ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відкриття провадження у справі про банкрутство

15.11.2022м. ДніпроСправа № 904/3347/22

за заявою Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д, )

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-ІТ" (49044, місто Дніпро, вулиця Гоголя, будинок 15-А, кімната 19, код 40669011)

про визнання банкрутом

Суддя Первушин Ю.Ю.

за участю секретаря судового засідання Рустамової З.Р.

Від представників учасників:

від кредитора: повноважний представник не з`явився.

від боржника: повноважний представник не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

04.10.2022 Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" () звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариство з обмеженою відповідальністю "Приват-ІТ" ().

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2022 прийнято до розгляду заяву Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-ІТ", підготовче засідання призначено на 18.10.2022 о 15:00 год.

12.10.2022 на електронну адресу суду арбітражний керуючий Демчан О.І. надіслав клопотання (вх. №34130/22), за змістом якого просить суд провести підготовче засідання суду без його участі (аналогічного змісту клопотання надійшло 18.10.2022 на електронну адресу суду).

Однак, у зв`язку із перебуванням судді Первушина Ю.Ю. на лікарняному з 17.10.2022, підготовче судове засідання 18.10.2022 о 15:00 не відбулося.

Після повернення судді Первушина Ю.Ю. з лікарняного, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.10.2022 призначено підготовче засідання на 08.11.2022 о 15:00 год., для подальшого розгляду заяви.

08.11.2022 до відділу канцелярії суду від боржника надійшов відзив №07/11-к від 07.11.2022 на заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство (вх. №37877/22), за змістом якого боржник заперечує проти відкриття провадження у справі про банкрутство, оскільки на його думку договір на поставку програмного забезпечення №10112016 від 10.11.2016 не може вважатися укладеним, з огляду на те, що сторони не погодили предмет договору та ціну договору. Боржник вказує на те, що на сьогоднішній день не погоджені, не встановлені строки ані повернення грошових коштів, ані поставки програмного забезпечення. Таким чином, у боржника не виникло грошового зобов`язання перед кредитором.

Боржник у підготовче засідання 08.11.2022 не з`явився, явку повноважного представника не забезпечив.

У підготовчому судовому засіданні 08.11.2022 заслухано пояснення представника кредитора щодо поданої заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство. Представником кредитора заявлено усне клопотання про відкладення розгляду заяви, у зв`язку з необхідністю додаткового часу для ознайомлення із відзивом боржника, оскільки станом на день розгляду заяви на адресу кредитора відзив не надходив.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.11.2022 відкладено підготовче засідання на 15.11.2022 о 11:30 год.

15.11.2022 на електронну адресу суду кредитор надіслав додаткові письмові пояснення по справі (вх. №39229/22).

Кредитор та Боржник у підготовче засідання 08.11.2022 не з`явились, явку повноважних представників не забезпечили.

Згідно з приписами статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства під неплатоспроможністю слід розуміти неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом.

Згідно пунктом 2 частини 1 статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства неявка у підготовче засідання сторін та представника державного органу з питань банкрутства, а також відсутність відзиву боржника не перешкоджають проведенню засідання.

Відповідно до частини 2 статті 39 Кодексу у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, встановив наступне.

10.11.2016 між Публічним акціонерним товариством комерційним банком "Приватбанк" (правонаступником якого є АТ КБ ПриватБанк, далі-Кредитор/Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Приват-ІТ" (далі-Боржник/Постачальником) укладено Договір на поставку програмного забезпечення №10112016 (далі - Договір, арк.с. 10-13).

Вищевказаний договір було підписано сторонами шляхом накладення ЕЦП уповноважених представників сторін згідно пункту 8.7 Договору (арк.с. 16).

Відповідно до пункту 1.1. Договору Постачальник зобов`язався за плату поставляти за завданням Замовника товар - Програмне забезпечення. Сторони узгодили, що товаром за договором є програмна продукція - результат комп`ютерного програмування у вигляді операційних систем, системних, прикладних, розважальних та/або навчальних комп`ютерних програм (їх компонентів) а також у вигляді онлайн-сервісів. Замовник зобов`язався прийняти товар та оплатити його на умовах і в порядку, зазначених у цьому договорі.

Пунктом 1.3. Договору встановлено, що загальний термін, окремі етапи поставки і терміни їх виконання вказуються в Технічних завданнях, форма яких зафіксована в додатку №1 до договору.

Згідно з пунктом 1.5. Договору, поставка здійснюється шляхом підписання сторонами Акту прийому-передачі.

Постачальник зобов`язався в порядку і в строки, передбачені Договором, поставити Замовнику програмне забезпечення (пункт 3.1. Договору).

При виникненні обставин, що перешкоджають належному виконанню постачальник своїх зобов`язань за договором, повідомити про це замовника в письмовій формі не пізніше 5 календарних днів з моменту виникнення таких обставин (п.п. 3.1.3. Договору).

Замовник зобов`язався своєчасно прийняти неналежно виконаний згідно Договору товар і оплатити його (п. 3.3., п.п. 3.3.1. Договору).

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що загальна вартість товару дорівнює сумі цін за весь поставлений товар постачальником, і зафіксований в додатках до договору. У вартість поставки товару постачальником включається плата за передачу замовнику виключних майнових прав на об`єкти інтелектуальної власності.

Згідно з пунктом 4.2. Договору, оплата Замовником товару здійснюється щомісяця в порядку:

- попередня оплата в розмірах, зазначених в рахунках Постачальника протягом 5 днів з дати отримання замовником рахунків.

- остаточний розрахунок - протягом 3 днів з дня укладання сторонами Акту про виконання робіт.

Відповідно до пункту 4.3. Договору оплата товару постачальника за Договором проводиться в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Постачальника, вказаний в договорі (про його зміну постачальник зобов`язаний протягом 3 робочих днів повідомити замовника в письмовій формі, в іншому випадку замовник не несе відповідальність за прострочення платежу і за інші негативні наслідки, пов`язані з перерахуванням грошей на неправильний рахунок).

Судом встановлено, що на підставі рахунку-фактури №СФ-0000001 від 11.11.2016 (арк.с. 17) Постачальника Замовник АТ КБ "ПриватБанк" перерахував на користь ТОВ "Приват-ІТ" передоплату за розробку та постачання програмного забезпечення згідно з Договором на поставку програмного забезпечення №10112016 від 10.11.2016 суму у розмірі 35000000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №G1111U0FHE від 11.11.2016 (арк.с. 19).

Проте, Постачальник (Боржник по справі) свої зобов`язання за Договором не виконав, доказів виконання боржником до суду не надано.

Згідно пунктів 5.1., 5.2. Договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за Договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Відповідно до умов пункту 2.4 Договору підставою оплати розробки і постачання ПЗ за договором вважається Акт прийому-передачі, підписаний обома сторонами.

Кредитор у своїй заяві зазначив, що через невиконання Постачальником своїх зобов`язань за Договором - такий Акт прийому-передачі розробки і постачання ПЗ за Договором сторонами підписаний не був.

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє протягом 3 (трьох) років (пункт 8.1 Договору).

Договір №10112016 був підписаний сторонами 11.11.2016, отже, передбаченні Договором господарські зобов`язання сторін існували протягом 3 років до 11.11.2019 включно.

Кредитор - АТ КБ ПриватБанк виконав свої зобов`язання за Договором належним чином, перерахувавши ТОВ Приват-ІТ попередню оплату за Договором.

Боржник - ТОВ Приват-ІТ після отримання попередньої оплати, взяті на себе зобов`язання за Договором на поставку програмного забезпечення №10112016 від 10.11.2016 не виконав і товар (програмне забезпечення) не був поставлений Замовнику.

Згідно з частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами частини 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частини 1 статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до положень статті 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу.

В силу приписів статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу. а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього кодексу.

В силу статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 599 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як вбачається з доданих до заяви документів, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.07.2021 у справі №904/5100/21 за позовом АТ КБ ПриватБанк до ТОВ Приват-ІТ було зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Приват-ІТ" в особі ліквідаційної комісії, визнати та включити до проміжного ліквідаційного балансу Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-ІТ" кредиторські вимоги Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" за Договором на поставку програмного забезпечення №10112016 від 10.11.2016 у розмірі 35000000,00 грн; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-ІТ" на користь Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" 2270,00 грн - витрат по сплаті судового збору.

Таким чином, розмір грошових вимог кредитора до боржника складає - 35 002 270, 00 грн (35000000,00 грн + 2270,00 грн), які підлягають включенню до четвертої черги вимог кредиторів.

Щодо тверджень боржника викладених у відзиві, слід зазначити наступне.

Суд не погоджується з твердженнями Боржника про те, що Договір на поставку програмного забезпечення №10112016 від 10.11.2016 не може вважатися укладеним, оскільки сторони не погодили предмет договору та ціну договору, з наступних підстав.

Статтею 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 стаття 628 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частин 1,2,4 стаття 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення, якщо інше не визначено законом або договором. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до частин 1,4 статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Статтею 638 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (частина 1 статті 639 Цивільного кодексу).

Згідно статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Статтею 207 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

За статтею 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товарі сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з статті 656 Цивільного кодексу України предметом договору купівлі-продажу може бути майно (товар), яке є у продавця на момент укладення договору або буде створене (придбане, набуте) продавцем у майбутньому.

Згідно пункту 4 статті 179 Господарського кодексу України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі, зокрема: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Згідно з статтею 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості. Вимоги щодо якості предмета договору визначаються відповідно до обов`язкових для сторін нормативних документів, зазначених у статті 15 цього Кодексу, а у разі їх відсутності - в договірному порядку, з додержанням умов, що забезпечують захист інтересів кінцевих споживачів товарів і послуг.

Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними.

Строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. На зобов`язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, не поширюються умови укладеного договору, якщо договором не передбачено інше. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Відповідно до статті 189 Господарського кодексу України ціна в цьому Кодексі є вираженим у грошовій формі еквівалентом одиниці товару (продукції, робіт, послуг, матеріально-технічних ресурсів, майнових та немайнових прав), що підлягає продажу (реалізації), який повинен застосовуватися як тариф, розмір плати, ставки або збору, крім ставок і зборів, що використовуються в системі оподаткування. Ціна є істотною умовою господарського договору.

За частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Договір на поставку програмного забезпечення №10112016 від 10.11.2016 був укладений сторонами у письмовій формі й викладений в одному документі.

Суд проаналізувавши норми чинного законодавства, дослідивши додані до заяви документи, а саме Договір на поставку програмного забезпечення №10112016 від 10.11.2016, рахунок-фактуру ТОВ "Приват-ІТ" №СФ-0000001 від 11.11.2016, платіжне доручення №G1111U0FHE від 11.11.2016 та Угоду про використання електронного цифрового підпису від 10.11.2016, дійшов висновку, що сторонами при укладенні Договору було в належному порядку та формі, досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов.

Згідно умов пункту 1.1. Договору на поставку програмного забезпечення №10112016 від 10.11.2016 Постачальник зобов`язується за плату поставляти за завданням Замовника Товар - Програмне забезпечення (ПЗ). Сторони узгодили, що Товаром за цим Договором є програмна продукція - результат комп`ютерного програмування у вигляді операційних систем, системних, прикладних, розважальних та/або навчальних комп`ютерних програм (їх компонентів) а також у вигляді онлайн-сервісів. Замовник зобов`язується прийняти Товар та оплатити його на умовах і в порядку, зазначених у цьому договорі.

Відповідно до пункту 1.3. договору, загальний термін, окремі етапи поставки і терміни їх виконання вказуються в Технічних завданнях, форма яких зафіксована в Додатку №1 до цього Договору.

Таким чином, у пунктах 1.1., 1.3. сторонами Договору відповідно до статей 179, 180, 265 Господарського кодексу України, статей 627, 628, 638, 655, 656, 712 Цивільного кодексу України було погоджено предмет договору шляхом відсильної умови на Технічні завдання, що мали деталізувати конкретний предмет Договору.

Згідно з пунктом 4.1. Договору загальна вартість Товару дорівнює сумі цін за весь поставлений Товар Постачальником, і зафіксований в Додатках до цього Договору. У вартість поставки Товару Постачальником включається плата за передачу Замовнику виключних майнових прав на об`єкти інтелектуальної власності.

Відповідно до п. 4.2. Договору, оплата Замовником Товару здійснюється щомісяця в порядку:

- попередня оплата в розмірах, зазначених в рахунках Постачальника протягом 5 днів здати отримання Замовником рахунків.

- остаточний розрахунок - протягом 3 днів з дня укладання Сторонами Акту про виконання робіт.

Згідно з пунктом 4.3. Договору, оплата Товару Постачальника за цим Договором проводиться в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Постачальника, вказаний в цьому Договорі (про його зміну Постачальник зобов`язаний протягом 3 робочих днів повідомити Замовника в письмовій формі, в іншому випадку Замовник не несе відповідальність за прострочення платежу і за інші негативні наслідки, пов`язані з перерахуванням грошей на неправильний рахунок).

Отже, згідно з нормами статей 179, 180, 189, 265 Господарського кодексу України, статей 627, 628, 632, 638, 655, 712 Цивільного кодексу України у п.п. 4.1., 4.2. Договору сторонами було погоджено як загальну ціну Договору - сума цін за весь поставлений Товар Постачальником, що мала бути зафіксована в Додатках до цього Договору, так і ціну товару, що мала зазначатися в рахунках Постачальника ТОВ "Приват-ІТ".

Крім того, суд вважає, що дії які здійснені сторонами даного договору, були направлені саме виконання умов Договору на поставку програмного забезпечення №10112016 від 10.11.2016, що підтверджується наступним:

- надання Постачальником - ТОВ "Приват-ІТ" Замовнику - АТ КБ "ПриватБанк" рахунку - фактури №СФ-0000001 від 11.11.2016 в якому зазначено замовлення - Договір №10112016 від 10.11.2016 та ціну попередньої оплати за Договором - 35000000,00 грн (оферта);

- Замовником - на підставі АТ КБ "ПриватБанк" рахунку - фактури №СФ-0000001 від 11.11.2016 здійснено оплату ціни товару саму у сумі 35000000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №G1111U0FHE від 11.11.2016 з призначенням платежу "предоплата за разработку и подержку ПО, согл.дог-ра №10112016 від 10.11.2016, Сч. №№СФ-0000001 від 11.11.2016, без НДС. PD16-7247948" (акцепт).

Суд зазначає, що боржник - ТОВ "Приват-ІТ" у своєму відзиві підтвердив факт отримання ним суми 35 000 000, 00 грн на підставі платіжного доручення №G1111U0FHE від 11.11.2016.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, кредитор АТ КБ ПриватБанк звертався до боржника - ТОВ "Приват-ІТ" з Вимогою на суму 35 000 000, 00 грн від 26.03.2021 №Э.Upr 1/3-210326/285.

Отже, вищевказані обставини, спростовують твердження боржника що договір на поставку програмного забезпечення №10112016 від 10.11.2016 є не укладеним, з огляду на те, що сторони не погодили предмет договору та ціну договору.

Щодо тверджень ТОВ "Приват-ІТ" про те, що у боржника не виникло грошового зобов`язання перед кредитором, слід зазначити наступне.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до статті 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно з статтею 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

В матеріалах справи міститься Вимога від 26.03.2021 №Э.Upr 1/3-210326/285 на суму 35 000 000 грн, яка кредитором - АТ КБ «ПриватБанк» була направлена на адресу боржника - ТОВ "Приват-ІТ", на підтвердження чого кредитором надано докази направлення, а саме: опис, чек, поштову накладну, а також було встановлено рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.07.2021 у справі №904/5100/21.

Також, суд звертає увагу, що відповідно до частини 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Отже, оскільки строк дії договору закінчився - 11.11.2019 (включно), то у боржника виникло зобов`язання повернути передплату на суму 35 000 000, 00 грн - 12.11.2019.

Доказів повернення передплати на суму 35 000 000, 00 грн боржником до суду не надано.

Суд зазначає, що боржник - ТОВ "Приват-ІТ" у своєму відзиві підтвердив факт отримання ним суми 35 000 000, 00 грн на підставі платіжного доручення №G1111U0FHE від 11.11.2016.

Таким чином, у ТОВ "Приват-ІТ" на день розгляду заяви існує прострочене невиконане зобов`язання перед АТ КБ «ПриватБанк» в сумі 35 000 000, 00 грн.

Щодо тверджень боржника про наявність спору про право, слід зазначити наступне.

Однією із підстав для відмови у відкритті провадження у справі згідно частини шостої статті 39 КУзПБ є встановлення судом, що вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження.

Верховний Суд в постанові від 13.08.2020 у справі №910/4658/20 зазначив, що встановлення відсутності спору про право щодо вимог ініціюючого кредитора є обов`язковою умовою для відкриття провадження у справі про банкрутство.

Так відсутність спору про право, в розрізі процедури банкрутства, полягає у відсутності неоднозначності у частині вирішення питань щодо сторін зобов`язання, суті (предмета) зобов`язання, підстави виникнення зобов`язання, суми зобов`язання та структури заборгованості, а також строку виконання зобов`язання тощо.

Методом встановлення таких фактів є дослідження господарським судом відзиву боржника, заслуховування пояснень представника боржника або дослідження Єдиного державного реєстру судових рішень, відомості з якого є відкритими та загальнодоступними, на предмет наявності на розгляді іншого суду позову боржника до ініціюючого кредитора з питань, що зазначені вище.

Зазначена правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду в постановах від 13.08.2020 у справі № 910/4658/20, від 15.10.2020 у справі № 922/1174/20, від 16.09.2020 у справі № 911/593/20.

Правова категорія "спір про право", яку з`ясовує суд у підготовчому засіданні перед відкриттям провадження у справі про банкрутство, може бути виражена як у процесуальній формі, про що свідчать судові акти, так і у матеріально-правовій формі, що підтверджується юридичними фактами, які дають змогу зробити обґрунтований висновок про наявність суперечностей (розбіжностей) у структурі вимог кредитора, а отже, про відсутність можливості на цій стадії судового провадження встановити дійсний стан суб`єктивного права кредитора та кореспондуючого йому суб`єктивного обов`язку боржника (правовий висновок, викладений в постанові ВС від 18.03.2021 у справі № 911/1922/20).

У постанові від 22.10.2019 у справі № 910/11946/18 Верховний Суд зазначив, що предметом підготовчого засідання є з`ясування наявності підстав, які надають кредитору чи боржнику можливість ініціювати порушення провадження у справі про банкрутство, тобто ознак загрози неплатоспроможності та виникнення обставин неплатоспроможності.

Таким чином завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство є перевірка обґрунтованості вимог заявника (заявників) на предмет відповідності таких вимог поняттю "грошового зобов`язання" боржника перед ініціюючим кредитором; встановлення наявності спору про право; встановлення обставин задоволення таких вимог до проведення підготовчого засідання у справі.

Положеннями статті 36 КУзПБ, з метою реалізації засад змагальності при розгляді справи про банкрутство у підготовчому засіданні, боржнику надано право на подання відзиву на заяву про відкриття провадження у справі та викладення своїх заперечень щодо вимог заявника (заявників) з наданням доказів необґрунтованості таких вимог.

Боржник - ТОВ "Приват-ІТ" у своєму відзиві безпідставно посилається на наявність між сторонами спору про право, та не зазначив ні фактичних даних, ні нормативного обґрунтування своїм твердженням.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність спору про право у відносинах між сторонами, щодо грошових вимог які обґрунтовані кредитором - АТ КБ "ПриватБанк".

Враховуючи матеріали, додані до заяви кредитора, господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство, введення мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства банкрутством є визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедури санації та реструктуризації і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Кодексом, грошові вимоги кредиторів інакше, ніж через застосування ліквідаційної процедури; боржник - юридична особа або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав.

Згідно з частиною 1 статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства у підготовчому засіданні господарський суд перевіряє обґрунтованість вимог заявника, а також з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство.

Частиною 8 статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що в ухвалі про відкриття провадження у справі про банкрутство зазначається про відкриття провадження у справі про банкрутство; визнання вимог кредитора та їх розмір; введення мораторію на задоволення вимог кредиторів; введення процедури розпорядження майном; призначення розпорядника майна, встановлення розміру його винагороди та джерела її сплати; вжиття заходів щодо забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави; строк подання розпорядником майна до господарського суду відомостей про результати розгляду вимог кредиторів, який не може перевищувати одного місяця та 20 днів після дати проведення підготовчого засідання суду; дату попереднього засідання суду, яке має відбутися не пізніше 70 календарних днів, а в разі великої кількості кредиторів - не пізніше трьох місяців після дати проведення підготовчого засідання суду; строк проведення розпорядником майна інвентаризації майна боржника, який не може перевищувати двох місяців, а в разі значного обсягу майна - трьох місяців після дати проведення підготовчого засідання суду.

З метою виявлення кредиторів та осіб, які виявили бажання взяти участь у санації боржника, на офіційному веб-порталі судової влади України не пізніше наступного дня з дня постановлення ухвали суду про відкриття провадження у справі господарський суд оприлюднює повідомлення про відкриття провадження у справі боржника (офіційне оприлюднення). За змістом частини 13 статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства процедура розпорядження майном вводиться господарським судом на строк, визначений частиною другою статті 44 цього Кодексу, одночасно з постановленням ухвали про відкриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для відмови у відкритті провадження у справі за заявою АТ КБ "ПриватБанк" () до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-ІТ" () про визнання банкрутом, оскільки докази, долучені до матеріалів даної справи свідчать про наявність ознак неплатоспроможності боржника, що у свою чергу є підставою для відкриття провадження у справі про банкрутство згідно статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства, у зв`язку з чим господарським судом вводиться мораторій на задоволення вимог кредиторів, процедура розпорядження майном боржника та встановлюється порядок подальших дії учасників справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-ІТ" ().

Разом з тим, з огляду на введення судом процедури розпорядження майном боржника, існує необхідність у визначенні арбітражного керуючого, на якого покладаються обов`язки розпорядника майна боржника у справі №904/3347/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-ІТ" ().

Слід також зазначити, що 17.10.2020 набрали чинності зміни внесені до Кодексу України з процедур банкрутства, а саме відповідно до п. 21 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи призначення арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією у разі відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) здійснюється з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом. Заява ініціюючого кредитора або боржника - фізичної особи про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), крім відомостей, передбачених частиною першою статті 34, частиною другою статті 116 цього Кодексу, повинна містити пропозицію щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією. Ініціюючий кредитор або боржник - фізична особа додає до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) заяву арбітражного керуючого, зазначеного в абзаці другому цього пункту, про участь у справі, яка повинна відповідати вимогам, встановленим частиною третьою статті 28 цього Кодексу.

Господарський суд, відкриваючи провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), призначає арбітражного керуючого, зазначеного в абзаці другому цього пункту, розпорядником майна або керуючим реструктуризацією.

Акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" () в заяві про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-ІТ" () запропоновано кандидатуру арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича (свідоцтво №1732 від 11.11.2015; адреса: 01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 16/108, офіс 17, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Разом з тим, арбітражним керуючим Демчан Олександром Івановичем подано заяву-згоду №258 без дати, якою надає згоду на участь у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-ІТ" (). Також, арбітражним керуючим до заяви про участь у справі додано документи, що підтверджують його відповідність вимогам статей 11 та 28 Кодексу України з процедур банкрутства. Надано копію свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №1732 від 11.11.2015; копію договору добровільного страхування цивільно-правової відповідальності арбітражного керуючого №ДЦВАК/049/22 від 18.01.2022 відповідно до якого, його діяльність застрахована на суму 780000,00 грн. із розміром за одним страховим випадком - 780000,00 грн., копію платіжного доручення №406 від 19.01.2022 на підтвердження сплати страхового платежу за договором страхування.

Враховуючи наявність в матеріалах справи пропозиції ініціюючого кредитора щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання обов`язків розпорядника майна по справі та заяви арбітражного керуючого Демчан Олександра Івановича про згоду на участь у справі, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для призначення розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-ІТ" () арбітражного керуючого Демчан Олександра Івановича (свідоцтво №1732 від 11.11.2015).

За положеннями статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду (частина 1 статті 30 Кодексу).

Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень (абзац 1 частина 2 статті 30 Кодексу).

Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі (абзац 6 частина 2 статті 30 Кодексу).

У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі (абзац 7 частина 2 статті 30 Кодексу).

За правилами частини 8 статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства в ухвалі про відкриття провадження у справі про банкрутство зазначається, між іншим, про встановлення розміру винагороди розпорядника майна та джерела її сплати.

У відповідності до приведених норм Кодексу України з процедур банкрутства, враховуючи відсутність у справі відомостей про середньомісячну заробітну плату керівника боржника за останні 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, слід встановити розпоряднику майна грошову винагороду в розмірі трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання повноважень за рахунок коштів, авансованих заявником на депозитний рахунок Господарського суду Дніпропетровської області відповідно до статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства.

Керуючись статтями 28, 36, 39, 41, 44 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

Відкрити провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-ІТ" (49044, місто Дніпро, вулиця Гоголя, будинок 15-А, кімната 19, ).

Визнати грошові вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д, ) в розмірі 24810,00 грн. судового збору (1 черга задоволення), 58500, 00 грн. суми авансування винагороди арбітражному керуючому (1 черга задоволення), 35 002 270,00 грн суми основного боргу (4 черга задоволення).

Ввести мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Ввести процедуру розпорядження майном боржника строком на сто сімдесят календарних днів, до 04.05.2023.

Розпорядником майна призначити арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича (свідоцтво №1732 від 11.11.2015; адреса: 01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 16/108, офіс 17, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Встановити розмір грошової винагороди розпоряднику майна Демчан Олександру Івановичу (свідоцтво №1732 від 11.11.2015) у розмірі трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання ним повноважень за рахунок коштів, авансованих кредитором на депозитний рахунок Господарського суду Дніпропетровської області.

Вжити заходи щодо забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "Приват-ІТ" (49044, місто Дніпро, вулиця Гоголя, будинок 15-А, кімната 19, ) та власникам майна (органу, уповноваженому управляти майном) Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-ІТ" (49044, місто Дніпро, вулиця Гоголя, будинок 15-А, кімната 19, ) приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-ІТ" ().

З метою виявлення кредиторів боржника оприлюднити повідомлення про відкриття провадження у справі банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-ІТ" (49044, місто Дніпро, вулиця Гоголя, будинок 15-А, кімната 19, ) на офіційному веб-порталі судової влади України.

Зобов`язати розпорядника майна арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича (свідоцтво №1732 від 11.11.2015) надати до господарського суду відомості про результати розгляду вимог кредиторів, письмовий звіт про надіслання всім кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду грошових вимог та їх отримання кредиторами в порядку частини 3 статті 44 Кодексу України з процедур банкрутства, скласти реєстр вимог кредиторів та подати до господарського суду у строк до 26.12.2022.

Призначити попереднє засідання суду на 10.01.2023 о 11:00 год., яке відбудеться у приміщенні господарського суду, зал судових засідань №3-105.

Зобов`язати розпорядника майна не рідше одного разу на місяць надавати господарському суду (комітету кредиторів) звіт про свою діяльність з моменту призначення господарським судом.

Зобов`язати розпорядника майна підготувати та надати в межах строку процедури розпорядження майном господарському суду аналіз фінансово-господарської діяльності, інвестиційного становища боржника та його становища на ринках разом з документами, що підтверджують відповідну інформацію.

Зобов`язати боржника надати розпоряднику майна необхідні документи на його вимогу для підготовки аналізу фінансово-господарської діяльності, інвестиційного становища боржника та його становища на ринках.

Зобов`язати боржника надати розпоряднику майна всі необхідні документи та представити майно для проведення інвентаризації на вимогу розпорядника майна.

Зобов`язати розпорядника майна провести інвентаризацію майна боржника не пізніше 2-х місяців з дня відкриття провадження у справі та надати інвентаризаційні відомості господарському суду в 10-ти денний строк після закінчення інвентаризації.

Ухвала суду набирає законної сили - 15.11.2022 та може бути оскаржена у 10-ти денний строк з дня її підписання до Центрального апеляційного господарського суду.

Копію ухвали надіслати: кредитору, боржнику, розпоряднику майна Демчан Олександру Івановичу, Соборному відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Головному управлінню ДПС у Дніпропетровській області, Відділу реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців управління в сфері державної реєстрації департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська, Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Суддя Ю.Ю. Первушин