ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2022 р.м. ХарківСправа № 922/262/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Чистякової І.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська компанія "Торг-Інвест" (03142, м. Київ, пр. Академіка Палладіна, б. 44, каб. 44, ідентифікаційний код 42593112)
до Концерну "Військторгсервіс" (03151, м. Київ, вул. Молодогвардійська, 28-а, ідентифікаційний код 33689922) в особі філії "Східна" (61098, м. Харків, вул. Переможців, 6-А, ідентифікаційний код 38746882)
про стягнення 85 958,80 грн
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська компанія "Торг-Інвест" (позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з відповідача - Концерну "Військторгсервіс" в особі філії "Східна" 3% річних у розмірі 12 224,33 грн, інфляційних втрат у розмірі 41 251,67 грн та пені у розмірі 32 482,80 грн. Крім того, у позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 8 078,76 грн та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 481,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається зокрема на те, що відповідач прострочив виконання основного зобов`язання за договором поставки №07П-2021 від 31.12.2020 у зв`язку з чим виникла прострочена сума заборгованості в розмірі 450 124,83 грн, яку було постановлено стягнути з відповідача за рішенням Господарського суду Харківської області від 11.01.2022 у справі №922/4179/21, проте вказане рішення суду не було виконане відповідачем, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 12 224,33 грн, інфляційних втрат у розмірі 41 251,67 грн та пені у розмірі 32 482,80 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.01.2022 залишено позовну заяву без руху.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 07.02.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №922/262/22. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Роз`яснено відповідачу, що згідно статті 251 ГПК України, відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Встановлено позивачу строк для подання до суду відповіді на відзив із урахуванням вимог ст. 166 ГПК України - п`ять днів з дня отримання відзиву. Встановлено відповідачу строк для подання заперечення із урахуванням вимог ст. 167 ГПК України - п`ять днів з дня отримання відповіді на відзив.

Згідно статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Водночас Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

В подальшому Указами Президента України продовжено строк дії воєнного стану у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

На підставі вищевикладеного, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, враховуючи поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, суд був вимушений вийти за межі строку, встановленого ст. 248, 252 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.06.2022 провадження у справі №922/262/22 було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням по справі №922/4179/21 та запропоновано учасникам справи повідомити суд про усунення обставин, що викликали зупинення провадження.

21.10.2022 на електронну адресу суду надійшло клопотання представника позивача про поновлення провадження у справі (вх.№12261) у зв`язку з усуненням обставин, що викликали його зупинення, а саме постановлення Східним апеляційним господарським судом постанови від 20.10.2022 по справі №922/4179/21 про залишення без задоволення апеляційної скарги Концерну "Військторгсервіс" в особі філії "Східна" Концерну "Військторгсервіс" на рішення Господарського суду Харківської області від 11.01.2022 по справі №922/4179/21 та залишення без змін вказаного судового рішення.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 31.10.2022 провадження у справі № 922/262/22 було поновлено та продовжено розгляд справи № 922/262/22 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Судом установлено, що копію ухвали Господарського суду Харківської області від 07.02.2022 про відкриття провадження у справі вручено представнику позивача 12.02.2022, представнику відповідача 10.02.2022, що підтверджується повернутими до суду поштовими повідомленнями про вручення.

Отже, з моменту проставлення у поштовому повідомленні відмітки, починається обрахунок строку, обумовленого ст. 251, 165 ГПК України, для подачі відповідачем відзиву.

Отож відповідач мав право подати до суду відзив на позовну заяву не пізніше 25.02.2022, проте у строк встановлений судом відповідач не надав до суду відзив на позовну заяву.

На момент ухвалення даного рішення строк для подання відзиву на позовну заяву закінчився, відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву.

Положеннями частини 8 статті 252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій для розгляду справи та про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська компанія "ТОРГ ІНВЕСТ" (постачальник) та Концерном "Військторгсервіс" (покупець) в особі начальника філія "Східна" Котенко О.М., який діє на підставі положення та довіреності від 20.10.2020 №149, був укладений договір поставки №07П-2021 від 31.12.2020 (надалі - договір), за умовами п. 1.1. якого постачальник зобов`язується постачати покупцеві в асортименті продукти харчування (надалі - товар) характеристики якого та поставки визначалися сторонами договором поставки, а покупець зобов`язаний прийняти товар та своєчасно оплачувати його, на умовах визначених в договорі.

Згідно з п. 2.1. договору поставка товару здійснюється відповідно до замовлення покупця.

Постачальник поставляє товар покупцю на умовах DDP (доставка на склад Покупця) в строки та за адресою, що визначаються покупцем в замовленні.

Пунктом 2.4. договору передбачено, що право власності на товар переходить до покупця з дня поставки товару. Датою поставки товару є дата підписання уповноваженими представниками сторін товарно-транспортних накладних, які складаються у двох примірниках: один для покупця один - постачальнику.

Згідно з пунктами 2.6., 2.7. договору сторонами передбачено, що приймання товару по найменування товару постачальник надає покупцю ТТН, сертифікат якості виробника якісне посвідчення. У момент приймання - передачі товару постачальник надає покупцю ТТН, сертифікат якості виробника, якісне посвідчення.

Відповідно до п. 3.3. договору оплата партії поставленого товару здійснюється в гривнях, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 21 календарного дня з моменту отримання товару.

Пунктом 6.1. договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання зобов`язань, сторони несуть відповідальність, передбачену договором та чинним законодавством України.

Згідно з п. 9.1. договору договір набирає чинності з 01 січня 2021 року і діє до 31 грудня 2021 року, а в чинності проведення розрахунків до повного виконання.

На виконання умов договору позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 486 652,49 грн, що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними:

№138 від 15.01.2021 на суму 75 928,55 грн (строк оплати не пізніше 05.02.2021),

№286 від 22.01.2021 на суму 43 892,46 грн (строк оплати не пізніше 12.02.2021),

№287 від 22.01.2021 на суму 15 233,14 грн (строк оплати не пізніше 12.02.2021),

№430 від 26.01.2021 на суму 5 912,47 грн (строк оплати не пізніше 16.02.2021),

№1185 від 26.01.2021 на суму 1 552,92 грн (строк оплати не пізніше 16.02.2021),

№463 від 29.01.2021 на суму 9 570,18 грн (строк оплати не пізніше 19.02.2021),

№464 від 29.01.2021 на суму 3 532,27 грн (строк оплати не пізніше 19.02.2021),

№466 від 29.01.2021 на суму 17 983,18 грн (строк оплати не пізніше 19.02.2021),

№467 від 29.01.2021 на суму 64 267,26 грн (строк оплати не пізніше 19.02.2021),

№846 від 05.02.2021 на суму 21 438,76 грн (строк оплати не пізніше 26.02.2021),

№847 від 05.02.2021 на суму 3 554,32 грн (строк оплати не пізніше 26.02.2021),

№848 від 05.02.2021 на суму 20 438,35 грн (строк оплати не пізніше 26.02.2021),

№849 від 05.02.2021 на суму 85 711,84 грн (строк оплати не пізніше 26.02.2021),

№1113 від 11.02.2021 на суму 8 045,02 грн (строк оплати не пізніше 04.03.2021),

№1120 від 11.02.2021 на суму 9 666,23 грн (строк оплати не пізніше 04.03.2021),

№1170 від 12.02.2021 на суму 20 398,32 грн (строк оплати не пізніше 05.03.2021),

№1171 від 12.02.2021 на суму 70 702,82 грн (строк оплати не пізніше 05.03.2021),

№1867 від 18.02.2021 на суму 8 824,40 грн (строк оплати не пізніше 11.03.2021).

Як зазначено у позові та не спростовано відповідачем, відповідач частково оплатив вартість отриманого товару у розмірі 36 527,66 грн лише за видатковою накладною №138 від 15.01.2021 на суму 36 527,66 грн, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість в розмірі 450 124,83 грн (486 652,49 грн - 36 527,66 грн), що стало підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська компанія "Торг-Інвест" до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Концерну Військторгсервіс в особі філії Східна про стягнення заборгованості у розмірі 450 124,83 грн за поставлений товар в період з 31.12.2020 по 18.02.2021 за договором поставки № 07П-2021 від 31.12.2020.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 11.01.2022 у справі №922/4179/21, яке залишено без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 20.10.2022, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська компанія "Торг-Інвест" задоволено повністю та стягнуто з Концерну "Військторгсервіс" в особі філії "Східна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська компанія "Торг-Інвест" заборгованість у розмірі 450 124,83 грн, суму судового збору у розмірі 6 751,87 грн та 15 500,00 грн витрат на правову допомогу.

Предметом розгляду у справі №922/4179/22 є стягнення заборгованості за договором поставки №07П-2021 від 31.12.2020 за товар у розмірі 450 124,83 грн, поставлений в період з 31.12.2020 по 18.02.2021.

Позивач зазначив, що на момент звернення до суду з даним позовом - 26.01.2022, рішення Господарського суду Харківської області від 11.01.2022 у справі №922/4179/21 відповідачем не виконано в повному обсязі, вказану у рішенні суму основного боргу у розмірі 450 124,83 грн не сплачено.

Вищевикладене стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 12 224,33 грн, інфляційних втрат у розмірі 41 251,67 грн та пені у розмірі 32 482,80 грн за подальше невиконання відповідачем рішення Господарського суду Харківської області від 11.01.2022 у справі №922/4179/21 та покладених на нього зобов`язань з погашення заборгованості за товар у розмірі 450 124,83 грн.

Відповідач у строк встановлений судом не надав до суду відзив на позовну заяву.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України та ст. 174 ГК України.

Названі норми передбачають, що господарські зобов`язання можуть виникати безпосередньо з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За змістом ст. 193 ГК України та ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Частиною 3 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

В розумінні ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно відлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зокрема, стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків.

Отже, наявність судових актів про стягнення заборгованості, у тому числі стосовно яких є ухвала про відстрочку або розстрочку виконання, про затвердження мирової угоди на стадії виконання рішення суду тощо, не припиняє грошових зобов`язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків.

Суд враховує, що рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 року у справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України", яке є в силу ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" джерелом права, визначено, що "право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 § 1 Конвенції, повинно тлумачитися в світлі преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права як елемент спільної спадщини держав-учасниць. Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів ("Брумареску проти Румунії", § 61)".

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки на час розгляду справи № 922/262/22, рішення Господарського суду Харківської області від 11.01.2022 у справі №922/4179/21 набрало законної сили і є чинним, суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України вказане є підставою для звільнення позивача від доказування обставин, встановлених під час розгляду вказаної справи.

Враховуючи, що станом на дату подання даного позову, рішення Господарського суду Харківської області від 11.01.2022 у справі №922/4179/21 не виконано в повному обсязі, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 12 224,33 грн, інфляційних втрат у розмірі 41 251,67 грн та пені у розмірі 32 482,80 грн.

Згідно зі ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Перевіривши правильність нарахування інфляційних втрат за допомогою системи "Прецедент", суд дійшов висновку, що дане нарахування не суперечить вимогам чинного законодавства України та здійснено позивачем арифметично вірно, а отже позовні вимоги в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 41 251,67 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У свою чергу, перевіривши правильність нарахування 3% річних за допомогою системи "Прецедент", суд визнав позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних обґрунтованими та підлягаючими задоволенню частково у розмірі 12 187,34 грн. У задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 36,99 грн суд вважає за необхідне відмовити з підстав їх необґрунтованості.

Згідно з п. 6.2. договору за прострочення оплати покупцем вартості поставленого товару, останній зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу.

Перевіривши правильність нарахування пені за допомогою системи "Прецедент", суд дійшов висновку, що дане нарахування не суперечить вимогам чинного законодавства України та здійснено позивачем арифметично вірно, а отже позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 32 482,82 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Підсумовуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 85 921,81 грн, з яких: 3% річних у розмірі 12 187,34 грн, інфляційні втрати у розмірі 41 251,67 грн та пеня у розмірі 32 482,80 грн. В решті частині позову щодо стягнення 3% річних у розмірі 36,99 грн слід відмовити.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує питання, зокрема, про розподіл між сторонами судових витрат.

Позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 078,76 грн та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 481,00 грн.

Статтею 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до положень частини 1 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 2 статті 126 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).

Частиною восьмою статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано наступні документи:

- договір про надання правової допомоги №53 від 20.09.2021;

- додаткову угоду №53/1 від 12.01.2022 до договору про надання правової допомоги №53 від 20.09.2021;

- узгоджену вартість адвокатських послуг як додаток №1 до додаткової угоди №53 від 20.09.2021;

- ордер на надання правничої (правової) допомоги серія АР №1080722 від 19.01.2022;

- квитанцію до прибуткового касового ордера №53/1 від 19.01.2022;

- розрахунок витрат на правову допомогу згідно з договором №53 від 20.09.2021;

- акт надання послуг №53/1 від 19.01.2022 за договором про надання правової допомоги №53 від 20.09.2021 та додатковою угодою №53/1 від 12.01.2022 на суму 8 078,76 грн.

Відповідно до умов п. 1.1. договору про надання правової допомоги №53 від 20.09.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська компанія "Торг-Інвест" (замовник) доручає, а адвокат Примак Олена Миколаївна (виконавець) зобов`язується надати замовнику правову допомогу у відповідності до умов договору, правову допомогу з юридичних питань, які цікавлять замовника, а замовник зі свого боку зобов`язаний прийняти вказані послуги та своєчасно їх оплатити.

Додатковою угодою №53/1 від 12.01.2022 сторони узгодили, що адвокат Примак Олена Миколаївна зобов`язується надати консультаційну та правову допомогу замовнику щодо стягнення грошових коштів за поставку продуктів харчування, які понесло Товариство у зв`язку з несплатою Концерном "Військторгсервіс" в особі філії "Східна" заборгованості за договором поставки від 31.12.2020 №07П-2021.

Відповідно до п. 1.3. додаткової угоди сторонами узгоджено вартість окремих видів адвокатських послуг (додаток №1 до додаткової угоди).

Згідно з п. 3.3. договору виконання послуги та її оплата підтверджується актом виконаних робіт, який підписується сторонами або їх уповноваженими представниками.

Зі змісту підписаного адвокатом та ТОВ "Українська компанія "Торг-Інвест" акту надання послуг №53/1 від 19.01.2022 вбачається, що адвокатом надано послуги на загальну вартість 8 078,76 грн.

З наявної в матеріалах справи квитанції до прибуткового касового ордера №53/1 від 19.01.2022 вбачається, що адвокатом прийнято від ТОВ "Українська компанія "Торг-Інвест" 8 078,76 грн оплати вартості послуг за вищевказаним договором.

Дослідивши надані докази на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката 8 078,76 грн, беручи до уваги рівень складності даної справи, об`єм вчинених представником позивача дій, а також керуючись критерієм реальності адвокатських витрат, суд дійшов висновку, що дані докази підтверджують суму витрат позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 8 078,76 грн.

Враховуючи часткове задоволення позову, відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України, витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають стягненню з відповідача у розмірі 8 075,28 грн, а решту витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 3,48 грн суд покладає на позивача.

Водночас враховуючи часткове задоволення позову, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, витрати щодо сплати судового збору у розмірі 2 479,93 грн підлягають стягненню з відповідача, а решту суму судового збору в розмірі 1,07 грн суд покладає на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 193, 232 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 509, 525, 526, 549, 599, 610-612, 712 Цивільного кодексу України та ст. ст. 4, 20, 73-75, 77, 129, 233, 236-240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково у розмірі 85 921,81 грн.

Стягнути з Концерну "Військторгсервіс" (03151, м. Київ, вул. Молодогвардійська, 28-а, ідентифікаційний код 33689922) в особі філії "Східна" (61098, м. Харків, вул. Переможців, 6-А, ідентифікаційний код 38746882) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська компанія "Торг-Інвест" (03142, м. Київ, пр. Академіка Палладіна, б. 44, каб. 44, ідентифікаційний код 42593112) 3% річних у розмірі 12 187,34 грн, інфляційні втрати у розмірі 41 251,67 грн та пеню у розмірі 32 482,80 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

В решті частини позову у розмірі 36,99 грн - відмовити.

Судові витрати у справі у вигляді судового збору у розмірі 2 479,93 грн та витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 8 075,28 грн покласти на відповідача: Концерн "Військторгсервіс" (03151, м. Київ, вул. Молодогвардійська, 28-а, ідентифікаційний код 33689922) в особі філії "Східна" (61098, м. Харків, вул. Переможців, 6-А, ідентифікаційний код 38746882).

Стягнути з Концерну "Військторгсервіс" (03151, м. Київ, вул. Молодогвардійська, 28-а, ідентифікаційний код 33689922) в особі філії "Східна" (61098, м. Харків, вул. Переможців, 6-А, ідентифікаційний код 38746882) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська компанія "Торг-Інвест" (03142, м. Київ, пр. Академіка Палладіна, б. 44, каб. 44, ідентифікаційний код 42593112) 2 479,93 грн судового збору та витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 8 075,28 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська компанія "Торг-Інвест" (03142, м. Київ, пр. Академіка Палладіна, б. 44, каб. 44, ідентифікаційний код 42593112).

Відповідач: Концерн "Військторгсервіс" (03151, м. Київ, вул. Молодогвардійська, 28-а, ідентифікаційний код 33689922) в особі філії "Східна" (61098, м. Харків, вул. Переможців, 6-А, ідентифікаційний код 38746882).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Кодексу.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повне рішення складено "14" листопада 2022 р.

Суддя І.О. Чистякова