, а також предмета і підстав позову у цій справі. Тому у Верховного Суду відсутні й підстави для формування висновку щодо питання застосування зазначених норм права у подібних правовідносинах.

9.16. Зважаючи на викладене, наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, не отримала підтвердження під час касаційного провадження, що виключає скасування судових рішень попередніх інстанції з такої підстави.

9.17. Судом касаційної інстанції відхиляються доводи скаржника через їх необґрунтованість щодо ухвалення судових рішень у цій справі з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

9.18. В силу положень частини другої статті 300 ГПК України суд касаційної інстанції позбавлений права самостійно досліджувати, перевіряти та переоцінювати докази, самостійно встановлювати по-новому фактичні обставини справи, певні факти або їх відсутність.

9.19. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

9.20. З тексту оскаржуваної постанови вбачається, що апеляційний господарський суд з урахуванням висновку про відмову в позові не застосовував до спірних правовідносин положення статті 551 ЦК України та статті 233 ГК України. А тому, враховуючи приписи статті 300 ГПК України, доводи скаржника, що викладені в касаційній скарзі щодо неправильного застосування судом першої інстанції статті 551 ЦК України та статті 233 ГК України і скасування рішення суду першої інстанції в частині, судом відхиляються.

9.21. Поряд з тим, як відзначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 19.02.2009 у справі "Христов проти України" (заява № 24465/14), право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слід тлумачити в контексті преамбули цієї Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права, одним з основоположних аспектів якого є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхні рішення, що набрали законної сили, не може ставитися під сумнів (див. також справу "Брумареску проти Румунії, заява № 28342/95). Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (справа "Рябих проти Росії", заява № 52854/99), існування яких скаржником не зазначено й не обґрунтовано.

9.22. Відповідна практика Європейського суду з прав людини застосовується Касаційним господарським судом на підставі статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", згідно з якою суди застосовують названу Конвенцію та відповідну практику як джерело права.

10. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

10.1 Згідно зі статтею 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

10.2. Оскільки за результатами касаційного перегляду Судом не встановлено неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваного судового рішення - без змін через відсутність передбачених процесуальним законом підстав для його скасування.

11. Судові витрати

11.1 Оскільки Верховний Суд дійшов висновку про залишення оскаржуваного судового рішення без змін, то судові витрати за розгляд касаційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 308, 309, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва» акціонерного товариства «Українська залізниця» залишити без задоволення, а постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.09.2022 у справі № 910/7969/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Колос

Суддя В. Селіваненко