ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2022 р.м. ХарківСправа № 922/756/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавренюк Т.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Керівника Салтівської окружної прокуратури м. Харкова (61038, м. Харків, вул. Маршала Батицького, 23) в інтересах держави, в особі Харківської міської ради Харківської області (61003, м. Харків, майдан Конституції, 7, )
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Краф-Т" (61001, АДРЕСА_1, )
про стягнення 98 508,51грн
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Керівник Салтівської окружної прокуратури м. Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради Харківської області звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача 98 508,51грн безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за період з 01.01.2019 по 30.06.2021.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що відповідач користувався земельною ділянкою загальною площею 316,14кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 без укладання договору оренди землі, у зв`язку з чим значні грошові кошти від сплати орендної плати бюджет міської ради не отримав.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.04.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, позивачу визначено строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання.

Відповідач своїм правом, наданим відповідно до ст.251 Господарського процесуального кодексу України не скористався, відзив на позов не надав. Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 11.04.2022 направлена судом на адресу відповідача, яка збігається із адресою, зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як місцезнаходження відповідача.

Проте, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 11.04.2022 повернута 01.07.2022 на поштову адресу суду.

За приписами ч.3 ст.120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з ч.5 ст.242 Господарського процесуального кодексу України учасникам, які не були присутні в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Частиною 7 ст.120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі відсутності заяви про зміну адреси ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто підприємством зв`язку, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Суд зазначає, що сам лише факт неотримання відповідачем кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Також необхідно зазначити, що за змістом ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Ухвала господарського суду Харківської області від 11.04.2022, якою було відкрито провадження у даній справі та запропоновано відповідачу надати до суду відзив на позов, була оприлюднена на офіційному веб-порталі судової влади України. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Таким чином, судом всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог, а також надано сторонам достатньо часу для звернення із заявами по суті справи та з іншими заявами з процесуальних питань.

Проте, від відповідача будь-яких заяв чи пояснень по суті спору суду не надходило.

Приймаючи до уваги належне повідомлення відповідача про розгляд даної справи, суд дійшов висновку про її розгляд за наявними матеріалами.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

13.01.2020 Головним спеціалістом сектору інспекційної роботи Інспекції з контролю за використанням та охороною земель комунальної власності Департаменту територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради Салогубом Р.Г. відповідно до ст. 189 Земельного кодексу України здійснено обстеження земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, за результатом якого складено Акт обстеження земельної ділянки від 13.01.2020.

За результатами комплексного вивчення наявних документальних матеріалів та інформації виконавчих органів міської ради, а також проведеного обстеження земельної ділянки встановлено, що право власності на нежитлову будівлю літ. «Б-2, Б-1», що знаходяться на земельній ділянці площею 0,1427 га з кадастровим номером :01:013:0003 (АДРЕСА_1), зареєстровано наступним чином:

- право власності на нежитлові приміщення мансарди № 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 1/4 частина приміщення №1 спільного користування 1-го поверху, 1/4 частина приміщення № 10 спільного користування 1-го поверху, 1/2 частина приміщення №11 спільного користування 1-го поверху, 1/2 частина приміщення № 1 спільного користування 2-го поверху, загальною площею 208,1 кв.м., зареєстровано за ТОВ "Консалтингово-Правова Група Лівоберіжжя" (код 42467211) 24.09.2018;

- право власності на нежитлові приміщення 2-го поверху № 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 1/4 частина приміщення №1 спільного користування 1-го поверху, 1/4 частина приміщення № 10 спільного користування 1-го поверху, 1/2 частина приміщення № 11 спільного користування 1-го поверху, 1/2 частина приміщення №1 спільного користування 2-го поверху, загальною площею 249,0 кв.м., зареєстровано за ТОВ "М-Чотири" (код 42466595) 24.09.2018;

- право власності на нежитлові приміщення 1-го поверху № 35, 36, 37, 38, 39, 42 (антресоль), загальною площею 112,4 кв.м., зареєстровано за ТОВ "Коріфєй" (код 42467405) 24.09.2018;

- право власності на нежитлові приміщення 1-го поверху № 27, 28, 29, 30, 31, 33, 34, 40, 41, загальною площею 292,9 кв.м., зареєстровано за ТОВ "Краф-Т" (код 42467248) (відповідач у справі) 24.09.2018;

- право власності на нежитлові приміщення 1-го поверху № 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 1/4 частина приміщення №1 спільного користування 1-го поверху, 1/4 частина приміщення № 10 спільного користування 1-го поверху, загальною площею 169,9 кв.м. зареєстровано за ТОВ "Правове об`єднання оцінювачів та ріелторів України" (код 42466836) 24.09.2018;

- право власності на нежитлові приміщення 1-го поверху № 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 32, 1/4 частина приміщення № 1 спільного користування 1-го поверху, 1/4 частина приміщення № 10 спільного користування 1-го поверху, загальною площею 289,8 кв.м., зареєстровано за ТОВ "Долина нерухомості" (код 42467185) 24.09.2018.

На підставі рішення Харківської міської ради від 03.07.2013 № 1202/13, а саме відповідно до Додатку 2, ОСОБА_1 надано в оренду земельну ділянку з кадастровим номером :01:013:0003, за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 0,1427 га строком до 01.07.2018 та укладено договір оренди земельної ділянки № 13121400 від 01.02.2016.

Право оренди земельної ділянки припинено 27.12.2018.

Відповідно до даних Публічної кадастрової карти України та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності або користування на земельну ділянку під вищевказаним об`єктом нерухомого майна за ТОВ "Консалтингово-Правова Група Лівоберіжжя", ТОВ "М-Чотири", ТОВ "Коріфєй", ТОВ "Краф-Т", ТОВ "Долина нерухомості" та ТОВ "Правове об`єднання оцінювачів та ріелторів України", не зареєстровано.

Земельна ділянка площею 0,1427 га, кадастровий номер: :01:013:0003, розташована на території Салтівського (Московського) району м. Харкова за адресою: АДРЕСА_1, сформована та здійснена державна реєстрація, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-020 від 09.10.2020.

Отже земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі.

Таким чином, відповідач з 27.12.2018 використовує вказану земельну ділянку без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав та, відповідно, не сплачує платежів за її використання, згідно із встановленим законодавчими актами розміром.

Право користування земельною ділянкою відповідачем за вищевказаною адресою до цього часу не оформлено.

Згідно з даними органів податкової служби, відповідач не перебуває на обліку ГУ ДПС в Харківській області як платник за землю.

На підставі вищевказаних документів, Департаментом територіального контролю Харківської міської ради здійснено розрахунок безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання відповідачем вказаної земельної ділянки без правовстановлюючих документів.

На підставі Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 15.08.2019 № 1319/0/45-19 позивачем здійснено розрахунок безпідставно збережених коштів за використання відповідачем земельної ділянки площею 316,14 кв.м. (частина земельної ділянки з кадастровим номером :01:013:0003, загальною площею 0,1427 га) у період з 01.01.2019 по 31.12.2019 складає 24 151, 36грн.

Крім того здійснений позивачем на підставі Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 30.09.2020 № 5762 розрахунок безпідставно збережених коштів за використання відповідачем земельної ділянки площею 316,14 кв.м. (частина земельної ділянки з кадастровим номером :01:013:0003, загальною площею 0,1427 га) у період з 01.01.2020 по 30.06.2021 складає 74 357,15 грн.

Відповідачем у період з 01.01.2019 по 30.06.2021 не сплачено за користування земельною ділянкою плату за землю в розмірі 98 508,51грн (24 151,36грн + 74 357,15грн = 98 508,51грн), які прокурор вважає безпідставно збереженим майном.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Мета та підстави представництва прокурором інтересів держави в суді визначені ч.3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру", відповідно до якої прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень (ч.4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру").

Відповідно до вимог п.п.3, 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" та ч.1 ст.122 Земельного кодексу України є органом, який від імені територіальної громади здійснює права власника щодо спірної земельної ділянки. Крім того, відповідно до вимог ст.ст.2, 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в України" Харківська міська рада є органом, через який територіальною громадою міста Харкова безпосередньо здійснюється місцеве самоврядування.

За приписами ч.1 ст.54 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення) рада у межах затверджених нею структури і штатів може створювати відділи, управління та інші виконавчі органи для здійснення повноважень, що належать до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

З метою виявлення об`єктів самочинного будівництва на території міста Харкова та вжиття відповідних заходів, в тому числі позовного характеру, створено Департамент територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради та рішенням Харківської міської ради № 7/15 від 20.11.2015 затверджено Положення про Департамент територіального контролю Харківської міської ради (далі - Положення).

Виходячи зі змісту п.п. 2.1., 2.2, п. 3.1.22 Положення, вирішення питань щодо регулювання земельних відносин, належить до виключної компетенції Харківської міської ради (в особі її Департаменту), як органу місцевого самоврядування, який представляє територіальну громаду міста Харкова, та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією та законами України.

Проте позивач самостійно не вчинив необхідних дій щодо захисту законних інтересів територіальної громади в суді попри те, що ним були здійснені заходи самоврядного контролю за використанням спірної земельної ділянки, що підтверджується Актом обстеження земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер :01:013:0003 від 13.01.2020.

Разом з цим, з моменту вжиття заходів самоврядного контролю та станом на момент звернення прокурора із відповідним позовом, Харківська міська рада не звернулася до суду з позовною заявою та не вжила інших заходів щодо стягнення недоотриманої орендної плати за землю в сумі 98 508,51грн, що призвело до ненадходження значних коштів до бюджету територіальної громади міста Харкова.

Салтівською окружною прокуратурою м. Харкова вживались заходи щодо спонукання Харківської міської ради Харківської області до вжиття відповідних заходів щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Краф-Т" безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, що підтверджується листом, направленим на адресу міської ради № 53-99-1014вих21 від 11.05.2021.

Проте, міською радою жодних заходів самоврядного контролю та цивільно-правового характеру вжито не було.

У зв`язку з встановленням наявності порушень інтересів держави, окружною прокуратурою листом від 09.06.2021 № 53-99-1719вих21направлено повідомлення в порядку ст.23 Закону України «Про прокуратуру» щодо звернення прокурора в порядку ч.4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" до суду в інтересах держави в особі Харківської міської ради з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Краф-Т" про стягнення безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки.

Аналізуючи вищенаведені обставини суд виходить з того, що Харківська міська рада не вжила належних заходів з метою захисту інтересів держави у спірних правовідносинах.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність у спірних правовідносинах достатніх фактичних та правових підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі позивача.

Що стосується позовних вимог прокурора про стягнення з відповідача 98 508,51грн безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Предметом даного позову є стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки з 01.01.2019 по 30.06.2021 у сумі 98 508,51грн на підставі ст.ст.1212-1214 Цивільного кодексу України.

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (ст.14 Конституції України).

Використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону (ст.206 Земельного кодексу України).

Відповідно до ст.1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

За приписами п.п.14.1.136 п. 14.1. ст.14 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Майном, як особливим об`єктом, вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (ч.1ст.190 Цивільного кодексу України).

Нормами ст.120 Земельного кодексу України та ст.377 Цивільного кодексу України встановлено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків).

Приписами ч.ч.1, 3, 4, 9 ст.79-1 Земельного кодексу України встановлено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Судом встановлено, що земельна ділянка сформована як об`єкт цивільних прав з 02.07.2013 і належить територіальній громаді м. Харкова на праві комунальної власності. Це підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 09.10.2020 № НВ-020. Згідно з ним земельна ділянка площею 0,1427га по вул. Юр`ївській, 17 у м. Харкові з кадастровим номером :01:013:0003 зареєстрована 02.07.2013 в Управлінні Держземагентства у м. Харкові Харківської області. Вид використання: для експлуатації та обслуговування офісних, складських приміщень та автомайстерні.

На земельній ділянці знаходиться майно, власником якого з 24.09.2018 є відповідач, що підтверджується Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 296024548 від 24.01.2022.

Таким чином, відповідач володіє нежитловою будівлею, яка знаходиться на спірній земельній ділянці, та з моменту виникнення права власності на вказане нерухоме майно у відповідача виник обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, яка знаходиться під вищевказаним об`єктом нерухомості.

Проте договір оренди між позивачем та відповідачем з приводу передачі останньому у строкове платне володіння і користування земельної ділянки для розміщення та обслуговування майна відповідача, не укладався.

Факт формування земельної ділянки, факт знаходження на ній майна відповідача, а також факт відсутності договору оренди земельної ділянки підтверджується наявними у справі доказами та відповідачем спростований не був.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Суд зазначає, що кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

З огляду на викладене та враховуючи, що земельна ділянка є сформованою, як об`єкт права, належить територіальній громаді м. Харкова від імені якої діє позивач, відповідач фактично використовував земельну ділянку для розміщення належного йому майна, при цьому договір оренди земельної ділянки укладено не було та кошти у вигляді орендної плати за користування відповідною земельною ділянкою за заявлений прокурором період відповідач не сплачував, суд дійшов висновку, що між позивачем та відповідачем у відповідності до ст.1212 Цивільного кодексу України виникли кондикційні правовідносини, в силу яких відповідач зобов`язаний повернути позивачеві кошти, збережені ним в результаті несплати орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою належною позивачеві.

Аналогічну правову позицію наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.01.2019 у справі № 912/1188/17, від 15.01.2019 у справі № 920/1161/17, від 15.01.2019 у справі № 916/2860/17, від 21.01.2019 у справі № 902/794/17, від 29.01.2019 у справі № 3922/3780/17.

За приписами ст.1213 Цивільного кодексу України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно, відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Так, Харківська міська рада з урахуванням ставки річної орендної плати, коефіцієнту складних інженерно-геологічних умов, коефіцієнту розміру земельної ділянки та відсотку строку оренди здійснила розрахунок розміру безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, який за розрахунком позивача в період з 01.01.2019 по 30.06.2021 складає 98 508,51грн.

Перевіривши правомірність нарахування позивачем безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за період з 01.01.2019 по 30.06.2021 в розмірі 98 508,51грн, наданий позивачем розрахунок, судом вбачається, що позивачем вірно здійснено розрахунок з урахуванням площі земельної ділянки, яку використовує відповідач, пропорційно до % площі будівлі.

Відповідно до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч.1, ч.2 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення суму.

Враховуючи те, що позовні вимоги в частині стягнення 98 508,51грн підтверджені належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи, а відповідач на момент прийняття рішення не надав документів на підтвердження сплати позивачу зазначеної суми, суд дійшов висновку, що позов прокурора є цілком обґрунтованим, доведеним, у зв`язку з чим він підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору суд покладає на відповідача у повному обсязі.

Також, суд вважає з необхідне звернути увагу, що відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи введення в Україні воєнного стану із 24.02.2022 та активні боєві дії на території м. Харкова, судом був наданий відповідачу більш тривалий час для можливості реалізувати свої процесуальні права та викласти свою правову позицію по справі.

Керуючись ст.ст.129, 237, 238, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Краф-Т" (61001, м. Харків, вул. Юр`ївськаа, 17, ) на користь Харківської міської ради (код класифікації доходів бюджету - 24062200, номер рахунку (IBAN) - UA0020649, код отримувача (ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), отримувач - ГУК Харків обл/МТГ Харків) безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 98 508,51грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Краф-Т" (61001, АДРЕСА_1, ) на користь Харківської обласної прокуратури (, банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ, МФО 820172, рахунок UA0007171, код класифікації видатків бюджету 2800; 61001, місто Харків, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 4) - 2 481,00грн судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дане рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено "11" листопада 2022 р.

Суддя Т.А. Лавренюк