ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2022 р. Справа № 911/1736/22

Господарський суд Київської області у складі судді Горбасенка П.В., за участю секретаря судового засідання Андрух Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «Н.З. Техно»

до Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль»

про стягнення 115 968,00 гривень

представники сторін у справі не з`явилися

обставини справи:

19.09.2022 через канцелярію Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «Н.З. Техно» (далі позивач/ТОВ «Торгово-промислова компанія «Н.З. Техно») до Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (далі відповідач/ ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль») про стягнення набутих безпідставно грошових коштів у розмірі 115 968,00 гривень.

Необхідність звернення до суду за захистом порушених прав та інтересів зумовлена, на думку позивача тим, що позивачем було перераховано відповідачу 115 968,00 гривень за відсутності домовленостей між сторонами про довгострокове платне зберігання чи надання послуг зі зберігання вантажу, тоді як ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» безпідставно нараховано до сплати позивачу 115 968,00 гривень згідно рахунка-фактури № 8/346 від 03.06.2022 за зберігання вантажу загального призначення вагою понад 50 кг понад 30 днів.

Господарський суд Київської області ухвалою від 22.09.2022 позовну заяву ТОВ «Торгово-промислова компанія «Н.З. Техно» залишив без руху, виявлені недоліки постановив усунути протягом десяти днів з дня вручення зазначеної ухвали.

03.10.2022, у встановлений судом строк, через канцелярію Господарського суду Київської області від ТОВ «Торгово-промислова компанія «Н.З. Техно» надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, відповідно до змісту якої позивач надав докази та пояснення стосовно заявленого позову.

Господарський суд Київської області ухвалою від 04.10.2022 відкрив провадження у справі № 911/1736/22, постановив призначити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін на 28.10.2022, встановив відповідачу строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше 28.10.2022 на надання суду у письмовій формі відзиву на позов та додаткові докази по справі (за наявності) разом з доказами направлення копій відзиву і вказаних доказів іншій стороні.

22.10.2022 через канцелярію Господарського суду Київської області від ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого останнє просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Означений відзив прийнято судом.

Господарський суд Київської області ухвалою від 28.10.2022 у цій справі відклав судове засідання на 04.11.2022.

02.11.2022 на електронну адресу Господарського суду Київської області від ТОВ «Торгово-промислова компанія «Н.З. Техно» надійшла сканкопія клопотання, згідно якого останнє просило суд здійснити розгляд справи без участі представника позивача та повідомило суд про те, що свою позицію, викладену у позовній заяві, підтримує в повному обсязі.

Водночас, згідно резолюції начальника відділу автоматизованого документообігу та обробки внутрівідомчої службової кореспонденції Господарського суду Київської області вказане вище клопотання не підписано з використанням електронного цифрового підпису.

Згідно статті 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис.

Відповідно до ч. 8 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Враховуючи вищевикладене та імперативні приписи вказаних норм Господарського процесуального кодексу України, клопотання про розгляд справи без участі представника ТОВ «Торгово-промислова компанія «Н.З. Техно» залишено судом без розгляду як таке, що подано з недотриманням форми та з порушенням встановленого порядку, передбачених процесуальним законом для подачі документів в електронній формі.

У судове засідання 04.11.2022 представники сторін не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Поряд з тим ухвали Господарського суду Київської області від 22.09.2022, 04.10.2022 та 28.10.2022 у цій справі, у зв`язку із неможливістю відправлення процесуальних документів, направлено судом на вказані сторонами в матеріалах справи електронні адреси позивача, адвоката позивача та відповідача.

Відповідні довідки про неможливість направлення процесуальних документів, складені відділом автоматизованого документообігу та обробки внутрівідомчої службової кореспонденції апарату Господарського суду Київської області, наявні в матеріалах справи.

Також телефонограмою від 28.10.2022 Господарський суд Київської області повідомив адвоката позивача Джерелюк Ю.В. про відкладення розгляду справи на 04.11.2022.

До того ж, ухвали Господарського суду Київської області від 22.09.2022, 04.10.2022 та 28.10.2022 у даній справі офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua, знаходяться у вільному доступі, тоді як за змістом статей 2, 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом, а всі судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Отже, суд дійшов висновку, що учасники справи були повідомлені належним чином про розгляд справи № 911/1736/22.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази та оцінивши їх в сукупності, суд

установив:

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 22.02.2022 на склад тимчасового зберігання ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» надійшов вантаж загального призначення, згідно вантажної накладної № 2355-26182026, отримувачем якого було ТОВ «Торгово-промислова компанія «Н.З. Техно». Копія вказаної вантажної накладної наявна в матеріалах справи.

Частину вантажу позивач отримав 22.02.2022, сплативши відповідачу всі необхідні сервісні збори, іншу частину вантажу позивач зміг отримати 03.06.2022 після оплати повної вартості послуг зберігання вантажу у розмірі 115 968,00 грн, які позивач не замовляв. На підтвердження зазначеного позивачем долучено до матеріалів справи платіжне доручення № 3628 від 03.06.2022.

Позивач стверджує, що вантаж не був отриманий вантажоодержувачем вчасно в зв`язку з широкомасштабним воєнним вторгненням російської федерації, ймовірним ракетним обстрілом території та приміщень відповідача, а також обмеженням доступу до них для цивільних осіб.

Поряд з тим, позивач наголосив на тому, що відповідач не попередив позивача про те, що фактично надає послуги зберігання вантажу, не погодив з позивачем актуальність та вартість відповідних послуг, яких позивач не потребував та мав фінансової можливості оплатити.

Позивач вважає неправомірним нарахування ТОВ «Торгово-промислова компанія «Н.З. Техно» плати за надання послуг за зберігання вантажу, згідно виставленого відповідачем рахунку-фактури № 8/346 від 03.06.2022, оскільки фактично ці послуги не були надані, а збереження схоронності вантажу позивача, яке, в порушення ст. 943 ЦК України, здійснювалось не зусиллями відповідача, а виключно силами оборони України.

До того ж позивач звернув увагу суду на те, що з численних повідомлень ЗМІ було відомо, що значна частина приміщень відповідача була розграбована та вважає, що це сталося внаслідок призупинення роботи відповідачем та відсутності охорони його території в порушенням положень ст. 942 ЦК України.

Отже, позивач вважає, що кошти, згідно рахунку-фактури № 8/346 від 03.06.2022, копія якого наявна в матеріалах справи, за зберігання вантажу загального призначення вагою понад 50 кг понад 30 днів в розмірі 115 968,00 грн були нараховані відповідачем та сплачені позивачем за відсутності достатніх підстав та підлягають поверненню позивачу.

Поряд з тим позивач звертає увагу на те, що між ним та відповідачем не укладено договору про довгострокове зберігання вантажу, не погоджено необхідності зберігання вантажу, а також істотних умов надання відповідних послуг, що означає відсутність правових і договірних передумов для оплати коштів за зберігання вантажу.

20.06.2022 позивачем направлено на адресу відповідача адвокатський запит № 01, згідно якого адвокат позивача просив відповідача надати інформацію: щодо того на якій правовій підставі ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» виставлено ТОВ «Торгово-промислова компанія «Н.З. Техно» рахунок-фактуру № 8/346; щодо порядку формування ціни за зберігання вантажу та яким документом підтверджені розцінки; яким чином забезпечувалось зберігання вантажу/надавались послуги зберігання. Копія вказаного запиту наявна в матеріалах справи.

Також позивачем долучено до матеріалів справи копію відповіді на адвокатський запит № 35-22-171 від 30.06.2022, згідно якої відповідач повідомив позивача, зокрема, про те, що розрахунок вартості послуги зберігання кожної частини вантажу позивача здійснений Аеропортом згідно «Правил застосування тарифів на вантажному терміналі при наданні послуг», затверджених наказом генерального директора Аеропорту № 01-07-98 від 07.10.2016 та діючих тарифів, а інформація про вартість послуг вантажного терміналу розміщена в загальному доступі в мережі Інтернет на офіційному сайті ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль».

Поряд з тим відповідач зазначив, що вантажний термінал не припиняв свою роботу в частині видачі/повернення вантажів вантажоодержувачам/вантажовідправникам у зв`язку із введенням воєнного стану.

До того ж позивачем долучено до матеріалів справи претензію № 001/25.07.2022, згідно якої останній вимагав від ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» повернути ТОВ «Торгово-промислова компанія «Н.З. Техно» грошові кошти в сумі 115 968,00 грн протягом 7 банківських днів з дати отримання цієї претензії на розрахунковий рахунок відповідача.

У відповіді на претензію № 35-22-240 від 16.08.2022, долученої позивачем до матеріалів справи, відповідач зазначив, що останнім у повному обсязі забезпечено надання ТОВ «Торгово-промислова компанія «Н.З. Техно» послуги зберігання вантажу на складі тимчасового зберігання Аеропорту, а заявка позивача про попередній огляд вантажу надійшла на електронну пошту відповідача тільки 31.05.2022, а відтак, вважає претензію ТОВ «Торгово-промислова компанія «Н.З. Техно» необґрунтованою і залишає її без задоволення в повному обсязі.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, у відзиві посилається на те, що:

- 22.02.2022 позивачем, зокрема, отримано рішення Київської митниці Держмитслужби про пропуск вантажу на митну територію України, а отже, останній мав всі правові підстави та можливості для отримання вантажу вчасно та у повному обсязі;

- інформація щодо вартості обслуговування і зберігання вантажу на складі тимчасового зберігання останнього є загальнодоступною, а відтак, позивач був обізнаний та прийняв умови «Правил застосування тарифів на вантажному терміналі при наданні послуг», а своїми конклюдентними діями акцептував умови зі зберігання вантажу;

- перевізником вантажу позивача згідно авіаційної вантажної накладної № 235-26182026 і митної декларації № UA100190/2022/018348 Турецькими авіалініями здійснено на користь відповідача оплату за зберігання вказаного вантажу у період часу з 21.02.2022 (дата розміщення вантажу на складі тимчасового зберігання відповідача) по 23.02.2022 згідно п. 4.2.1. «Правил застосування тарифів на вантажному терміналі при наданні послуг» в межах діючого додатку В2.2/02.1-14/2-10 від 29.12.2015 до Стандартної угоди ІАТА про наземне обслуговування (спрощена процедура), що не заперечується позивачем;

- розрахунок вартості послуги зберігання вантажу загального призначення вагою 1208,00 кг у період з 24.02.2022 по 03.06.2022 , що надійшов на склад тимчасового зберігання відповідача згідно авіаційної вантажної накладної № 235-26182026 на адресу позивача, був здійснений відповідно до «Правил застосування тарифів на вантажному терміналі при наданні послуг» та діючих «Вартостей послуг вантажного терміналу аеропорту «Бориспіль», які розміщені у загальному доступі на офіційному сайті відповідача та які відповідачем долучено до матеріалів справи.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши подані докази, суд дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

З аналізу зазначених правових норм вбачається, що зобов`язання із набуття або збереження майна без достатньої правової підстави має місце за наявності таких умов.

По-перше, є набуття або збереження майна. Це означає, що особа набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння.

По-друге, мало місце набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто, збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою.

По-третє, обов`язково має бути відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто, мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (ст. 11 ЦК України).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами, правочином.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18, від 06.02.2020 у справі № 910/13271/18.

Відповідно до положень ст. 11 та ст. 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання повинне належно виконуватись відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.

Загальна умова ч. 1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.07.2018 у справі № 914/1481/17.

Згідно з п. 4.2.1., 4.2.5., 4.2.7., 4.4.1. «Правил застосування тарифів на вантажному терміналі при наданні послуг», затверджених наказом генерального директора Аеропорту № 01-07-98 від 07.10.2016, оплата за зберігання імпортного вантажу загального призначення за 3 (три) дні (не враховуючи вихідні та святкові дні) з дати надання повідомлення вантажоодержувачу про прибуття вантажу або з дати розміщення вантажу (у разі відмови клієнта щодо повідомлення вантажоодержувача або за умови надходження вантажу без супроводжувальних документів) здійснюється перевізником в межах стандартної угоди наземного обслуговування.

Дата розміщення вантажу на складі тимчасового зберігання визначається відповідно до інформації АРМ АСУ ТП.

Розрахунок оплати за зберігання залежить від характеру вантажу, зокрема, партія з вагою понад 50 кг (включно) тарифікується за кожний кілограм партії згідно встановленої вартості послуг вантажного терміналу.

Оплата за зберігання та обслуговування вантажу не стягується у разі, якщо вантажоодержувачем є ДП МА «Бориспіль» або його структурний підрозділ.

Відповідно до п. 2.1.1. «Вартості послуг вантажного терміналу аеропорту «Бориспіль», вартість платного зберігання вантажу загального призначення понад 30 днів становить 0,80 грн без ПДВ за 1 кг партії вантажу вагою понад 50 кг за один день.

Так, відповідно до наявної в матеріалах справи копії авіаційної вантажної накладної № 235-26182026, 21.02.2022 позивачу на склад тимчасового зберігання відповідача надійшов вантаж загального призначення вагою 1375,6 кг, про пропуск якого на митну територію України позивачем було отримано рішення Київської митниці ДФС 22.02.2022, що підтверджується відбитками штампу останньої на означеній копії авіаційної вантажної накладної.

Частина вантажу в розмірі 167,6 кг отримана позивачем 22.02.2022, інша частина в розмірі 1208,00 кг - 03.06.2022, що підтверджується підписом довіреної особи позивача Обеди О.М. на підтвердженні в отриманні від 03.06.2022.

Як стверджує відповідач, заявка позивача на попередній огляд другої частини вантажу надійшла на електронну пошту відповідача 31.05.2022, а інших звернень позивача не зафіксовано.

Вартість послуг зберігання вантажу позивача вагою 1208,00 кг за період з 24.02.2022 по 03.06.2022 розрахована відповідачем відповідно до п. 4.2.7. «Правил застосування тарифів на вантажному терміналі при наданні послуг» та п. 2.1.1. «Вартості послуг вантажного терміналу аеропорту «Бориспіль» і склала 115 968,00 грн.

Для оплати вартості послуги термінального обслуговування і зберігання вантажу, що надійшов за авіаційною накладною № 235-26182026, відповідачем було виставлено, а позивачем сплачено рахунок-фактуру № 8/346 від 03.06.2022 на загальну суму 116 841,84 грн (з ПДВ), де 873,84 грн це термінальне обслуговування, а 115 968,00 грн вартість зберігання вантажу загального призначення, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 3628 від 03.06.2022.

Статтями 73, 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 2, 3.1. «Правил застосування тарифів на вантажному терміналі при наданні послуг», затверджених наказом генерального директора ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» № 01-07-98 від 07.10.2016, клієнт це фізична чи юридична особа, яка здійснює оплату за послуги надані вантажним терміналом та/або згідно з AWB є перевізником (його агентом), вантажоодержувачем/вантажовідправником.

Ці правила поширюються на клієнтів та персонал аеропорту.

Отже, наведені дії сторін свідчать про існування між ними зобов`язання, тоді як наявність зобов`зання виключає можливість застосування до них положень ст. 1212 ЦК України, а відтак оспорювана сума не може вважатися отриманою відповідачем без достатньої правової підстави та збереженою в себе за рахунок позивача у розумінні ст. 1212 ЦК України, оскільки сплачена на виконання договірних зобов`язань.

До того ж сума сплачених позивачем грошових коштів за платіжним дорученням № 3628 від 03.06.2022 точно відповідала сумі рахунку-фактури № 8/346 від 03.06.2022, виставленого відповідачем та містила призначення платежу «За послуги термінального обслуговування згідно р/ф 8/346 від 03.06.2022, у т. ч. ПДВ 20%», що на переконання суду, свідчить про прийняття позивачем послуг, наданих відповідачем.

Поряд з тим ствердження позивача щодо того, що останнє не замовляло послуг зі зберігання вантажу не беруться судом до уваги враховуючи те, що «Правила застосування тарифів на вантажному терміналі при наданні послуг» та «Вартості послуг вантажного терміналу аеропорту «Бориспіль» знаходяться у загальному доступі на офіційному сайті відповідача в мережі Інтернет і є загальнодоступною та публічною інформацією, а необізнаність позивача з цими правилами і вартостями не звільняє його від обов`язку оплатити вартість зберігання вантажу.

Отже, враховуючи те, що «Правила застосування тарифів на вантажному терміналі при наданні послуг» є загальнодоступною та публічною інформацією, поширюються на всіх клієнтів, зокрема і на позивача, отримання відповідачем коштів за зберігання вантажу позивача, нарахованих за цими правилами, є достатньою підставою набуття цих коштів.

За таких обставин, враховуючи недоведеність позивачем обставин безпідставного набуття відповідачем коштів 115 968,00 грн, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача 115 968,00 грн, з огляду на доказову та нормативну безпідставність такої вимоги.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору у даній справі покладаються судом на позивача з огляду на відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Відмовити повністю у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «Н.З. Техно» до Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» про стягнення 115 968,00 грн.

2. Понесені позивачем судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене у апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 16.11.2022.

Суддя П.В.Горбасенко