ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2022 р. Справа№ 910/788/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Майданевича А.Г.

Кропивної Л.В.

при секретарі судового засідання : Шевченко Н.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Золотопуп С.В.;

від відповідача: Старицька Ю.Ю.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Леді Плюс»

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2022 року

у справі №910/788/22 (суддя І.В. Алєєва)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Леді Плюс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Карпати М»

про визнання недійсним договору,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Леді Плюс» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Карпати М» (далі - відповідач) про визнання недійсним договору.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.08.2022 року в задоволені позову відмовлено.

10.08.2022 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Карпати М» до суду першої інстанції надійшла заява про ухвалення додаткового рішення.

Позивач подав до суду першої інстанції клопотання (вих. №05/09/2022-2 від 05.09.2022 року), в яких просив суд зменшити витрати на професійну правничу допомогу та встановити розмір витрату сумі 2479,17 грн.

Господарський суд міста Києва додатковим рішенням від 05.09.2022 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Карпати М» про ухвалення додаткового рішення - задовольнив повністю. Стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю «Леді Плюс на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Карпати М» 15 875,00 грн витрат на правничу допомогу.

Не погодившись з прийнятим додатковим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Леді Плюс» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2022 року у справі №910/788/22 скасувати та ухвалити нове рішення суду, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Леді Плюс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Карпати М» 772,92 грн судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд міста Києва, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми процесуального права, зокрема ст. 126 Господарського процесуального кодексу України.

Так, скаржник вказав, що судом першої інстанції не було надано оцінку клопотанню позивача про зменшення розміру судових витрат, які є значно завищеними і такими, що не підлягають відшкодуванню в заявленій до відшкодування сумі.

При цьому, скаржник вказав, що з ату приймання-передачі наданих послуг від 01.08.2022 року неможливо відокремлено визначити скільки коштує підготовка та подання відзиву, а скільки - подання заперечень. З цього можна зробити висновок про відсутність у даних актах детального опису робіт (надання послуг), як того вимагає ст. 126 Господарського процесуального кодексу України. За таких обставин, у їх стягненні має бути відмовлено повністю.

Також скаржник зазначив, що доводи про участь адвокатів в судових засіданнях не відповідають даним протоколу судових засідань.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.09.2022 року апеляційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Ткаченко Б.О., Кропивна Л.В.

Розпорядженням керівника апарату суду №09.1-08/3140/22 від 04.10.2022 року, у зв`язку перебуванням судді Ткаченка Б.О. на лікарняному, відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/3140/22.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.10.2022 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Сулім В.В., судді Майданевич А.Г., Кропивна Л.В.

Північний апеляційний господарський суд відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Леді Плюс» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2022 року у справі №910/788/22 своєю ухвалою 10.08.2022 року.

12.10.2022 року через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від представника відповідача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу на додаткове рішення, відповідно до якого позивач просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а додаткове рішення господарського суду без змін.

Крім того, відповідач у відзиві на апеляційну скаргу на додаткове рішення, зокрема зазначив, що додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2022 року по справі №910/788/22 ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, ухвалено відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Так, за твердженням відповідача керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, враховуючи, що розмір гонорару, визначений відповідачем та його адвокатом, не є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, Господарським судом міста Києва було правомірно покладено на позивача, з неправильних дій якого виник даний спір, понесені відповідачем витрати на професійну правову допомогу в сумі 15875,00 грн.

Представник скаржника в судовому засіданні 17.11.2022 року Північного апеляційного господарського суду підтримав доводів апеляційної скарги та просив її задовольнити, додаткове рішення суду першої інстанції - скасувати.

Представник відповідача в судовому засіданні 17.11.2022 року Північного апеляційного господарського суду заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив відмовити в її задоволенні, додаткове рішення суду першої інстанції залишити - без змін.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2022 року підлягає зміні, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Леді Плюс» частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Клопотання про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ст. 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Стаття 16 Господарського процесуального кодексу України закріплює за учасниками справи право на користування правничою допомогою.

Відповідно до ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За приписами ст.ст. 123, 126 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

За змістом ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Разом з тим, ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Карпати М» на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу надано:

Копію договору про надання правничої допомоги №К-А/48/21 від 01.03.2021 року; додаток № 9 до договору про надання правничої допомоги; копію акту №9 приймання-передачі наданих послуг від 01.08.2022 року; копія договору про надання правничої допомоги №3/20 від 20.02.2020 року разом з додатком №9, додаткова угода №3 та копія акту №7 приймання-передачі наданих послуг від 01.08.2022 року.

Як вбачається з матеріалів справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю «УК «Карпати М» та Адвокатським об`єднанням «Скорік і партнери» було укладено договір про надання правничої допомоги № К-А/48/21 від 01.03.2021 року, на підставі якого видано ордер на надання правової допомоги адвокату Скорік Ю.Б.

Крім того, між Товариством з обмеженою відповідальністю «УК «Карпати М» та Адвокатом Старицькою Ю. Ю. було укладено договір про надання правничої допомоги № 3/20 від 20.02.2020 року, на підставі якого видано ордер на надання правової допомоги.

Так, відповідно акту № 9 приймання-передачі наданих послуг від 01.08.2022 року за договором про надання правничої допомоги № К-А/48/21 від 01.03.2021 року, надані послуги з правової допомоги адвоката включають в себе:

- підготовка та подання відзиву на позовну заяву до Господарського суду м. Києва - 5 000,00 грн;

- підготовка та подання заперечень до Господарського суду м. Києва - 5 000,00 грн;

- участь адвоката у судовому засіданні в суді першої інстанції - 2 500,00 грн за одну годину надання послуг. В рамках розгляду справи №910/788/22 Господарським судом м. Києва було проведено 2 судових засідання, в яких приймала участь адвокат (04.07.2022 року, 25.07.2022 року) загальною тривалістю 30 хвилин, тобто участь адвоката у судових засіданнях у Господарському суді м. Києва складає - 1 250,00 грн.

Правової допомоги надано на загальну суму 11 250,00 грн.

Відповідно акту № №7 приймання-передачі наданих послуг від 01.08.2022 року за договором про надання правничої допомоги № 3/20 від 20.02.2020 року, надані послуги з правової допомоги адвоката включають в себе:

- підготовка та подання адвокатського запиту до Департаменту житлово-комунальної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради - 1 500,00 грн;

- участь адвоката у судовому засіданні в суді першої інстанції - 2 500,00 грн за одну годину надання послуг. В рамках розгляду справи №910/788/22 Господарським судом м. Києва було проведено 3 судових засідання (04.07.2022 року, 25.07.2022 року, 01.08.2022року) загальною тривалістю 1 година 15 хвилин, тобто участь адвоката у судових засіданнях у Господарському суді м. Києва складає - 3 125,00 грн.

Правової допомоги надано на загальну суму 4 625,00 грн.

У розумінні положень ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у ч. 5 ст.129 Господарського процесуального кодексу України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Аналогічна позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, постановах Верховного Суду від 21.09.2021 року у справі № 925/932/20, від 04.06.2020 року у справі № 906/598/19.

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

Крім того, при вирішенні питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції колегія суддів враховує висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.06.2021 року у справі № 912/1025/20, згідно з яким для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат і вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.

В даному випадку, як вже зазначалося, позивачем також було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу з огляду на їх необґрунтованість, не спів розмірність та завищення.

Здійснивши аналіз доводів відповідача, а також співмірності заявленого відповідачем розміру витрат на правничу допомогу із складністю справи та виконаних адвокатами робіт, колегія суддів дійшла висновку, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданими адвокатами обсягом послуг, втраченими ними часом на надання таких послуг, не відповідають критерію розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат.

Колегія суддів вважає необґрунтовано завищеним вартість наданих послуг за підготовку відзиву та заперечень в розмірі 10 000,00 грн, та дійшла висновку про часткове задоволення в сумі 5000,00 грн (10000,00 грн - 50% = 5000,00 грн).

Крім того, є завищеним час представництва в судовому засіданні в суді першої інстанції в розмірі 1 години 15 хвилин, оскільки згідно протоколу судового засідання, судові засідання тривали 40 хвилин.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з твердженням скаржника, що доводи про участь адвокатів в судових засіданнях не відповідають даним протоколу судових засідань.

Інші аргументи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження.

Колегія суддів перевіривши розрахунок вартості послуг за участь адвокатів у судових засіданнях Господарського суду міста Києва з урахуванням правової позиції викладеної в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.05.2021 року №910/7586/19 дійшла наступних висновків: участь адвоката Скорік Ю.Б. у судових засіданнях у Господарському суді м. Києва (04.07.2022 року, 25.07.2022 року) складає - 767,91 грн; участь адвоката Старицькою Ю. Ю. у судових засіданнях у Господарському суді м. Києва (04.07.2022 року, 25.07.2022 року, 01.08.2022року) складає - 1696,66 грн, оскільки з вказаного в актах часу слідує, що заявником вказано саме формальну присутність на ньому.

Отже, відповідно до вимог ст. ст. 123, 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вказаних висновків Великої Палати Верховного Суду, Касаційного господарського суду та критерії "необхідності і обґрунтованості", з позивача на користь відповідача необхідно було стягнути 8964,57 грн витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи у суді першої інстанції.

В іншій частині додаткового рішення висновки суду є правомірними та обґрунтованими, підстави для його скасування відсутні.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За умовами п. 2 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Частиною 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підставою для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Так, додаткове рішення слід змінити в частині необґрунтованого стягнення 6 910,43 грн, щодо іншої частини додаткового рішення колегія суддів вважає його законним та обґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Леді Плюс» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2022 року у справі №910/788/22 задовольнити частково.

2. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2022 року у справі №910/788/22 змінити, виклавши резолютивну частину в наступній редакції.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Карпати М» про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Леді Плюс» (Україна, 04053, місто Київ, вул. Обсерваторна, будинок 13/15, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Карпати М» (Україна, 04053, місто Київ, вул. В. Васильківська, будинок 2, ) 8964 (вісім тисяч дев`ятсот шістдесят чотири) грн 57 коп. витрат на правничу допомогу.

3. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.

4. Матеріали справи №910/788/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді А.Г. Майданевич

Л.В. Кропивна

Дата складення повного тексту 21.11.2022 року.