ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.11.2022 Справа №905/424/22

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.,

при секретарі судового засідання (помічник судді) Доннік А.В.,

розглянувши матеріали справи

за позовом: Заступника керівника Донецької обласної прокуратури, м.Маріуполь в інтересах держави в особі Святогірської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, м.Краматорськ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Нерудні матеріали», м.Донецьк

про повернення земельної ділянки загальною площею 1,2811 га

Представники учасників справи:

від Донецької обласної прокуратури: Васильєв О.І. (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, в порядку самопредставництва);

від позивача: не з`явились;

від відповідача: не з`явились

СУТЬ СПРАВИ: Заступник керівника Донецької обласної прокуратури, м.Маріуполь в інтересах держави в особі Святогірської міської ради Краматорського району Донецької області звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Нерудні матеріали», м.Донецьк про зобов`язання повернути на користь Святогірської міської ради Краматорського району Донецької області земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0098, площею 1,2811 га, яка знаходиться по вул. Куйбишева, 52 в місті Святогірську.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначає, що 04.08.2005 між Святогірською міською радою (орендодавець) та ТОВ «Нерудні матеріали» (орендар) укладено договір оренди землі №29, однією з умов якого передбачено, що після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. Рішенням Господарського суду Донецької області від 05.09.2019 у справі №905/498/19 (суддя Шилова О.М.) договір від 04.08.2005 про оренду земельної ділянки №29 достроково розірвано. На теперішній час земельна ділянка продовжує перебувати у користуванні відповідача, що є порушенням умов означеного договору.

З 22.02.2022 у зв`язку із закінченням знаків поштової оплати (поштових марок) та проведенням відповідних процедур закупівлі, господарський суд Донецької області не має можливості здійснювати відправку вихідної кореспонденції, про що на сайті суду було здійснено офіційне оголошення за наступним посиланням: https://dn.arbitr.gov.ua/sud5006/pres-centr/news/1258543/.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 годин 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Наказом Голови Господарського суду Донецької області №20 від 28.02.2022 Про встановлення особливого режиму роботи Господарського суду Донецької області у зв`язку із загрозою життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників суду, керуючись ст.3 Конституції України, ст. 29 Закону України Про судоустрій і статус суддів, рішенням Ради суддів України №9 від 24 лютого 2022 року, враховуючи положення Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні №64/2022 від 24 лютого 2022 року, розпоряджень Харківської обласної військової адміністрації, прийнятих відповідно до ст. 8 Закону України Про правовий режим воєнного стану, установлено особливий режим роботи Господарського суду Донецької області в умовах воєнного стану та запроваджено тимчасово, до усунення обставин, які зумовили загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників суду, в умовах воєнної агресії проти України, обмеження доступу до приміщення суду.

Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, строк дії воєнного стану в Україні продовжено на 30 діб, тобто до 25.04.2022.

21.04.2022 на засіданні Верховної Ради України ухвалено Закон про затвердження Указу Президента України від 18.04.2022 №259 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні». Цим Указом передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 годин 30 хвилин 25.04.2022 на 30 діб.

Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 22.05.2022 №2263-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України від 12.08.2022 №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 15.08.2022 №2500-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб.

Ухвалою суду від 09.05.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/424/22; здійснювати розгляд справи вирішено за правилами загального позовного провадження, приймаючи до уваги неможливість забезпечити безпечне перебування суддів, працівників суду та відвідувачів в приміщенні суду, дата підготовчого засідання не була визначена.

Рішенням зборів суддів Господарського суду Донецької області від 13.06.2022, зберігаючи віддалений режим роботи, в залежності від об`єктивних обставин, пов`язаних із збройною агресією, у тому числі інтенсивністю бойових дій у місті Харкові відновлено можливість доступу працівникам суду до приміщення суду у разі процесуальної необхідності.

Ухвалою суду від 29.07.2022 призначено підготовче засідання на 31.08.2022.

Ухвалою суду від 31.08.2022 закрито підготовче засідання, розгляд справи призначено на 12.10.2022, явка учасників справи визнана не обов`язковою.

26.09.2022 від Донецької обласної прокуратури надійшла заява про заміну позивача Святогірську міську раду Краматорського району Донецької області на Святогірську міську військову адміністрацію Краматорського району Донецької області.

Ухвалою від 12.10.2022 задоволена заява прокуратури та замінено позивача Святогірську міську раду Краматорського району Донецької області на правонаступника Святогірську міську військову адміністрацію Краматорського району Донецької області, оголошено перерву в судовому засіданні до 16.11.2022 о 12:00 год.

07.11.2022 від прокуратури надійшли докази направлення позовної заяви з додатками на адресу Святогірської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, м.Краматорськ.

В судове засідання 16.11.2022 з`явився представник прокуратури в режимі відеоконференції, надав пояснення по справі, позовну заяву підтримав в повному обсязі.

В судове засідання 16.11.2022 представники позивача та відповідача не з`явились.

Представники позивача про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені шляхом надсилання ухвали суду від 12.10.2022 на електронну пошту та передачі телефонограми.

Відповідно до матеріалів справи місцезнаходженням відповідача на теперішній час є м. Донецьк.

Відділення поштового зв`язку УДППЗ "Укрпошта" призупинили приймання та пересилання поштових відправлень на адресу населених пунктів Донецької та Луганської областей, у т.ч. м.Донецьк, у зв`язку з чим ухвали суду по справі були розміщені на сторінці Господарського суду Донецької області офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет, про що свідчать наявні в матеріалах справи копії витягу з сайту.

Таким чином, господарським судом було вжито всіх можливих та залежних від суду заходів для повідомлення відповідача про наявність справи та судових засідань.

Відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи достатність зібраних по справі доказів, згідно ст.165 Господарського процесуального кодексу України суд вбачає за можливе розглянути справу по суті заявлених вимог за наявними матеріалами.

З`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, суд встановив.

Рішенням Святогірської міської ради №11-ХХІV-4 від 08.07.2005 «Про надання земельної ділянки в оренду» Товариству з обмеженою відповідальністю «Нерудні матеріали» (відповідачу) затверджений проект землеустрою щодо відведення на умовах оренди земельної ділянки загальною площею 1,2811га, вирішено передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Нерудні матеріали» земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0098 площею 1,2811га для будівництва та експлуатації оздоровчого комплексу по вул.Куйбишева, 52 у м.Святогірську строком на 49 років.

На виконання вказаного рішення 04.08.2005 між Святогірською міською радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Нерудні матеріали» (орендар, відповідач) укладений Договір оренди землі №29 (договір), згідно з п.1 якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення із земель рекреаційного призначення Святогірської міської ради, розташовану в м.Святогірськ по вул.Куйбишева, 52.

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 1,2811га (кадастровий номер :01:001:0098), в тому числі: під зеленими насадженнями - 0,5803га, під проїздами, проходами та площадками - 0,1439га (п.2 договору).

Відповідно до п.5 договору (в редакції Додаткової угоди №31 від 15.09.2009 до договору) нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: 528197,53грн (41,23грн за 1кв.м).

Договір укладений на 49 років (п.8 договору в редакції Додаткової угоди).

За умовою п.9 договору (в редакції Додаткової угоди) орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки, що за рік складає 15845,92грн (1,23грн за 1кв.м).

Згідно з п.10 договору (в редакції Додаткової угоди) обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладення або зміни умов договору оренди чи продовження його дії.

Орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно в розмірі 1320,49грн, що становить 1/12 частину річної орендної плати (п.11 договору в редакції Додаткової угоди).

Згідно з п.14 договору земельна ділянка передається в оренду для будівництва та експлуатації оздоровчого комплексу.

За умовою п.15 договору (в редакції Додаткової угоди) цільове призначення земельної ділянки - землі рекреаційного призначення.

Відповідно до п.19 договору передача земельної ділянки орендарю здійснюється у тижневий строк після державної реєстрації Договору за актом її приймання-передачі.

Відповідно до п.20 договору після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Згідно з п.35 договору його дія припиняється шляхом розірвання:

- за взаємною згодою сторін;

- за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до п.40 договору (в редакції Додаткової угоди) він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

За змістом п.п.8 та 9 додаткової угоди від 15.09.2009 до договору вона є невід`ємною частиною Договору і набирає чинності після підписання сторонами та її державної реєстрації.

Договір та Додаткова угода підписані обома сторонами без зауважень і скріплені печатками сторін.

Договір оренди землі від 04.08.2005 зареєстрований у Слов`янському районному відділі ДРФ ЦП «Центра Державного Земельного Кадастру при Держкомземі України по земельним ресурсам», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 04.08.2005 за №29.

Додаткова угода від 15.09.2009 до договору зареєстрована у Державному підприємстві «Донецька регіональна філія земельного кадастру» при Держкомземі України, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 15.09.2009 за №31.

Згідно з актом від 04.08.2005 про передачу та прийом земельної ділянки земельна ділянка загальною площею 1,2811га кадастровий номер :01:001:0098 із земель рекреаційного призначення Святогірської міської ради передана відповідачу для будівництва та експлуатації оздоровчого комплексу. Акт підписаний обома сторонами та скріплений їхніми печатками.

Відповідно до акту №08/06.06-13 від 23.11.2018 обстеження земельної ділянки постійною депутатською комісією з питань землекористування, містобудування, екології та питань депутатської діяльності Святогірської міської ради у присутності начальника відділу житлово-комунального господарства, комунальної власності, транспорту і зв`язку, благоутрою, архітектури, містобудування та земельних відносин Святогірської міської ради встановлено, що земельна ділянка із земель житлової та громадської забудови комунальної форми власності кадастровий номер :01:001:0098 площею 1,2811га, розташована по вул.Кільцева (колишня Куйбишева), 52 в м. Святогірську на території Святогірської міської ради Донецької області, фактично не використовується Товариством з обмеженою відповідальністю «Нерудні матеріали» для будівництва та експлуатації оздоровчого комплексу. Земельна ділянка вільна від будь-яких будівель і споруд, відсутні будь-які натяки на освоєння чи використання земельної ділянки за цільовим чи будь-яким іншим призначенням.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 05.09.2019 у справі №905/498/19 позов Святогірської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нерудні матеріали» задоволено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нерудні матеріали» на користь Святогірської міської ради 80609,65грн заборгованості, 3842,00грн судового збору; розірвано укладений між Святогірською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Нерудні матеріали» договір №29 від 04.08.2005 оренди землі, зареєстрований у Слов`янському районному відділі ДРФ ЦП «Центра Державного Земельного Кадастру при Держкомземі України по земельним ресурсам», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 04.08.2005 за №29.

У вказаній справі питання щодо повернення земельної ділянки не вирішувалось.

15.10.2019 на виконання вищевказаного рішення суду був виданий відповідний наказ.

Відповідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень, рішення Господарського суду Донецької області від 05.09.2019 у справі N 905/498/19 набрало законної сили 07.10.2019.

Відповідно до частини 4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії.

Тобто, рішення Господарського суду Донецької області від 05.09.2019 у справі №905/498/19 в частині встановлення фактів укладання договору оренди землі №29 від 04.08.2005, наявності у відповідача заборгованості з орендної плати за період 08.06.2016 - 31.12.2018 у розмірі 80609,65грн, розірвання договору оренди землі №29 від 04.08.2005 має преюдиційний характер для цієї справи.

У зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору оренди землі №29, якими передбачено, що після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду, прокурор звернувся до суду з відповідною позовною заявою.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 3 Конституції України встановлено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

У статті 14 Конституції України зазначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Відповідно до ч.2 даної статті право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності (ч.3 ст.78 Земельного кодексу України).

Згідно зі ст.83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Відповідно до ч.1 ст.93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до частини першої ст. 6 Закону України "Про оренду землі" орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст.13 Закону України "Про оренду землі").

Як вбачається з матеріалів справи, 04.08.2005 між Святогірською міською радою (орендодавець) та ТОВ «Нерудні матеріали» (орендар) укладений Договір оренди землі №29, згідно з умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення із земель рекреаційного призначення Святогірської міської ради, розташовану в м.Святогірськ по вул.Куйбишева, 52 загальною площею 1,2811га (кадастровий номер :01:001:0098) строком на 49 років.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 05.09.2019 у справі №905/498/19 розірвано укладений між Святогірською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Нерудні матеріали» договір №29 від 04.08.2005 оренди землі, отже дія означеного договору оренди землі припинилась.

Згідно статті 34 Закону України "Про оренду землі" у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. У разі невиконання орендарем обов`язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов`язаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки.

Відповідно до п.20 договору №29 від 04.08.2005 після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

В матеріалах справи відсутні і відповідачем не надані докази повернення об`єкта оренди позивачу за актом приймання-передачі.

Згідно з інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0098 площею 1,2811га до теперішнього часу перебуває у користуванні відповідача.

За приписами ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому, згідно зі ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статей 319, 321 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною 2 статті 152 Земельного кодексу України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д)застосування інших, передбачених законом, способів (ч.3 ст.152 Земельного кодексу України).

Оскільки відповідачем не доведено правових підстав утримувати та користуватись спірною земельною ділянкою, господарський суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджується факт порушення відповідачем прав позивача.

Згідно ч.1-4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, приймаючи до уваги, що спірний договір оренди землі в судовому засіданні розірвано, а земельна ділянка на дату прийняття рішення у справі, не повернута, суд дійшов висновку, що вимога прокурора про зобов`язання відповідача повернути орендовану земельну ділянку позивачу підлягає задоволенню, а обраним ним спосіб захисту відповідає положенням статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України.

Досліджуючи підстави звернення прокурора з цим позовом, суд зазначає про наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з ч.1 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Положеннями ч.ч.3,4 ст.53 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених ст.174 цього Кодексу.

Прокурор виконує субсидіарну роль та замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який відсутній або всупереч вимог закону не здійснює захисту чи робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів держави виключно після підтвердження судом підстав для представництва. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.

Виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття «інтерес держави». Враховуючи, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Таким чином, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Разом з тим, надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів.

У контексті правовідносин у даній справі, інтереси держави полягають не тільки у захисті прав державних органів влади, але також у захисті інтересів органів місцевого самоврядування, компетенція яких не має загальнодержавного характеру, але направлена на виконання функцій держави на конкретній території та реалізується у визначеному законом порядку та способі, який відноситься до відання цих органів.

В обґрунтування підстав для представництва, прокурор зазначив, що порушення інтересів держави полягає насамперед у неповерненні відповідачем земельної ділянки та невиконання у зв`язку з цим умов договору. Такі порушення слід вважати істотними, оскільки позбавили позивача, як орендодавця, можливості реалізації повноважень власника землі щодо передачі її в оренду іншим особам та надходження відповідних коштів з орендної плати за землю до місцевого бюджету.

Виходячи з того, що Святогірська міська рада Краматорського району Донецької області, м.Святогірськ (правонаступником якого на теперішній час є Святогірська міська військова адміністрація Краматорського району Донецької області, м.Краматорськ), як орган місцевого самоврядування територіальної громади, виступає суб`єктом права власності на спірну земельну ділянку, зобов`язана здійснювати захист громади міста, але, на думку прокурора, допустила порушення відповідних охоронюваних прав та законних інтересів, у цій справі прокурор самостійно представляє інтереси держави та звернувся до суду.

Згідно змісту листа Святогірської міської ради від 11.01.2022 №102/0201-15 позивач у зв`язку з обмеженням фінансуванням просив заступника керівника Донецької обласної прокуратури звернутися до суду з позовом щодо повернення земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0098 площею 1,2811 га.

Прокурором долучено до матеріалів справи повідомлення про представництво інтересів держави (в порядку ст.23 Закону України «Про прокуратуру») №15/1-12вих-22 від 18.01.2022 до позивача.

Отже, Святогірська міська рада Краматорського району Донецької області була обізнана про підготовку прокуратурою позовної заяви завчасно, однак не звернулась за судовим захистом самостійно. Вказаними обставинами обумовлена реалізація прокурором наданих Конституцією України та Законом України «Про прокуратуру» повноважень щодо представництва інтересів держави в суді та для звернення до господарського суду із позовною заявою на захист інтересів держави.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що звернення прокурора до господарського суду в цій справі відповідає функції представництва прокуратурою інтересів територіальної громади.

З урахуванням приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73 - 80, 86, 129, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Заступника керівника Донецької обласної прокуратури, м.Маріуполь в інтересах держави в особі Святогірської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, м. Краматорськ до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нерудні матеріали», м.Донецьк про повернення земельної ділянки загальною площею 1,2811 га задовольнити.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Нерудні матеріали» (83001, м.Донецьк, вул.Челюскінців, 159, ) повернути на користь Святогірської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області (84313, Донецька область, Краматорський район, м. Краматорськ, бульвар Машинобудівників, 37, ) земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0098, площею 1,2811 га, яка знаходиться по вул.Куйбишева (Кільцева), 52 в місті Святогірську.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нерудні матеріали» (83001, м.Донецьк, вул.Челюскінців, 159, ) на користь Донецької обласної прокуратури (адреса: 87500, Донецька область, м.Маріуполь, вул. Університетська, 6, ) судовий збір у розмірі 2481,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

В судовому засіданні 16.11.2022 оголошено та підписано вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 16.11.2022.

Суддя Г.Є. Курило