ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2022 р. Справа№ 826/16328/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Агрикової О.В.

Козир Т.П.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

за участі представників сторін:

від позивача: адвокат Дубовський П.В. (ордер серія АІ № 1307372 від 16.11.2022);

від відповідача: Пилипчук І.І. (у порядку самопредставництва юридичної особи);

від третіх осіб: не з`явилися

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Анисс»

на рішення Господарського суду міста Києва від 12.09.2022, (повний текст складено 14.09.2022)

у справі № 826/16328/18 (суддя Усатенко І.В.)

за позовом Товариства з обмеженою вдповідальністю «Анисс»

до Київської міської ради

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: 1) Київське комунальне об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд», 2) Комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень Дарницького району міста Києва

про визнання бездіяльності протиправною, скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог:

1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Анисс" звернулось до суду з позовом до Київської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Київське комунальне об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста "Київзеленбуд", Комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень Дарницького району м. Києва, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Київської міської ради № 377/4441 від 22.03.2018 "Про надання статусу парку земельній ділянці орієнтовною площею 189 476,36 кв. м., розташованій навколо озера Сонячне на вулиці Ревуцького в Дарницькому районі міста Києва".

1.2. Позовні вимоги мотивовані тим, що спірним рішенням відповідача порушується право позивача на отримання у користування земельної ділянки для обслуговування нерухомого майна. На думку ТОВ "Анисс" рішення відповідача порушує ст. 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України щодо права позивача набути у користування (власність) земельну ділянку необхідну для обслуговування нерухомого майна, яке є власністю позивача, та повноцінно користуватись цим майном.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції:

2.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.09.2022 у позові відмовлено повністю.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги:

3.1. 04.10.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Анисс» на рішення Господарського суду міста Києва від 12.09.2022 у справі № 826/16328/18, в якій апелянт просить скасувати оскаржуване судове рішення та приняти нове рішення, яким визнати протиправним та скасувати рішення Київської міської ради від 22.03.2018 № 377/4441 «Про надання статусу парку земельній ділянці орієнтовною площею 189476,36 кв.м., розташованій навколо озера Сонячне на вулиці Ревуцького в Дарницьому районі міста Києва».

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:

4.1. У поданій апеляційній скарзі апелянт зазначає, що прийняття Київською міською радою рішення від 22.03.2018 року №377/4441 безпосередньо порушує права ТОВ «Анисс», оскільки є підставою для передання земельної ділянки, на якій знаходиться нерухоме майно позивача, у постійне користування іншій особі - Комунальному підприємству по утриманню зелених насаджень Дарницького району міста Києва.

4.2. Нерухоме майно ТОВ «Анисс», а саме нежитлова будівля (літ. А) - заклад громадського харчування загальною площею 973 кв.м., знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Ревуцького, буд. 2-г. Зазначену обставину також підтверджує наявна у матеріалах справи План-схема з визначенням орієнтовних меж і місця розташування земельної ділянки за підписом начальника управління землеустрою та моніторингу земель Єрмолаєва О.М. (Додаток до завдання на проектування від 23.01.2017 №ЗВП-З071). Визначені на зазначеній план-схемі (Додаток до завдання на проектування від 23.01.2017 №ЗВП-3071) орієнтовні межі і місце розташування земельної ділянки орієнтовною площею 0,29 га, вказують на розташування земельної ділянки між вулицею Ревуцького та береговою лінією озера Сонячне.

4.3. КО «Київзеленбуд» зазначило, що земельна ділянка, яка зазначена у рішенні Київської міської ради від 22.04.2021 № 623/664 сформована та внесена в базу Державного земельного кадастру з кадастровим номером :63:292:0229. Згідно із кадастровим планом земельної ділянки з кадастровим номером :63:292:0229 (додаток до витягу із земельного кадастру, який міститься у матеріалах справи), земельна ділянка з кадастровим номером :63:292:0229 включає в себе земельну ділянку на якій розташоване нерухоме майно ТОВ «Анисс». Зазначене підтверджується викопіюванням з картографічної основи Державного земельного кадастру, кадастрової карти (плану), яке також знаходиться у матеріалах справи.

5. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

5.1. Відповідач правом подачі відзиву на апеляційну скаргу не скористався, копію ухвали про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду направлено на офіційну електронну адресу відповідача.

5.2. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України).

5.3. Третіми особами письмових пояснень щодо апеляційної скарги також не подано, копію ухвали про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду направлено на офіційні електронні адреси останніх.

6. Розподіл справи:

6.1. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.10.2022, матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Анисс" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.09.2022 у справі № 826/16328/18 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Кравчук Г.А., Козир Т.П.

6.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2022 зобов`язано Господарський суд міста Києва направити до Північного апеляційного господарського суду матеріали справи № 826/16328/18. Вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Анисс" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.09.2022, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, відкладено до надходження копій матеріали справи № 826/16328/18.

6.3. Супровідним листом № 826/16328/18/4474/2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 826/16328/18.

6.4. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.10.2022, в зв`язку з тим, що суддя Кравчук Г.А., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, з 31.10.2022 по 18.11.2022 увільнений у зв`язку з участю в ДФТГ, для вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Анисс" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.09.2022 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Козир Т.П.

6.5. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2022 відкрито апеляційне провадження у справі № 826/16328/18 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Анисс" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.09.2022, повідомлено учасників справи, що розгляд справи № 826/16328/18 за вказаною апеляційною скаргою відбудеться 17.11.2022.

7. Інші процесуальні дії у справі:

7.1. В судовому засіданні 17.11.2022 представник апелянта підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити, оскаржуване рішення суду першої інстанції просив скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

7.2. Представник відповідача в судовому засіданні 17.11.2022 проти апеляційної скарги заперечувала, просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване рішення суду першої інстанції просила залишити без змін.

7.3. Треті особи явку своїх представників в судове засідання не забезпечили, про день, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином шляхом направлення копії ухвали про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду на офіційну електронну адресу.

7.4. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України).

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

8. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи:

8.1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Анисс" є власником нежитлової будівлі (літ.А) закладу громадського харчування загальною площею 973 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Ревуцького, буд. 2-Г відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно за індексним номером 22115765 від 26.05.2014 (а.с. 68, том 1). Вказана обставина також підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 140386227 від 05.10.2018 (а.с. 69-70, том 1).

8.2. Листом від 17.01.2017 №596/10/26-51-12-03-19 Державною податковою інспекцією у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві надано інформацію про те, що ТОВ "Анисс" зареєстровано платником земельного податку з 12.04.2013 року за земельну ділянку, яка розташована по вул. Ревуцького, 2Г у Дарницькому районі міста Києва (а.с. 71, том 1).

8.3. Позивач звернувся до відповідача з клопотанням від 24.10.2016 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки, розташованої по вулиці Ревуцького, 2Г, орієнтовною площею 0,3 га з цільовим призначенням - експлуатація закладу громадського харчування та благоустрій території (а.с. 72, том 1).

8.4. Також, повідомленням № 7 від 09.12.2016 ТОВ "Анисс" поінформував Київську міську раду про те, що замовлено розробку документації із землеустрою, щодо відведення земельної ділянки по вулиці Ревуцького, 2Г. До повідомлення долучено договір на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а.с. 73-74, том 1).

8.5. В матеріалах справи міститься копія завдання на проектування №ЗВП-3071 та план-схема з визначенням орієнтовних меж і місця розташування земельної ділянки орієнтовною площею 0,29 га в м. Києві по вул. Ревуцького, 2Г (а.с. 75-76, том 1).

8.6. Рішенням Київської міської ради від 22.03.2018 року №377/4441 надано статус парку земельній ділянці орієнтовною площею 189476,36 кв.м., розташованій навколо озера Сонячне на вулиці Ревуцького в Дарницькому районі міста Києва (кадастровий номер :63:292:001), межі якої зазначені в додатку до цього рішення (пункт 1 рішення) (а.с. 52-54, том 1).

8.7. Пунктами 2.1, 2.2 вказаного рішення доручено Комунальному підприємству по утриманню зелених насаджень Дарницького району м. Києва вжити організаційно-правові заходи щодо оформлення права постійного користування та його державної реєстрації на земельну ділянку, вказану у пункті 1 даного рішення.

8.8. Київському комунальному об`єднанню зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста "Київзеленбуд" доручено здійснити організаційно-правові дії щодо благоустрою земельної ділянки, визначеної пунктом 1 оскаржуваного рішення (пункт 3 рішення).

8.9. Рішення від 22.03.2018 року №377/4441 оприлюднено в газеті «Хрещатик» від 23.05.2018 № 55 (5106).

9. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносин:

9.1. Спірні правовідносини між сторонами виникли з підстав визначення правового статусу земельної ділянки, на якій розташоване нерухоме майно позивача, якій на думку апелянта (позивача) необгрунтовано надано правовий статус парку.

9.2. Матеріалами справи підтверджується факт належності позивачу на праві власності нежитлової будівлі (літ.А) закладу громадського харчування загальною площею 973 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Ревуцького, буд. 2-Г.

9.3. Вказаний факт жодною із сторін не заперечується.

9.4. При цьому матеріали справи не містять підтверджуючих доказів отримання позивачем відповідних правомочностей (право володіння, користування та/або розпорядження) земельною ділянкою, на якій розміщене вказане нерухоме майно позивача.

10. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

10.1. Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що позивачем не вчинено всієї процедури передбаченої ст. 123 ЗК України, як то виготовлення та подальше погодження проекту землеустрою, які є необхідними для отримання рішення про надання земельної ділянки у користування та набуття права користування земельною ділянкою.

10.2. Також, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що позивачем не надано суду доказів того, що право користування земельною ділянкою за адресою м. Київ, Дарницький район, вул. Ревуцького, 2-Г було ним оформлено належним чином, оскільки, земельна ділянка, на якій знаходиться нерухоме майно належне позивачу не була сформована та виділена йому згідно вимог чинного законодавства, а також не доведено розмір земельної ділянки необхідний йому для обслуговування та експлуатації нерухомого майна.

10.3. Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що обраний позивачем спосіб захисту є не ефективним, оскільки, не призведе оформлення права користування земельною ділянкою, на якій розміщено нерухоме майно, оскільки саме спірне рішення, як таке не перешкоджає позивачу користуватись його нерухомим майном.

11. Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

11.1. Колегія суддів відхиляє аргументи апелянта, що передання спірної земельної ділянки у постійне користування третьої особи порушує його права, оскільки орієнтовні межі і місце розташування земельної ділянки орієнтовною площею 0,29 га, вказують на розташування земельної ділянки між вулицею Ревуцького та береговою лінією озера Сонячне, а земельна ділянка з кадастровим номером :63:292:0229 включає в себе земельну ділянку на якій розташоване нерухоме майно ТОВ «Анисс», з огляду на такі доводи.

11.2. Відповідно до положень статті 120 Земельного кодексу України (в редакції, що була чинною на момент набуття позивачем права власності на нерухоме майно) у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

11.3. Статтею 123 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою. Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу. Земельні ділянки державної та комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна, що перебувають у державній чи комунальній власності, передаються особам, зазначеним у пункті "а" частини другої статті 92 цього Кодексу, лише на праві постійного користування. Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об`єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу. У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Умови і строки розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок визначаються договором, укладеним замовником з виконавцем цих робіт відповідно до типового договору. Типовий договір на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки затверджується Кабінетом Міністрів України. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу. У разі якщо місце розташування об`єкта, розміри і межі земельної ділянки, що пропонується до вилучення (викупу), та умови вилучення (викупу) цієї ділянки погоджені згідно з вимогами статті 151 цього Кодексу, які під час розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не змінилися, проект погодженню не підлягає. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

11.4. Матеріали справи не містять відомостей про реєстрацію земельної ділянки, на якій розташоване нерухоме майно позивача у Державному земельному кадастрі.

11.5. Таким чином, позивач, з метою отримання у користування такої земельної ділянки, мав подати відповідачу відповідне клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою із відповідними графічними матеріалами, а у разі не надання такого дозволу замовити розробку проекту землеустрою самостійно.

11.6. В той же час матеріали справи містять лише клопотання позивача до відповідача про надання дозволу на розробку проектної документації, повідомлення про замовлення розробки документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та погоджене завдання на проектування.

11.7. Станом на день прийняття оскаржуваного судового рішення межі земельної ділянки, на якій розташоване нерухоме майно позивача, не погоджені, проект землеустрою не затверджено, право користування такою земельною ділянкою не оформлено.

11.8. Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в своєму Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

11.9. Це означає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

11.10. Колегія суддів зазначає, що таке порушення має бути реальним, обґрунтованим, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи -позивача з боку відповідача, який стверджує про їх порушення.

11.11. Матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження, що земельна ділянка, де знаходиться нерухоме майно позивача, входить до складу земельної ділянки, виділену під парк згідно спірного рішення відповідача. Надані позивачем план-схеми не підтверджують вказані обставини, з огляду на різний розмір земельних ділянок та відсутності кадастрового номеру земельної ділянки, на якій розташоване майно позивача.

11.12. З огляду на вказані доводи вбачається, що позивачем не доведено належними доказами, що спірне рішення відповідача порушує його правомочності на користування земельною ділянкою, на якій розташоване його нерухоме майно.

11.13. Решта аргументів викладених учасниками справи не входять до предмету доказування в даній справі, ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

12. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду:

12.1. Колегією суддів не встановлено порушення прав та інтересів позивача з боку відповідача в контексті прийняття ним рішення № 377/4441 від 22.03.2018 "Про надання статусу парку земельній ділянці орієнтовною площею 189 476,36 кв. м., розташованій навколо озера Сонячне на вулиці Ревуцького в Дарницькому районі міста Києва".

13. Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:

13.1. Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) визначає, що «Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.»

13.2. Згідно ч. 1 ст.5 ГПК України: «Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.»

13.3. Відповідно до ч.1 ст. 14 ГПК України: «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

13.4. При оцінці доказів суд керувався статтями 79 та 86 ГПК України, згідно яких «Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.», «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.»

13.5. Відповідно до статті 269 ГПК України: « 1. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

2. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

3. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

4. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

5. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.»

13.6. Статттею 50 Земельного кодексу України визначено, що до земель рекреаційного призначення належать землі, які використовуються для організації відпочинку населення, туризму та проведення спортивних заходів.

13.7. Відповідно до ст. 51 Земельного кодексу України до земель рекреаційного призначення належать земельні ділянки зелених зон і зелених насаджень міст та інших населених пунктів, навчально-туристських та екологічних стежок, маркованих трас, земельні ділянки, зайняті територіями будинків відпочинку, пансіонатів, об`єктів фізичної культури і спорту, туристичних баз, кемпінгів, яхт-клубів, стаціонарних і наметових туристично-оздоровчих таборів, будинків рибалок і мисливців, дитячих туристичних станцій, дитячих та спортивних таборів, інших аналогічних об`єктів, а також земельні ділянки, надані для дачного будівництва і спорудження інших об`єктів стаціонарної рекреації.

13.8. Землі рекреаційного призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності (ч. 1 ст. 52 Земельного кодексу України).

13.9. Відповідно до положень статті 120 Земельного кодексу України (в редакції, що була чинною на момент набуття позивачем права власності на нерухоме майно) у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

13.10. Статтею 123 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою. Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу. Земельні ділянки державної та комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна, що перебувають у державній чи комунальній власності, передаються особам, зазначеним у пункті "а" частини другої статті 92 цього Кодексу, лише на праві постійного користування. Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об`єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу. У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Умови і строки розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок визначаються договором, укладеним замовником з виконавцем цих робіт відповідно до типового договору. Типовий договір на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки затверджується Кабінетом Міністрів України. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу. У разі якщо місце розташування об`єкта, розміри і межі земельної ділянки, що пропонується до вилучення (викупу), та умови вилучення (викупу) цієї ділянки погоджені згідно з вимогами статті 151 цього Кодексу, які під час розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не змінилися, проект погодженню не підлягає. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

13.11. Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. (ч.1 та 4 ст. 11 ГПК України).

13.12. Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

14. Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги:

14.1. Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення ґрунтується на засадах верховенства права, є законним - ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права і обґрунтованим - ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

14.2. Рішення Господарського суду міста Києва від 12.09.2022 у справі № 826/16328/18 залишити без змін.

14.3. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Анисс» на рішення Господарського суду міста Києва від 12.09.2022 у справі № 826/16328/18 залишити без задоволення.

15. Розподіл судових витрат:

15.1 Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись п. 3, 4 ст. 13, ст.ст. 74, 86, 129, 207,236, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Анисс» на рішення Господарського суду міста Києва від 12.09.2022 у справі № 826/16328/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києвавід 12.09.2022 у справі № 826/16328/18 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Анисс».

4. Справу № 826/16328/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 21.11.2022.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді О.В. Агрикова

Т.П. Козир