ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 року м.Харків Справа № 913/672/21

Провадження №33/913/672/21

Господарський суд Луганської області у складі колегії суддів:

головуючий суддя Драгнєвіч О.В.,

судді Іванов А.В.,

Масловський С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом заступника керівника Луганської обласної прокуратури (вул.Б.Ліщини, 27, м.Сєвєродонецьк, Луганська область, 93405) в інтересах держави в особі Луганської обласної державної адміністрації - обласної військово-цивільної адміністрації (пр-т. Центральний, буд. 59, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93400)

до відповідача Нижньодуванської селищної ради Сватівського району Луганської області (вул.Каштанова, буд.79, смт.Нижня Дуванка, Сватівський район, Луганська область, 92612)

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Державне підприємство "Білокуракинське лісомисливське господарство" (вул.Магістральна, буд. 2, смт. Білокуракине, Луганська область, 92200)

третя особ-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Держгеокадасту у Луганській області (просп.Центральний, буд.17, корп.2, м.Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404)

про витребування земельної ділянки

при секретарі судового засідання Чуєвій М.С.,

у засіданні брали участь:

від органу прокуратури: прокурор відділу Харкіської обласної прокуратури Кадацька Д.М., службове посвідчення №058455 від 03.12.2020 (в режимі відеоконференції);

від позивача: представник не прибув;

від відповідача: представник не прибув;

третьої особи-1 : представник не прибув;

третьої особи-2 : представник не прибув.

С У Т Ь С П О Р У:

Заступник керівника Луганської обласної прокуратури звернувся до Господарського суду Луганської області з позовом в інтересах держави в особі Луганської обласної державної адміністрації - обласної військово - цивільної адміністрації до Нижньодуванської селищної ради, в якому просить витребувати на користь держави в особі Луганської обласної державної адміністрації - обласної військово - цивільної адміністрації з незаконного володіння Нижньодуванської селищної ради Сватівського району Луганської області земельну ділянку лісогосподарського призначення площею 112,2850 га з кадастровим номером :06:004:0130.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що земельна ділянка площею 114,2850 га кадастровий номер :06:004:0123 незаконно вибула з володіння Луганської обласної державної адміністрації - обласної військово-цивільної адміністрації та була передана у комунальну власність Нижньодуванської селищної ради Сватівського району Луганської області на підставі незаконних наказів Головного управління Держгеокадастру у Луганській області № 4215-сг від 20.12.2019, № 3-ОТГ від 07.12.2020, акту приймання-передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення.

В подальшому, за результатами поділу вищевказаної земельної ділянки кад.№ :06:004:0123 утворено 2 земельні ділянки: площею 2 га, кад. №:06:004:0129 та площею 112,2850 га кад.№ :06:004:0130.

З урахуванням того, що земельна ділянка з кад.№:06:004:0129 не накладається на землі лісогосподарського призначення, знаходиться за межами державного лісового фонду та передана у приватну власність гр. ОСОБА_1 , витребуванню з чужого незаконного володіння Нижньодуванської селищної ради підлягає земельна ділянка лісогосподарського призначення площєю 112,2850 га, кад.№ :06:004:0130, що знаходиться в комунальній власності.

Прокурор посилається на неправомірність дій та рішень Головного управління Держгеокадасту у Луганській області щодо передачі земельних ділянок лісового фонду, і зокрема спірної, із державної у комунальну власність Нижньодуванської селищної ради Сватівського району Луганської області та зміну цільового призначення - на сільськогосподарські угіддя, без згоди розпорядника вказаної категорії землі, а також Державного підприємства "Білокуракинське лісомисливське господарство", яке є постійним користувачем земельної ділянки, оскільки передумовою виникнення права власності на земельну ділянку за певних обставин має бути рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування, які діють від імені власника, про передання у власність земельної ділянки.

Враховуючи положення ст.57 Земельного кодексу України (надалі - ЗК України), ст.31 Лісового кодексу України (надалі - ЛК України), з огляду на те, що спірна земельна ділянка знаходиться в комунальній власності, Луганська обласна державна адміністрація згідно зі ст.ст. 387, 388 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) має право на витребування її з незаконного володіння власника - Нижньодуванської селищної ради.

Наразі прокурор посилається на те, що Луганська обласна державна адміністрація - обласна військово-цивільна адміністрація є суб`єктом владних повноважень, наділена повноваженнями вживати заходи щодо усунення виявлених порушень та є належним позивачем у справі, з огляду на те, що відбулося незаконне розпорядження спірною земельною ділянкою, яка належить до земель державної власності лісогосподарського призначення, однак допускає бездіяльність, належних дій щодо усунення виявлених порушень відповідний орган не приймає.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.09.2021 справа передана на розгляд судді Драгнєвіч О.В.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 04.10.2021 підтверджено підстави представництва заступнику керівника Луганської обласної прокуратури інтересів держави в особі Луганської обласної державної адміністрації - обласної військово-цивільної адміністрації, заявленим позовним вимогам; прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Державне підприємство "Білокуракинське лісомисливське господарство"; підготовче засідання призначено на 03.11.2021; встановлено учасникам строки для подання заяв по суті.

Від Луганської обласної державної адміністрації - обласної військово-цивільної адміністрації надійшли пояснення б/н від 13.10.2021 з додатковими документами та заява про відмову від позовної заяви б/н від 13.10.2021.

В поданих поясненнях, з урахуванням заяви про відмову від позову, позивач зазначає, що облдержадміністрація не є належним позивачем у цій справі, оскільки спірна земельна ділянка відноситься до земель сільськогосподарського призначення, розпорядження якою здійснює Держгеокадастр, що в свою чергу відповідно до положень ЗК України позбавляє зазначеного позивача можливості розпоряджатися земельною ділянкою до внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру (далі - ДЗК). Відомості Державного земельного кадастру щодо цільового призначення земельної ділянки як земель сільськогосподарського призначення є достовірними, а у позовній заяві рішення про незаконність внесення зазначених даних не оскаржується, вимога щодо коригування відповідних даних відсутня.

На час звернення прокурора із запитом, який передував поданню позовної заяви, у облдержадміністрації відсутні законодавчо визначені підстави щодо вчинення юридично значимих дій відносно цієї земельної ділянки та відповідно право на звернення до суду; прокурором не доведено необхідність захисту інтересів держави, не обґрунтовано підстави звернення згідно ст.23 Закону України "Про прокуратуру". Доводи прокурора щодо незаконної зміни цільового призначення земельної ділянки є безпідставними оскільки мало місце не зміна, а внесення у ДЗК відомостей щодо цільового призначення земельної ділянки.

На думку позивача, вимога про витребування земельної ділянки із комунальної власності у державну є необґрунтованою та такою, що не можливо реалізувати, оскільки вказана земельна ділянка і так перебуває в державній формі власності.

Враховуючи викладене, позивач відмовляється від позовної заяви заступника керівника Луганської обласної прокуратури та просить залишити позовну заяву без руху. У випадку не прийняття судом відмови від позовної заяви позивач просить залучити Головне управління Держгеокадастру у Луганській області у якості відповідача/співвідповідача у справі.

Відповідач у відзиві на позовну заяву за вих.№02-25/1549 від 21.10.2021, зазначає, що згідно додатку до акту примання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення від 07.12.2020 із державної до комунальної власності Нидньодуванська селищна рада прийняла у комунальну власність земельну ділянку площею 114,2850 га кад.№:06:004:0123.

Земельна ділянка з кад.№:06:004:0130 утворилась за результатами поділу земельної ділянки :06:004:0123, яка була передана у комунальну власність. Однак, право комунальної власності на вказану земельну ділянку оформлено не було, державну реєстрації не проведено. На даний час Нижньодуванська селищна рада також не може зареєструвати право комунальної власності на спірну земельну ділянку кад.№:06:004:0130, адже в додатку до акту приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 07.12.2020 не зазначена новостворена земельна ділянка з кад.№ :06:004:0130, а земельної ділянки кад.№ :06:004:0123 вже не існує. Відповідач звертає увагу на те, що спірна земельна ділянка з кад.№ :06:004:0130 згідно даних публічної кадастрової карти України враховується саме як державна власність.

На час складання акту від 07.12.2020 приймання-передачі земельної ділянки :06:004:0123 відповідачу не було відомо про те, що частина цієї земельної ділянки накладається на землі лісогосподарського призначення, які перебувають в постійному користуванні ДП "Білокуракинське ЛМГ" оскільки інвентаризацію земельної проведено Головним Держгеокадастром у Луганській області.

Протокольною ухвалою суду від 03.11.2021 оголошено перерву в судовому засіданні до 23.11.2021.

Від органу прокуратури 22.11.2021 через канцелярію суду надійшли письмові пояснення за вих.№15/-1-814вих-21 від 18.11.2021, в яких останній зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 55 ГПК України відмова органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, від поданого прокурором в інтересах держави позову (заяви), подання ним заяви про залишення позову без розгляду не позбавляє прокурора права підтримувати позов (заяву) і вимагати розгляду справи по суті.

З аналізу норм ч.5 ст.122 ЗК України, п.4 ч.1 ст.31 ЛК України, ст.16 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" вбачається, що землі лісогосподарського призначення, які за матеріалами лісовпорядкування знаходяться у користуванні державних лісогосподарських підприємств, належать до державної власності та перебувають у розпорядженні обласних державних адміністрацій.

Посилання представника Луганської ОДА на наявність у даних спірних правовідносинах повноважень Головного управління Держгеокадастру у Луганській області у зв`язку із визначенням цільового призначення спірної земельної ділянки як земель сільськогосподарського призначення є помилковим, оскільки у даному ж випадку, спірна земельна ділянка має лісогосподарське призначення. Згідно з п .1 ч. 1ст. 15-1, ч.ч. 1,7,8 ст. 20, ч.4 ст.122 ЗК України територіальні органи Держгеокадастру України взагалі не наділені повноваженнями щодо вилучення, зміни цільового призначення і надання у власність земель лісогосподарського призначення державної власності для нелісогосподарських потреб.

Дані Публічної кадастрової карти та планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування підтверджують, що земельна ділянка площею 112,2850 га кадастровий номер :06:004:0130 розташована на землях лісогосподарського призначення ДП "Білокуракинське ЛМГ", а саме: на землях Троїцького лісництва (квартал № 81).

На момент прийняття наказу Головного управління Держгеокадастру у Луганській області №4215-сг від 20.12.2019, вищевказана земельна ділянка перебувала в постійному користуванні ДП "Білокуракинське лісомисливське господарство", що підтверджується планово- картографічними матеріалами лісовпорядкування.

Від відповідача 16.11.2021 надійшов лист №02-25/1682 від 12.11.2021 з доказами направлення відзиву іншим учасникам справи.

Суд долучив його до матеріалів справи, а також прийняв раніше поданий відзив.

Протокольною ухвалою суду від 23.11.2021 на підставі ч.3 ст.177 ГПК України продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів, по 02.01.2021 включно; відкладено судове засідання в підготовчому провадженні на 09.12.2021.

Від органу прокуратури 06.12.2021 через канцелярію суду надійшли заперечення на клопотання позивача про залучення ГУ Держгеокадастру у Луганській області як відповідача або співвідповідача у справі за вих.15/1-833вих-21 від 03.12.2021, в яких останній з посиланням на раніше наведені доводи у заявах по суті зазначає, що на підставі акту приймання-передачі земельних ділянок на даний час земельна ділянка площею 112,2850 га кадастровий номер :06:004:0130 перебуває у незаконному володінні Нижньодуванської селищної ради.

Враховуючи, що вимоги про визнання незаконними наказів Головного управління Держгеокадастру в Луганській області № 4215-сг від 20.12.2019 та № 3-ОТГ від 07.12.2020 у даному випадку не заявлено, відсутні підстави для залучення Головного управління Держгеокадастру в Луганській області як співвідповідача. Також прокурор вважає, що відсутні підстави для його залучення до участі у справі як третьої особи на стороні відповідача.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 09.12.2021 в задоволенні клопотання Луганської обласної державної адміністрації - обласної військово-цивільної адміністрації, викладеного в письмових поясненнях б/н від 13.10.2021, про залишення позову без розгляду у зв`язку із не підтриманням позову прокурора відмовлено; у задоволенні клопотання Луганської обласної державної адміністрації - обласної військово-цивільної адміністрації про залучення Головного управління Держгеокадасту у Луганській області в якості відповідача/співвідповідача у справі, викладеного в письмових поясненнях б/н від 13.10.2021, відмовлено; залучено до участі у справі в якості третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Держгеокадасту у Луганській області, якому встановлено строк - до 23.12.2021 для подання письмових пояснень; відкладено судове засідання в підготовчому провадженні на 24.12.2021.

Від органу прокуратури 20.12.2021 надійшли додаткові пояснення за вих.№15/1-882вих-21 від 17.12.2021, в яких прокурор зазначає, що Нижньодуванською селищною радою не здійснено державну реєстрацію права комунальної власності на земельну ділянку кад.№:06:004:0130 у зв`язку з тим, що в акті приймання-передачі зазначена інша земельна ділянка з кад.№ :06:004:0123.

Наразі Нижньодуванська селищна рада розпорядилась земельною ділянкою площею 2 га кад.№ :06:004:0129, передавши її у приватну власність гр..ОСОБА_1., що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-021 від 20.07.2021. У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості щодо земельної ділянки кад.№ :06:004:0130, отже вона перебуває у незаконному володінні Нижньодуванської селищної ради на підставі акту приймання-передачі земельних ділянок від 07.12.2020.

Також від органу прокуратури 20.12.2021 надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи за вих.№15-1-881вих-21 від 17.12.2021,

Крім того, до пояснень від 13.10.2021 представником позивача долучено інформацію з Державного земельного кадастру.

Враховуючи, що вказані відомості прокурором отримано вже після звернення з позовною заявою до суду, у прокурора була відсутня об`єктивна можливість для їх подання одночасно із поданням позовної заяви.

Суд, заслухавши усне клопотання прокурора про поновлення процесуального строку, керуючись ч.8 ст.80, ч.1 ст.119 ГПК України задовольнив клопотання, поновив пропущений процесуальний строк для подання доказів по день їх фактичного надходження до суду -20.12.21, долучив їх до справи разом з поданими додатковими поясненнями за вих.№15/1-882вих-21 від 17.12.2021, про що постановив протокольну ухвалу від 24.12.2021.

Від третьої особи-2 (Головного управління Держгеокадасту у Луганській області) 20.12.2021 на електронну пошту суду надійшла заява про продовження процесуального строку, встановленого судом б/н від 20.12.2021, яка також надійшла через канцелярію суду 23.12.2021, в якій останній просить продовжити процесуальний строк, встановлений судом, для подання пояснень у справі № 913/672/21.

Разом з цим, 22.12.2021 від третьої особи-2 (Головного управління Держгеокадасту у Луганській області) через підсистему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення у справі б/н від 22.12.2021, тобто у строк, встановлений судом.

Оскільки письмові пояснення подані третьою особою своєчасно, у строк встановлений судом, підстави для задоволення раніше поданого клопотання про продовження процесуального строку для подання пояснень відсутні, а тому суд відмовив в його задоволенні, про що постановив протокольну ухвалу від 24.12.2021.

Від відповідача 20.12.2021 через канцелярію суду надійшла заява про визнання позову за вих.№02-25/1800 від 08.12.2021, в якій останній також просив судові засідання проводити за відсутності представника відповідача (т.2, а.с.68).

В письмових поясненнях від 22.12.2021 Головне управління Держгеокадастру у Луганській області, просить відмовити в позові. Заперечуючи проти позову, третя особа посилається на те, що на час прийняття наказу №4215-гс від 20.12.2019 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель» спірна земельна ділянка кад. №:06:004:0123 не перебувала в постійному користуванні ДП «Білокуракинське ЛМГ», оскільки останнє не здійснило заходів щодо розробки землевпорядної документації - проекту відведення, не отримало правовстановлюючих документів, що посвідчують право постійного користування.

Крім того, розпорядження голови Троїцької районної державної адміністрації Луганської області від 12 липня 2006 року № 477 (про надання згоди на розробку проекту відведення земельних ділянок під залісення, які надаються в постійне користування Білокукинському ДЛМГ) було скасовано розпорядженням голови Троїцької районної державної адміністрації №487 від 07.11.2011; а контури земельних ділянок, які увійшли до складу про інвентаризованої земельної ділянки кад. №:06:004:0123, до прийняття скасованого розпорядження враховувалися як землі державної власності сільськогосподарського призначення резервного фонду (т.2, а.с.82-84).

В судовому засіданні 24.12.2021 суд, керуючись положеннями ч.10 ст.33, п.17 ч.2 ст.182 ГПК України, враховуючи складність справи, з метою забезпечення процесуальних прав учасників та вчинення дій, необхідних для подальшого правильного та своєчасного розгляду справи по суті, дійшов висновку про необхідність подальшого розгляду справи в колегіальному складі. Судом було оголошено короткочасну перерву в судовому засіданні 24.12.2021 до 14 год. 00 хв. для визначення автоматизованою системою складу колегії суддів для подальшого розгляду справи.

У відповідності до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 24.12.2021 для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Драгнєвіч О.В, судді - Іванов А.В., Масловський С.В.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 24.12.2021 відкладено підготовче засідання на 20.01.2022.

Від відповідача, Нижньодуванської селищної ради надійшли пояснення від 13.01.2022 за вих..№02-25/75, в яких відповідач зазначив, що ознайомившись з поясненнями ГУ Держгеокадастру в Луганській області та доданими документами, Нижньодуванська селищна рада підтримує позицію, викладену в поясненнях ГУ Держгеокадастру та заперечень не має (т.2, а.с.184).

Протокольною ухвалою суду від 20.01.2022: 1) задоволено клопотання органу прокуратури, відкладено судове засідання в підготовчому провадженні на 09.02.2022; 2) відповідачу Нижньодуванській селищній раді встановлено строк до 03.02.2022 до якого слід визначитися із остаточною власною правовою позицією з приводу заявлених прокурором позовних вимог та надати додаткові письмові пояснення з цього приводу, з огляду на викладення відповідачем двух суперечливих позицій, в раніше поданих - заяві про визнання позову від 08.12.2021 №02-25/1800 та в письмових поясненнях від 13.01.2022 №02-25/75; вирішено повідомити учасників справи ухвалою-повідомленням.

Через систему "Електронний суд" від третьої особи-1, ДП «Білокуракинське лісомисливське господарство» надійшло клопотання про долучення доказів направлення іншим учасникам справи раніше поданих письмових пояснень від 11.01.2022 №04/05.

Суд постановив протокольну ухвалу, якою задовольнив клопотання про долучення доказів направлення іншим учасникам письмових пояснень. Прийняв раніше подані письмові пояснення від 11.01.2022 №04/05.

В письмових поясненнях від 11.01.2022 №04/05 ДП «Білокуракинське лісомисливське господарство» заперечує проти доводів ГУ Держгеокадастру у Луганській області; зазначає про те, що розпорядження голови Троїцької районної державної адміністрації Луганської області від 12 липня 2006 року № 477 (про надання згоди на розробку проекту відведення земельних ділянок під залісення, які надаються в постійне користування Білокукинському ДЛМГ) не містило строку його виконання, зокрема щодо виготовлення проекту відведення; розпорядженням голови Троїцької районної державної адміністрації №487 від 07.11.2011 про скасування попереднього розпорядження є таким, що не відповідає ст..19 Конституції України, ст..ст.21, 41,43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації»; планово-картографічні матеріали Проекту організації і розвитку лісового господарства, які використовувалися підприємством на час звернення до Троїцької райдержадміністрації 12.07.2006 датовані були 1999 роком, були вилучені у підприємства і втратили свою чинність оскільки підприємство отримало планово-картографічні матеріали Проекту організації і розвитку лісового господарства 2009 року, які є чинні.

На адресу суду від Луганської обласної прокуратури надійшли письмові пояснення №15/1-105вих-22 від 08.02.2022 з додатками, в яких з посиланням на дані з Публічної кадастрової карти України зазначається про координати розміщення, межі перетину спірної земельної ділянки, що відображаються на публічній карті. Факт перетину меж земельних ділянок підтверджується інформацією ДП «Харківська державна лісовпорядна експедиція» Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об`єднання «Укрдержліспроект» від 07.07.2021 № 419 та доданою схемою перетину.

Через систему "Електронний суд" від третьої особи-2 надійшло клопотання про долучення доказів щодо направлення іншим учасникам справи раніше поданих письмових пояснень від 26.01.2022.

Суд задовольнив подане клопотання, долучив його до матеріалів справи, а також прийняв подані раніше письмові пояснення від 22.12.2021, про що постановив протокольну ухвалу від 09.02.2022.

Від позивача на адресу суду надійшли додаткові пояснення від 26.01.2022, в яких Луганська обласна державна адміністрація зазначає про помилкове посилання прокурора на положення п.5 Р.VIII Прикінцевих положень ЛК України; вважає що землі, про які іде мова в позові не були надані ДП "Білокуракинське лісомисливське господарство" у постійне користування; йому було надано вказаними розпорядженнями згоду на розроблення проекту відведення земельної ділянки, а не земельна ділянка на праві постійного користування; розпорядженням голови Троїцької районної державної адміністрації №487 від 07.11.2011, яким було скасовано розпорядження голови Троїцької районної державної адміністрації Луганської області від 12 липня 2006 року № 477 (про надання згоди на розробку проекту відведення земельних ділянок під залісення, які надаються в постійне користування Білокукинському ДЛМГ) наразі не оскаржено, не скасоване; спірна земельна ділянка кад.№ :06:004:0130 у відповідності до вимог ст.79-1 ЗК України сформована як об`єкт цивільних прав та зареєстрована в Державному земельному кадастрі, зареєстрована як державна власність, відноситься до земель лісогосподарського призначення; задоволення позову прокурора про витребування цієї земельної ділянки у державну власність не можливе, оскільки ця земельна ділянка кад.№ :06:004:0130 уже знаходиться в державній власності, що підтверджується реєстраційними даними з ДЗК.

Від Нижньодуванської селищної ради на виконання ухвали від 20.01.2022 надійшли письмові пояснення від 03.02.2022 за вих..№02.05/186, в яких відповідач визначився та навів остаточну свою правову позицію щодо заявленого прокурором позову. Зокрема, відповідач у задоволення позову прокурора просить відмовити; раніше подану заяву про визнання позову Нижньодуванською селищною радою від 08.12.2021 №02-25/1800 залишити без розгляду; проводити судове засідання без участі його представника (т.2, а.с.240-241).

Керуючись ст. ст. 185,191, 234 ГПК України суд постановив протокольну ухвалу від 09.02.2022, якою: прийняв письмові пояснення відповідача від 03.02.2022, врахував їх як остаточну позицію відповідача, тому раніше подана відповідачем заява від 08.12.2021 №02-25/1800 про визнання позову судом не приймається до розгляду, суд продовжує судовий розгляд справи з урахуванням остаточної позиції відповідача, у відповідності до якої відповідач позов не визнає, просить відмовити в його задоволенні.

На адресу суду від Луганської обласної прокуратури надійшли письмові пояснення № 15/1-105вих-22 від 08.02.2022 з додатками, які суд приймає та долучає до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою суду від 09.02.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 23.02.2022; визнано явку представників учасників справи не обов`язковою; позивачу (Луганській обласній державній адміністрації - обласної військово-цивільної адміністрації) встановлено строк до 18.02.2022 для подання суду доказів направлення раніше поданих пояснень від 26.01.2022 третім особам; повідомлено учасників справи ухвалою-повідомленням від 09.10.2022.

На електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання б/н від 13.02.2022 про долучення доказів до матеріалів справи, а саме доказів направлення раніше поданих пояснень б/н від 26.01.2022, суд задовольнив зазначене клопотання, про що постановив протокольну ухвалу від 23.02.2022.

На адресу суду від Луганської обласної прокуратури надійшло клопотання №15/1-105вих22 від 22.02.2022 про долучення доказів до матеріалів справи, суд задовольнив зазначене клопотання, про що постановив протокольну ухвалу 23.02.2022.

В судовому засіданні від 23.02.2022 суд перейшов до розгляду справи по суті, розпочав встановлювати обставини справи.

Протокольною ухвалою суду від 23.02.2022 у відповідності до ст.216 ГПК України оголошено перерву в судовому засіданні з розгляду справи по суті до 23.03.2022; учасників справи повідомлено ухвалою-повідомленням від 23.02.2022.

Судове засідання з розгляду справи по суті, після оголошеної перерви призначене на 23.03.2022, не відбулося у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та запровадженням на території України воєнного стану Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, веденням активних бойових дій на території міста Харкова та Харківської області з метою збереження життя, здоров`я та забезпечення безпеки представників учасників і працівників суду.

Зокрема, 21.03.2022 на офіційному сайті Господарського суду Луганської області учасників судових процесів було повідомлено про те, що у зв`язку з введенням воєнного стану, з метою збереження життя і здоров`я працівників суду та учасників судових процесів, захисту їх законних прав та інтересів у господарському суді діє особливий режим роботи до закінчення обставин, які створюють загрозу життю працівників суду та учасників судових процесів. Слухання судових справ, призначених до розгляду на 21.03.2022 - 25.03.3022, будуть перенесені на інші дати, про що сторін повідомлять додатково ухвалами суду. В подальшому про режим роботи суду буде повідомлено шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному сайті суду та на сторінці в Facebook.

В подальшому строк дії воєнного стану в Україні згідно з Указом Президента №133/2022 від 14.03.2022 продовжено з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб, згідно з Указом Президента № 259/2022 від 18.04.2022 продовжено з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб, згідно з Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022 продовжено з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України від 12.08.2022 №573/2022 останній раз строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб, тобто до 21.11.2022.

За змістом статей 10, 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя в Україні в умовах воєнного стану має здійснюватися у повному обсязі, тобто не може бути обмежено конституційне право людини на судовий захист.

Також в пункті 1 рішення Ради суддів України № 9 від 24.02.2022 зазначено, що навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану, робота судів не може бути припинена, тобто не може бути обмежено конституційне право людини на судовий захист.

Згідно з опублікованими Радою суддів України 02.03.2022 Рекомендаціями щодо роботи судів в умовах воєнного стану, судам України рекомендовано по можливості відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через задіяння до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя.

З моменту введення воєнного стану та початку ведення активних бойових дій на території, зокрема Харківської та Луганської областей, суд не міг повною мірою забезпечувати безпеку учасників судових проваджень, апарату суду, суддів, у зв`язку з чим, у Господарському суді Луганської області було встановлено особливий режим роботи в умовах воєнного стану й запроваджено відповідні організаційні заходи.

Проте, Господарський суд Луганської області продовжує здійснювати правосуддя та працює у дистанційному режимі.

З урахуванням поточної обстановки у м.Харкові, ухвалою Господарського суду Луганської області від 31.10.2022 призначено судове засідання на 09.11.2022 для продовження розгляду справи по суті.

Ухвалою суду від 02.11.2022 задоволено заяву прокурора відділу представництва інтересів держави в суді Харківської обласної прокуратури Кадацької Д.М. б/н від 31.10.2022 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою суду від 07.11.2022 заяву представника позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду б/н від 04.11.2022 у справі №913/672/21 задоволено частково. В задоволенні заяви в частині заявленого клопотання про забезпечення проведення всіх наступних судових засідань в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи EasyCon відмовлено.

Щодо розумності строку розгляду справи по суті суд зауважує наступне.

У відповідності до вимог ч.2 ст.195 ГПК України суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Відповідно до положень п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Як зазначалося вище, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої ст..106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, який в подальшому неодноразово продовжувався.

Указом Президента України від 12.08.2022 №573/2022 останній раз строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб, тобто до 21.11.2022.

Враховуючи приписи ст.3 Конституції України, зважаючи на наявність активних військових дій та загрози небезпеки на території України, у тому числі в м. Харкові та Харківській області (частих обстрілів об`єктів критичної інфраструктури та приміщень органів влади), а також особливого (дистанційного) режиму роботи Господарського суду Луганської області з обмеженням доступу та відвідування учасниками процесу, працівниками, суддями, будівлі суду з міркувань забезпечення безпеки, розгляд справи, і зокрема проведення розгляду справи по суті, здійснюється судом у межах розумного строку в розумінні положень ГПК України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В судовому засіданні 09.11.2022 з продовження розгляду справи по суті в режимі відеоконференції приймав участь прокурор. Суду не вдалось встановивти відеоконференцзв`язок у зв`язку із наявністю технічних проблем зі зв`язком у представника позивача, про що представник повідомила телефонним зв`язком секретаря Чуєву М.С., та просила провести судове засідання без її участі.

Відповідач та треті особи в судове засідання представників не направили, були належним чином повідомлені про проведення судового засідання.

Від органу прокуратури повторно надійшли додаткові пояснення з клопотанням про долучення доказів до матеріалів справи, які судом долучені до матеріалів справи.

Судом враховується, що місцезнаходженням позивача, Луганської обласної державної адміністрації - обласної військово-цивільної адміністрації, є м. Сєвєродонецьк Луганської області, відповідача - смт.Нижня Дуванка, Сватівський район Луганської області, а третіх осіб - ДП "Білокуракинське лісомисливське господарство" - смт. Білокуракине Луганської області, Головного управління Держгеокадасту у Луганській області - м.Сєвєродонецьк Луганської області.

Наразі АТ «Укрпошта» не здійснює приймання поштових відправлень для пересилання в зазначені населені пункти - через військову агресією Російської Федерації проти України, оскільки поштові відділення в цих містах тимчасово не працюють. Тому суд з метою належного повідомлення учасників про призначення судового засідання розміщував 31.10.2022 та 07.11.2022 відповідні оголошення на сторінці Господарського суду Луганської області (у розділі «Новини та події суду») офіційного веб-порталу «Судова влада в Україні» в мережі Інтернет, про що свідчать роздруковані сторінки із сайту.

Ухвала суду від 31.10.2022 також була своєчасно розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень, доступ до якого є вільним та загальнодоступним.

Крім того, копію ухвали від 31.10.2022 учасники - орган прокуратури, Луганська обласна державна адміністрація, ДП "Білокуракинське лісомисливське господарство" отримали в підсистемі електронного суду в «Електронному кабінеті».

Додатково суд намагався повідомити відповідача та третіх осіб за вказаними ними як засоби зв`язку номерами телефонів, що містяться в матеріалах справи, а також на сайті hhps//opendatabot.ua, однак, встановити зв`язок за вказаними номерами телефонів суду не вдалося.

Також копії ухвали від 31.10.2022 були направлені судом на офіційні електронні адреси учасників, які зазначені ними у позовній заяві та поданих заявах по суті (органу прокуратури - , , ІНФОРМАЦІЯ_2, позивачу - , , ІНФОРМАЦІЯ_3, відповідачу - ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні 09.11.2022 суд заслухав прокурора, завершив встановлювати обставини справи та досліджувати їх доказами. За результатами розгляду справи в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

Щодо підтвердження ухвалою від 04.10.2021 підстав представництва заступником керівника Луганської обласної прокуратури інтересів держави в особі Луганської обласної державної адміністрації - обласної військово-цивільної адміністрації заявленим позовним вимогам, суд виходив з наступного.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Частиною 4 ст. 23 вказаного Закону України передбачено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Зазначене також відповідає вимогам ст.53 ГПК України. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Виходячи з викладеного, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. При цьому, в кожному конкретному випадку прокурор при зверненні до суду з позовом повинен довести існування обставин порушення або загрози порушення інтересів держави.

Обгрунтовуючи підстави звернення до суду із відповідним позовом, прокурор зазначає, про порушення інтересів держави внаслідок неправомірної передачі земельної ділянки лісового фонду із державної у комунальну власність Нижньодуванській селищній раді Сватівського району Луганської області із цільовим призначенням - сільськогосподарські угіддя, без згоди розпорядника - Луганської обласної державної адміністрації та ДП «Білокуракинське лісомисливське господарство» - її постійного землекористувача.

Прокурор вважає, що органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, є Луганська обласна державна адміністрація - обласна військово - цивільна адміністрація, як розпорядник земель лісогосподарського призначення у відповідності до положень ст.31 Лісового кодексу України.

Частиною 4 ст. 13 Конституції України визначено, що держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

У зв`язку з цим, уповноважені державні та інші органи зобов`язані вживати (реалізувати) комплекс організаційно-правових та інших заходів, спрямованих на створення умов для такого захисту прав.

Статтею 28 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» передбачено, що Міністерства, інші центральні органи виконавчої влади та їх територіальні органи звертаються до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцеві державні адміністрації в межах, визначених Конституцією і законами України, здійснюють на відповідних територіях державний контроль за використанням та охороною земель, лісів, надр, води, атмосферного повітря, рослинного і тваринного світу та інших природних ресурсів.

Згідно з ч. 1 ст. 57 ЗК України земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 ЗК України право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Статтями 7, 8 ЛК України визначено, що ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Право державної власності на ліси набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій відповідно до закону.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 31 ЛК України визначено, що обласні державні адміністрації у сфері лісових відносин у межах своїх повноважень на їх території передають у власність, надають у постійне користування для ведення лісового господарства земельні лісові ділянки, що перебувають у державній власності, на відповідній території.

З аналізу зазначених норм законодавства вбачається, що землі лісогосподарського призначення, які за матеріалами лісовпорядкування знаходяться у користуванні державних лісогосподарських підприємств, належать до державної власності та перебувають у розпорядженні обласних державних адміністрацій.

В даному випадку Луганська обласна державна адміністрація - обласна військово-цивільна адміністрація є суб`єктом владних повноважень, наділена повноваженнями вживати заходи щодо усунення виявлених порушень.

Орган прокуратури зазначає про те, що суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження щодо здійснення необхідного захисту інтересів держави допустив бездіяльність, свої права та обов`язки належно не виконує, що відповідно до ст.131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України Про прокуратуру покладає на органи прокуратури обов`язок здійснювати представництво інтересів держави в суді шляхом пред`явлення та підтримання даного позову.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Наразі орган прокуратури посилається на обізнаність уповноваженого органу, Луганської обласної державної адміністрації про виявлені прокурором порушення, про що свідчить додане до позову листування.

Зокрема, прокурором на адресу Луганської обласної державної адміністрації надіслано лист № 15/2-199вих-21 від 11.06.2021, в якому викладено обставини порушень інтересів держави щодо незаконної передачі земель лісогосподарського призначення у комунальну власність Нижньодуванській селищній раді, та надана можливість компетентному органу відреагувати на вказані порушення шляхом пред`явлення відповідного позову.

У відповідь на запит прокурора позивачем було направлено лист № 4/01.01.-13-3062 від 24.06.2021, яким повідомлено, що відповідно до даних Державного земельного кадастру та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, земельні ділянки сільськогосподарського призначення за кадастровими номерами :06:004:0129, :06002:0100 перебувають у комунальній власності, а ділянка за кадастровим номером :06:004:0123 перебуває в державній власності в особі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області. Відомості щодо постійного землекористувача земельних ділянок в реєстрі речових прав та державному земельному кадастрі, відсутні. Інформація щодо зміни цільового призначення і віднесення запитуваних земельних ділянок до земель лісомисливського призначення відсутня. Враховуючи викладене, облдержадміністрація не має достатніх повноважень щодо порушення питання про витребування земельних ділянок сільськогосподарського призначення.

Судом враховується, що звертаючись до компетентного органу до подання позову, прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом вчинення дій необхідних для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення, чи повідомити про заплановані заходи та строки їх вчинення.

Критерій "розумності", який наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, має визначатися з урахуванням великого кола чинників. До таких чинників відноситься, зокрема, але не виключно, обізнаність позивачів про наявність правопорушення та вжиті ними заходи з моменту такої обізнаності спрямовані на захист інтересів держави. Схожі за змістом висновки сформовані у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.01.2021 у справі №927/468/20, від 23.02.2021 у справі № 923/496/20.

Надаючи оцінку поведінці позивача на предмет здійснення ним належного захисту інтересів держави у даній ситуації, суд виходить із того, що у наданій відповіді на звернення прокурора позивачем не було взагалі наведено відомостей про те чи плануються вживатися відповідні заходи з метою відновлення порушених інтересів держави, і якщо планується, то коли; натомість повідомлено про відсутність достатніх повноважень.

На виконання вимог ст.23 Закону України «Про прокуратуру» органом прокуратури також було спрямовано лист від 21.09.2021 №15/2-325вих-21 до Луганської обласної державної адміністрації - обласної військово-цивільної адміністрації, в якому повідомлено позивача про намір органу прокуратури звернутися до господарського суду в їх інтересах із відповідним позовом.

Враховуючи зазначене, суд погодився з доводами прокурора про те, що у нього були достатні підстави, вбачаючи порушення інтересів держави, та отримавши на свої звернення зазначену відповідь, вважати, що уповноважений орган держави у спірних правовідносинах, будучи обізнаним з такими порушеннями не вживає тривалий час та не планує вживати заходів до їх усунення з метою захисту інтересів держави, адже не повідомив прокурора про намір та строки вжиття таких заходів.

Як вбачається з наявних у справі матеріалів, розпорядженням голови Троїцької районної державної адміністрації Луганської області від 12 липня 2006 року № 477 надано згоду про передачу в постійне користування та розробку проекту відведення земельних ділянок під залісення загальною площею 883,80 га, в т.ч. по Тарасівській сільській раді площею 95,9 га пасовищ (контур №222 - 0,5 га, №227 - 11,6 га, №234 - 24,3 га, №261 - 0,3 га, №262 - 03, га, №257 - 32,7 га №247 - 10,9 га, №244 - 2,0 га, №339 - 1,8 га, №352 - 6,7 га, №343а - 0,9 га, №345 - 3,9 га), які надаються в постійне користування Державному підприємству «Білокуракинське ДЛМК» із земель запасу на території (т.1, .а.с.65-66).

Прокурором долучено копію акта без зазначення дати складання про обстеження та передачу до складу державного лісового фонду на баланс Троїцького лісництва ДП «Білокуракинське ДЛМК» загальною площею 95,9 га згідно експлікації (т.1, а.с.67).

У 2009 році Харківською державною лісовпорядною експедицією розроблено «Проект організації і розвитку лісового господарства Державного підприємства «Білокуракинське лісомисливське господарство» Троїцького лісництва, згідно якого, як посилається прокурор, межі спірної земельної ділянки площею 112, 2850 га, кад.№ :06:004:0130 частково включено до кварталу № 81 Державного підприємства «Білокуракинське лісомисливське господарство». Згідно з матеріалами базового лісовпорядкування меж земельних ділянок відноситься до земель лісогосподарського призначення квартал № 81 виділи 1-4, 6-10 Троїцького лісництва (т.1, а. с. 68-69).

Листом за вих.№760 від 14.12.2021 ДП «Харківська державна лісовпорядна експедиція» повідомила прокурора про те, що новий проект організації і розвитку лісового господарства ДП «Білокуракинське лісомисливське господарство» знаходиться на стадії погодження і затвердження, тому на дений час діє Проект минулого лісовпорядкування (т.2, а.с.36).

Як вбачається, у відповіді на запит прокурора за вих.№ 285/05 від 03.06.2021 ДП «Білокуракинське ЛМГ» повідомило Луганську обласну прокуратуру з посиланням на планово-картографічні матеріали та проект організації лісогосподарського призначення ДП «Білокуракинське ЛМГ», що земельна ділянка кад.№ :06:004:0123, площею 114,2850 га, відноситься до земель лісового фонду, надавалася у постійне користування державному підприємству, однак у ДП «Білокуракинське ЛМГ» відсутня технічна документація із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право постійного користування вказаною земельною ділянкою (т.1, а.с.64).

Наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру № 59 від 21.02.2019 вирішено у 2019 році на території об`єднаних територіальних громад провести інвентаризацію несформованих земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, відомості про які відсутні у Державному земельному кадастрі, крім земель, які знаходяться в постійному користуванні державних підприємств, установ та організацій, враховуючи внесення змін наказом №129 від 13.05.2019 (т.2, а. с. 85-86).

Висновком Головного управління Держгеокадастру у Луганській області погоджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності (за межами населених пунктів) на території Троїцького району Луганської області з урахуванням Перспективного плану формування території Троїцької селищної об`єднаної територіальної громади, затвердженого розпорядженням КМУ № 833-р від 05.08.2015.

20.12.2019 наказом Головного управління Держгеокадастру у Луганській області №4215-сг "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель" затверджено Технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель державної власності сільськогосподарського призначення (за межами населених пунктів) на території Тимонівської, Тарасівської сільських рад Троїцького району Луганської області. Доручено відділу у Троїцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області здійснити реєстрацію права державної власності від імені Головного управління Держгеокадастру у Луганській області на 9 земельних ділянок загальною площею 189, 7377 га (зокрема земельну ділянку кад.№ :06:004:0123, площею 114,2850 га), які розташовані на території троїцького району Луганської області. Відділу у Попаснянському районі внести зміни в земельно-облікові документи (т.1, а.с.57-58).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 08.07.2020 на підставі вказаних наказів було зареєстровано право державної власності на земельну ділянку кад.№ :06:004:0123, площею 114,2850 га (т.1 а.с. 70-71).

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Луганській області №539-УБД від 08.09.2020 (із змінами, внесеними наказом №1089-УБД від 18.11.2020) надано дозвіл гр. ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Тарасівської сільської ради Троїцького району Луганської області.

У п.2 цього наказу зазначено, що земельна ділянка утворюється шляхом поділу земельної ділянки з кад.№ :06:004:0123, який буде змінено в процессу поділу.

07.12.2020 наказом Головного управління Держгеокадастру у Луганській області № 3-ОТГ вирішено передати Нижньодуванській селищній територіальній громаді в особі Нижньодуванської селищної ради Сватівського району Луганської області у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 1026,5901 га, які розташовані за межами населених пунктів Нижньодуванської селищної ради (територіальної громади) Сватівського району Луганської області, згідно акта приймання- передачі (т.1, а.с.59).

Згідно п.42 додатку до акту приймання-передачі від 07.12.2020 вбачається, що у комунальну власність серед зазначеного переліку була передана також земельна ділянка площею 114,2850 га кад. №:06:004:0123 (т.1, а.с.60-63).

Рішенням Нижньодуванської селищної ради від 13.04.2021 №8/84 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка передається у приватну власність гр. ОСОБА_1 .

Як вбачається із витягу з Державного земельного кадастру від 20.07.2021 земельну ділянку кад.№:06:004:0129 площею 2 га (яку було утворено в результаті поділу земельної ділянки кад. №:06:004:0123) було сформовано та зареєстровано право приватної власності на неї за гр. ОСОБА_1 26.01.2021, про що були внесені відповідні відомості до Державного земельного кадастру, а також 12.05.2021 - до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Матеріали справи свідчать про те, що в результаті поділу земельної ділянки площею 114,2850 га кадастровий номер :06:004:0123 було створено 2 земельні ділянки, одна з яких земельна ділянка кад.№:06:004:0129 площею 2 га передана у приватну власність гр. ОСОБА_1 , а друга земельна ділянка з кад.№ :06:004:0130, площею 114,2850 га.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру від 20.07.2021 земельну ділянку кад.№ :06:004:0130 було сформовано та 26.01.2021 зареєстровано.

Як вбачається із витягу з Державного земельного кадастру, вказана земельна ділянка кад.№ :06:004:0130 належить до державної власності.

З дати державної реєстрації 26.01.2021 новоутворених в результаті поділу вказаних земельних ділянок земельна ділянка кад.№ :06:004:0123 площею 114,2850 га була перенесена до архіву.

Згідно положень ч.13 ст.79-1 ЗК України земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі, зокрема поділу або об`єднання земельних ділянок.

За інформацією Державного підприємства «Харківська державна лісовпорядна експедиція» Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об`єднання «Укрдержліспроект» від 07.07.2021 № 419 та доданою схемою перетину, земельна ділянка з кадастровим номером :06:004:0130 (утворена за результатами поділу земельної ділянки площею 114,2850 га кадастровий номер :06:004:0123) частково накладається на землі лісогосподарського призначення державного лісового фонду на території Нижньодуванської селищної ради Сватівського району, квартал 81 Троїцького лісництва, ДП «Білокуракинське ЛМГ», орієнтовна площа перетину становить 103,5310 га із загальної площі ділянки 112,2850 га.

Відповідно до вищевказаної інформації ДП «Харківська державна лісовпорядна експедиція» інша частина земельної ділянки (кадастровий номер :06:004:0123), а саме земельна ділянка площею 2 га кадастровий номер :06:004:0129 не накладається на землі лісогосподарського призначення і знаходиться за межами державного лісового фонду на території Нижньодуванської селищної ради Сватівського району, кв.81 Троїцького лісництва, ДП «Білокуракинське ЛМГ» (т.1, а.с.74-76) .

Прокурор вважає, що спірна земельна ділянка кад.№ :06:004:0123 площею 114,2850 га (більша частина якої накладається на землі лісогосподарського призначення) була передана в комунальну власність з порушенням норм земельного та лісового законодавства за відсутності волі розпорядника земельної ділянки та постійного землекористувача, а також з порушенням діючого законодавства змінено фактично цільове призначення цієї земельної ділянки.

Не залежно від поділу та фактичного припинення існування земельної ділянки кад.№ :06:004:0123, оскільки новостворена земельна ділянка кад.№ :06:004:0130 площею 114,2850 (яка частково накладається на землі лісогосподарського призначення, орієнтовна площа перетину становить 103,5310 га із загальної площі ділянки 112,2850 га) незаконно вибула з державної власності та передана до комунальної власності, перебуває в незаконному володінні Нижньодуванської селищної ради, прокурор для відновлення права власності держави на незаконно вилучену земельну ділянку лісового фонду звернувся до суду із віндикаційним позовом до Нижньодуванської селищної ради та на підставі ст.ст.387, 388 ЦК України просить витребувати на користь держави в особі Луганської обласної державної адміністрації - обласної військово - цивільної адміністрації з незаконного володіння Нижньодуванської селищної ради Сватівського району Луганської області земельну ділянку лісогосподарського призначення площею 112,2850 га з кадастровим номером :06:004:0130.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам сторін, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст. 3 ЗК України земельні відносини, що виникають зокрема, при використанні лісів, регулюються цим Кодексом, нормативно-правовими актами, в т. ч. про ліси, якщо вони не суперечать цьому Кодексу.

Відповідно до абз. 2, 3 ст. 1 ЛК України ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах.

Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

Відповідно до ст. ст. 4, 5 ЛК України, до лісового фонду України належать лісові ділянки, в тому числі захисні насадження лінійного типу, площею не менше 0,1 гектара.

До лісового фонду України не належать: зелені насадження в межах населених пунктів (парки, сади, сквери, бульвари тощо), які не віднесені в установленому порядку до лісів; окремі дерева і групи дерев, чагарники на сільськогосподарських угіддях, присадибних, дачних і садових ділянках.

До земель лісогосподарського призначення належать лісові землі, на яких розташовані лісові ділянки, та нелісові землі, зайняті сільськогосподарськими угіддями, водами й болотами, спорудами, комунікаціями, малопродуктивними землями тощо, які надані в установленому порядку та використовуються для потреб лісового господарства.

Віднесення земельних ділянок до складу земель лісогосподарського призначення здійснюється відповідно до земельного законодавства.

Згідно зі ст. ст. 18, 19 ЗК України, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на категорії, які мають особливий правовий режим.

Статтею 55 ЗК України визначено, що до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які використовуються для потреб лісового господарства. До земель лісогосподарського призначення не належать землі, зайняті: зеленими насадженнями у межах населених пунктів, які не віднесені до категорії лісів; окремими деревами і групами дерев, чагарниками на сільськогосподарських угіддях, присадибних, дачних і садових ділянках.

За змістом статтей 45, 47, 48, 54 ЛК України, облік лісів включає збір та узагальнення відомостей, які характеризують кожну лісову ділянку за площею, кількісними та якісними показниками. Основою ведення обліку є матеріали лісовпорядкування.

Лісовпорядкування включає комплекс заходів, спрямованих на забезпечення ефективної організації та науково обґрунтованого ведення лісовпорядного господарства, охорони, захисту, раціонального використання, підвищення екологічного та ресурсного потенціалу лісів, культури ведення лісового господарства, отримання достовірної і всебічної інформації про лісовий фонд України.

Лісовпорядкування є обов`язковим на всій території України та ведеться державними лісовпорядними організаціями за єдиною системою в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади з питань лісового господарства.

У матеріалах лісовпорядкування дається якісна і кількісна характеристика кожної лісової ділянки, комплексна оцінка ведення лісового господарства, що є основою для розроблення на засадах сталого розвитку проекту організації та розвитку лісового господарства відповідного об`єкта лісовпорядкування

Проект організації та розвитку лісового господарства передбачає екологічно обґрунтоване ведення лісового господарства і розробляється відповідно до нормативно-правових актів, що регулюють організацію лісовпорядкування.

Матеріали лісовпорядкування затверджуються в установленому порядку органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, територіальними органами центрального органу виконавчої влади з питань лісового господарства за погодженням відповідно з органом виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, територіальними органами центрального органу виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища.

Затверджені матеріали лісовпорядкування є обов`язковими для ведення лісового господарства, планування і прогнозування використання лісових ресурсів.

Основою ведення обліку лісів є матеріали лісовпорядкування.

При вирішенні питання щодо перебування земельної ділянки, якій за результатами проведеної інвентаризації було присвоєно кад.№:06:004:0123 в постійному користуванні ДП «Білокуракинське ЛМГ» за висновком суду необхідно враховувати п. 5 Р.VIII Прикінцевих положень ЛК України в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до п. 5 Р.VIII Прикінцевих положень ЛК України (в редакції чинній на час видачі розпорядження №487 від 07.11.2011, проведення інвентаризації земель) було передбачено, що до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.01.2018 у справі №707/2192/15-ц, у постанові Великої Палати Верховного Суду №488/402/16а від 23.10.2019.

Тому суд вважає помилковими доводи позивача про відсутність підстав для не застосування п. 5 Р.VIII Прикінцевих положень ЛК України.

Планово-картографічні матеріали лісовпорядкування складаються на підставі натурних лісовпорядних робіт та камерного дешифрування аерознімків, містять детальну характеристику лісу. Перелік планово-картографічних лісовпорядкувальних матеріалів, методи їх створення, масштаби, вимоги до змісту та оформлення, якості виготовлення тощо регламентується галузевими нормативними документами. Зокрема, за змістом пункту 1.1 Інструкції про порядок створення і розмноження лісових карт, затвердженої Держлісгоспом СРСР 11 грудня 1986 року, планшети лісовпорядкування відносяться до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, а частина друга зазначеної Інструкції встановлює процедуру їх виготовлення.

Землі лісогосподарського призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності (ч. 1 ст. 56 ЗК України).

Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом (ч. 2 ст. 84 ЗК України).

Згідно зі ст. 8 ЛК України у державній власності перебувають усі ліси України, крім лісів, що перебувають у комунальній або приватній власності. Право державної власності на ліси набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій відповідно до закону.

Земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства (ч. 1 ст. 57 ЗК України).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 31 ЛК України міські державні адміністрації у сфері лісових відносин у межах своїх повноважень на їх території передають у власність, надають у постійне користування для ведення лісового господарства земельні лісові ділянки, що перебувають у державній власності, на відповідній території.

Матеріали справи свідчать про те, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером :06:004:0130 частково накладається на землі лісогосподарського призначення державного лісового фонду на території Нижньодуванської селищної ради Сватівського району, квартал 81 Троїцького лісництва, ДП «Білокуракинське ЛМГ», орієнтовна площа перетину становить 103,5310 га із загальної площі ділянки 112,2850 га.

Вказана земельна ділянка перебувала у постійному користуванні ДП «Білокуракинське лісомисливське господарство» на підставі Проекту організації і розвитку лісового господарства Державного підприємства «Білокуракинське лісомисливське господарство» Троїцького лісництва та планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування (лісовпорядний планшет №28 Троїцького лісництва ДП «Білокуракинське лісомисливське господарство»).

Зазначене підприємство, як постійний землекористувач, не надавало погодження на вилучення з постійного користування вказаної земельної ділянки лісогосподарського призначення та передачу земельної ділянки з кадастровим номером :06:004:0123 в комунальну власність Нижньодуванської селищної ради (лист від 03.06.2021 за вих.№285/05).

Луганська обласна державна адміністрація як розпорядник цієї земельної ділянки у своєму листі № 4/01.01-13-3062 від 24.06.2021 повідомила, що звернення щодо погодження передачі запитуваної земельної ділянки сільськогосподарського призначення з державної до комунальної власності до облдержадміністрації не налходило.

З приводу доводів Головного управління Держгеокадастру у Луганській області про те, що розпорядження голови Троїцької районної державної адміністрації Луганської області від 12 липня 2006 року № 477 (про надання згоди на розробку проекту відведення земельних ділянок під залісіння, які надаються в постійне користування Білокукинському ДЛМГ) було скасовано розпорядженням голови Троїцької районної державної адміністрації №487 від 07.11.2011, суд зауважує наступне.

Згідно ч.3 ст.43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неефективними за очікуваннями чи результатами, скасовуються Президентом України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку.

Крім того, Конституційний Суд України у рішенні №7-рп/2009 від 16.04.2009 у справі щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування)зазначив, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни. Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їх виконання.

За вказаних обставин суд погоджується з доводами прокурора про те, що розпорядженням голови Троїцької районної державної адміністрації №487 від 07.11.2011 є таким, що не відповідає закону, відповідно не створює юридичних наслідків, на які воно спрямоване.

Відповідні висновки, також наведені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 у справі №911/3681/17, від 01.02.2020 у справі №922/614/19.

Наразі матеріалами справи підтверджується, що лише частина земельної ділянки площею 103,5310 га із загальної площі ділянки 112,2850 га з кадастровим номером :06:004:0130 (земельна ділянка, яка була поділена кад.№ :06:004:0123 площею 114,2850 га) відноситься до земель лісогосподарського призначення державної власності та перебувала у постійному користуванні ДП «Білокуракинське лісомисливське господарство» станом на час проведення інвентаризації та прийняття наказів Головним управлінням Держгеокадастру у Луганській області №4215-гс від 20.12.2019, № 3-ОТГ від 07.12.2020.

Натомість як вбачається з прохальної частини позову прокурор просить витребувати із незаконного володіння Нижньодуванської селищної ради Сватівського району земельну ділянку кад.№ :06:004:0130 загальною площою 112,2850 га.

Відповідно до положень ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Способами захисту права власності можуть бути, зокрема: право власника на витребування майна із чужого незаконного володіння (ст.387 ЦК України); право власника на витребування майна від добросовісного набувача (ст.388 ЦК України); власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст.391 ЦК України); визнання права власності (ст.392 ЦК України); визнання незаконним правового акта, що порушує право власності (ст.393 ЦК України), тощо.

Згідно зі ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, а ст.388 цього Кодексу встановлює правила реалізації власником його права на витребування майна від добросовісного набувача.

Приписами ст.388 ЦК України передбачено випадки та обставини, при яких власник має право витребувати своє майно від добросовісного набувача, а саме визначено, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

З огляду на встановлені судом обставини справи, надаючи юридичну оцінку заявленій прокурором позовній вимозі у цій справі на підставі ст..ст.377, 388 ЦК України щодо належності способу захисту прав власника земельної ділянки лісогосподарського призначення, суд враховує висновки, наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц (пункти 49 -56, 59, 63, 72, 146-147 постанови).

Зокрема, в пунктах 51-53 постанови наведено висновок по аналогії про те, що заволодіння громадянами та юридичними особами землями водного фонду (перехід до них володіння цими землями) всупереч вимогам ЗК України є неможливим; розташування земель водного фонду вказує на неможливість виникнення приватного власника, а отже, і нового володільця, крім випадків, передбачених у статті 59 цього Кодексу. Тому протиправне зайняття такої земельної ділянки або державну реєстрацію права власності на неї за приватною особою слід розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади, а таке право захищається не віндикаційним, а негаторним позовом.

Такі висновки зроблені Великою Палатою Верховного Суду виходячи з того, що в силу зовнішніх, об`єктивних, явних і видимих природних ознак таких земельних ділянок особа, проявивши розумну обачність, може і повинна знати про те, що ділянки належать до водного фонду, набуття приватної власності на них є неможливим. Як відомо, якщо в принципі, за жодних умов не може виникнути право власності, то і володіння є неможливим. Тому ані наявність державної реєстрації права власності за порушником, ані фізичне зайняття ним земельної ділянки водного фонду не приводять до заволодіння порушником такою ділянкою (п.52 постанови).

Водночас володіння приватними особами лісовими ділянками цілком можливе, оскільки вони можуть мати такі ділянки на праві власності (п.53 постанови). Отже, в силу зовнішніх, об`єктивних, явних і видимих природних ознак таких земельних ділянок (якщо такі ознаки наявні) особа, проявивши розумну обачність, може і повинна знати про те, що земельна ділянка є лісовою земельною ділянкою. Це може свідчити про недобросовісність такої особи і впливати на вирішення спору, зокрема про витребування лісової земельної ділянки, але не може свідчити про неможливість володіння (законного чи незаконного) приватною особою такою земельною ділянкою (п.55).

Водночас, заволодіння земельними ділянками є неможливим лише в разі, якщо на такі ділянки в принципі, жодних умов не може виникнути право власності (п.59).

Посилаючись на принцип реєстраційного підтвердження володіння, в п.60-63 вказаної постанови наведений висновок про те, що особа, за якою зареєстроване право власності на нерухоме майно, є його володільцем. У випадку незаконного, без відповідної правової підстави заволодіння нею таким майном, право власності (включаючи права володіння, користування та розпорядження) насправді і далі належатиме іншій особі - власникові. Останній має право витребувати це майно з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності.

Крім того, Великою Палатою Верховного Суду у п.146 постанови знов нагадано про те, що набуття особою володіння нерухомим майном полягає у внесенні запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за цією особою. Якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення з) цієї особи нерухомого майна. Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно, а функцією державної реєстрації права власності є оголошення належності нерухомого майна певній особі (особам). Рішення суду про витребування з володіння відповідача нерухомого майна саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно; такий запис вноситься у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою.

Таким чином, належним відповідачем за позовом про витребування від (стягнення з) особи земельної ділянки є особа, за якою зареєстроване право власності на таку ділянку (п.147 постанови).

Положеннями ст.ст.8, 9 ЛК України визначено, що у державній власності перебувають усі ліси України, крім лісів, що перебувають у комунальній або приватній власності.

У комунальній власності перебувають ліси в межах населених пунктів, крім лісів, що перебувають у державній або приватній власності.

Натомість як вбачається з матеріалів справи, на підставі спірного наказу Головного управління Держгеокадастру від 07.12.2020 №3-ОТГ було вирішено передати зокрема земельну ділянку кад.№ :06:004:0123, площею 114,2850 га у комунальну власність територіальній громаді в особі Нижньодуванської селищної ради, частина якої належить до земель лісогосподарського призначення та які розташовані за межами населених пунктів Нижньодуванської селищної ради.

Отже заволодіння відповідачем всупереч вимог ЗК України, ЛК України, земельною ділянкою лісогосподарського призначення є неможливим, її розташування (за межами населеного пункту) вказує на неможливість виникнення права комунальної власності та нового власника на таку земельну ділянку.

Тому протиправне зайняття такої земельної ділянки або державну реєстрацію права власності на неї за іншим суб`єктом (про що було зроблено висновок Великою Палатою Верховного Суду у справі №359/3373/16-ц у в п.51-53 постанови від 23.11.2021), слід розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 08.07.2020 Головним управлінням Держгеокадастру у Луганській області було зареєстровано право державної власності на сформовану земельну ділянку кад.№ :06:004:0123, площею 114,2850 га (т.1 а.с. 70-71).

Як зазначалося вище, 07.12.2020 наказом Головного управління Держгеокадастру у Луганській області № 3-ОТГ було вирішено передати Нижньодуванській селищній територіальній громаді в особі Нижньодуванської селищної ради Сватівського району Луганської області у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 1026,5901 га, які розташовані за межами населених пунктів Нижньодуванської селищної ради (територіальної громади) Сватівського району Луганської області, згідно акта приймання- передачі, зокрема земельну ділянку кад.№ :06:004:0123 (т.1, а.с.59).

У відповідності до п.2 наказу № 3-ОТГ від 07.12.2020 визначено, що право власності на земельні ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права та оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

В результаті поділу земельної ділянки площею 114,2850 га кадастровий номер :06:004:0123 було створено зокрема земельну ділянку з кад.№ :06:004:0130, площею 112,2850 га, яку згідно витягу з Державного земельного кадастру від 20.07.2021 було сформовано та 26.01.2021 зареєстровано, вказана земельна ділянка кад.№ :06:004:0130 належить до державної власності.

Як вбачається, Нижньодуванською селищною радою, якій було передано у комунальну власність за актом приймання-передачі земельну ділянку площею 114,2850 га кадастровий номер :06:004:0123 не було проведено державну реєстрацію права комунальної власності на цю земельну ділянку.

Ця земельна ділянка згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного земельного кадастру залишилася в державній власності.

Новоутворена земельна ділянка кад.№ :06:004:0130 площею 112,2850 га в результаті поділу земельної ділянки площею 114,2850 га кад.№ :06:004:0123, також належить до державної власності. За відповідним актом приймання-передачі відповідачу - Нижньодуванській селищній раді, у комунальну власність ця земельна ділянка не передавалася, відповідне рішення щодо її передачі до комунальної власності відповідним органом також не приймалося.

Відповідно право комунальної власності Нижньодуванською селищною радою на земльну ділянку кад.№ :06:004:0130 площею 112,2850 га зареєстровано не було.

В поясненнях Нижньодуванська селищна рада повідомила про те, що нею не було здійснено державну реєстрацію права комунальної власності на земельну ділянку кад.№ :06:004:0130 площею 112,2850, оскільки згідно акту примання-передачі від 07.12.2020 до наказу Головного управління Держгеокадастру у Луганській області № 3-ОТГ їй було передано земельну ділянку кад.№ :06:004:0123 площею 114,2850 (яка наразі припинила своє існування як об`єкт цивільних прав та реєстрація якої вважається скасованою згідно положень ст.79-1 ЗК України), а не новоутворену земельну ділянку кад.№ :06:004:0130 площею 112,2850.

Отже, наявні у справі матеріали свідчать про те, що як земельна ділянка кад.№ :06:004:0123 площею 114,2850 га, так і новоутворена в результаті поділу земельна ділянка з кад.№ :06:004:0130, площею 112,2850 га належать до державної, а не комунальної власності (підтверджується даними інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 08.07.2020 та витягу з Державного земельного кадастру від 20.07.2021).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що заявлена позовна вимога на підставі ст.ст.377, 388 ЦК України, тобто віндикаційний позов про витребування прокурором на користь держави земельної ділянки кад.№ :06:004:0130, площею 112,2850 у Нижньодуванської селищної ради, яка на даний час, як було з`ясовано судом, і так перебуває у державній власності та право комунальної власності на яку відповідачем зарєстровано не було, наразі не відповідає належному способу захисту прав позивача.

Зазначені обставини не були наразі враховані прокурором при поданні цього позову.

Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові.

Такий висновок сформульований, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (пункт 6.21), від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (пункт 52), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (пункт 76).

За вказаних обставин суд дійшов висновку про те, що в задоволенні позову заступника керівника Луганської обласної прокуратури у цій справі слід відмовити.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, у відповідності до положень ст.129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за подання позову відносяться в сумі 10 543 грн 51 коп. на орган прокуратури.

Керуючись ст.ст.129, 232 - 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позову заступника керівника Луганської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Луганської обласної державної адміністрації - обласної військово-цивільної адміністрації до Нижньодуванської селищної ради Сватівського району Луганської області про витребування з незаконного володіння Нижньодуванської селищної ради Сватівського району Луганської області на користь держави в особі Луганської обласної державної адміністрації - обласної військово - цивільної адміністрації земельної ділянки лісогосподарського призначення кадастровий номер :06:004:0130, площею 112,2850 га, відмовити.

2. Витрати зі сплати судового збору в сумі 10 543 грн 51 коп. віднести на орган прокуратури.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду згідно положень ст.256 Господарського процесуального кодексу України протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення підписано 19.11.2022.

Суддя Олена ДРАГНЄВІЧ

Суддя Антон ІВАНОВ

Суддя Сергій МАСЛОВСЬКИЙ