ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2022 р. Справа№ 910/13760/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Гарник Л.Л.

Грека Б.М.

за участю секретаря судового засідання Кудько О.О.

та представників учасників провадження у даній справі відповідно до протоколу судового засіданні від 16.11.2022,

розглянувши апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни

на ухвалу господарського суду міста Києва від 29.06.2022

про перегляд ухвали господарського суду міста Києва від 10.02.2021

за нововиявленими обставинами

у справі №910/13760/20

за заявою ОСОБА_1

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.06.2022 у справі №910/13760/20 заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Господарського суду міста Києва від 10.02.2021 за нововиявленими обставинами у справі №910/13760/20 задоволено повністю, скасовано частково пункт 1 ухвали Господарського суду міста Києва від 10.02.2021 у справі №910/13760/20 у частині визнання кредитором по відношенню до боржника приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. з грошовими вимогами на суму 115 944,42 грн. - вимоги другої черги, прийнято в скасованій частині нове рішення, яким відмовлено приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. у визнанні кредитором фізичної особи ОСОБА_1 на суму 115 944,42 грн, в іншій частині ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.02.2021 у справі №910/13760/20 залишено без змін.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмила Олегівна звернулась безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить постановити у справі нову ухвалу, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд ухвали господарського суду міста Києва від 10.02.2021 за нововиявленими обставинами у справі №910/13760/20 - відмовити.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.07.2022 апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни передано колегії суддів у складі: головуючий суддя: Доманська М.Л.; судді: Грек Б.М., Гарник Л.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.07.2022 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/13760/20 за заявою ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення без руху апеляційної скарги Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни на ухвалу господарського суду міста Києва від 29.06.2022 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №910/13760/20.

03.08.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/13760/20 у 7-ми томах та 1-му томі справи №910/13760/20 за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.08.2022 апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни на ухвалу господарського суду міста Києва від 29.06.2022 у справі №910/13760/20 залишено без руху, вказано, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали скаржник має право усунути недоліки, а саме, подати до Північного апеляційного господарського суду докази направлення учасникам справи №910/13760/20 копії апеляційної скарги і доданих до неї документів, листом з описом вкладення, роз`яснено скаржнику, що в разі невиконання зазначеної ухвали суду в строк, визначений п.2 її резолютивної частини, в частинні неподання доказів направлення, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається скаржнику.

16.08.2022 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги з доказами направлення учасникам справи №910/13760/20 копії апеляційної скарги і доданих до неї документів, листом з описом вкладення.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.08.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни Олегівни на ухвалу господарського суду міста Києва від 29.06.2022 у справі №910/13760/20. Розгляд апеляційної скарги призначено на 19.10.2022 об 11 год. 30 хв. Запропоновано учасникам справи у відповідності до статті 263 Господарського процесуального кодексу України надати відзив на апеляційну скаргу із доказами надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 12.10.2022. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв, клопотань, пояснень, заперечень в письмовій формі протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 17.10.2022.

31.08.2022 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу.

19.10.2022 судове засідання не відбулось у зв`язку з перебуванням головуючого судді Доманської М.Л. у відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.11.2022 розгляд апеляційної скарги Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни Олегівни на ухвалу господарського суду міста Києва від 29.06.2022 у справі № 910/13760/20 призначено до розгляду на 16.11.2022 о 12 год. 45 хв.

У судове засідання з`явився представник скаржника, боржник та представник боржника.

Представник скаржника підтримав апеляційну скаргу, боржник та представник боржника щодо задоволення апеляційної скарги заперечували.

Згідно із ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи. На думку апелянта, боржник звернувся до суду першої інстанції з заявою про перегляд ухвали Господарського суду міста Києва від 10.02.2021 року за нововиявленими обставинами у справі №910/13760/20 з пропуском строку для звернення до суду. Апелянт, крім іншого, зазначає, що стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником. Як стверджує апелянт, постанова про стягнення з боржника основної винагороди від 20.02.2020 в рамках виконавчого провадження № 61340057 не скасована, за відповідною постановою повинно бути здійснено стягнення з ОСОБА_1 на користь приватного виконавця Лавоненко Людмили Олегівни основну грошову винагороду в розмірі сумі 115944,42 грн.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення; оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін, з огляду на наступне.

У провадженні Господарського суду міста Києва знаходиться справа №910/13760/20 про неплатоспроможність ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.02.2021 у даній справі, зокрема, визнано кредитором у справі № 910/13760/20 по відношенню до боржника: приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. з грошовими вимогами на суму 115 944,42 грн - вимоги другої черги.

В обґрунтування заявлених кредиторських вимог приватний виконавець зазначав, що у провадженні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни знаходиться виконавче провадження № 61340057 з примусового виконання виконавчого листа № 2601/7773/12, виданого 19.02.2018 Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за Кредитним договором від 20.02.2008 №003-2008-337 у сумі 100 209,49 швейцарських франків, що в еквіваленті по курсу НБУ (курс 862, 61 грн. за 100,00 шв. франків) становить 864 417,08 грн та заборгованість за кредитним договором від 20.02.2008 №003-2008-342 в сумі 34 204,00 швейцарських франків, що в еквіваленті по курсу НБУ (курс 862,61 грн. за 100,00 шв. франків ) становить 295047,12 грн. Всього стягнуто 1 159 464,20 грн.

20.02.2020 приватним виконавцем Лановенко Л.О. у межах виконавчого провадження №61340057 винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди, якою постановлено стягнути з боржника ОСОБА_1 основну винагороду в сумі 115 944,42 грн.

03.07.2020 приватним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника та про призначення суб`єкта оціночної діяльності для визначення вартості описаного майна боржника - двокімнатної квартири, загальною площею 47,6 кв.м., житловою - 30,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою приватного виконавця від 30.09.2020 в межах виконавчого провадження №61340057 про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу передано Банку в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом № 2601/7773/12 від 19.02.2018 Голосіївського районного суду м. Києва наступне майно: двокімнатну квартиру, загальною площею 47,6 кв.м., житловою - 30,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на загальну суму 1 080 512,00 грн.

У грудні 2021 до Господарського суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 про перегляд ухвали Господарського суду міста Києва від 10.02.2021 за нововиявленими обставинами у справі №910/13760/20.

У відповідній заяві боржник просив суд поновити строк на подання заяви про перегляд ухвали Господарського суду міста Києва від 10.02.2021 у справі №910/13760/20 за нововиявленими обставинами, визнавши причини пропуску цього строку поважними; задовольнити заяву про перегляд ухвали Господарського суду міста Києва від 10.02.2021 у справі №910/13760/20 за нововиявленими обставинами; змінити ухвалу попереднього засідання Господарського суду міста Києва від 10.02.2021 у справі №910/13760/20 в частині кредиторських вимог Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. з грошовими вимогами на суму 115 944,42 грн та відмовити у визнанні кредиторських вимог Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. з грошовими вимогами на суму 115 944,42 грн.

Як на нововиявлені обставини ОСОБА_1 вказав на обставини, встановлені рішенням Господарського суду міста Києва від 05.04.2021 у справі №910/13760/20 (910/16305/20), яке залишене без змін Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.09.2021 (ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.11.2021 закрито касаційне провадження). Так, на думку заявника, цим судовим рішенням встановлено відсутність виконання Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. заочного рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 09.07.2012 року у справі №2601/7773/12 та відсутність здійснення будь-якого примусового стягнення у виконавчому провадженні №61340057.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.06.2022 у справі №910/13760/20 заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Господарського суду міста Києва від 10.02.2021 року за нововиявленими обставинами у справі №910/13760/20 задоволено повністю, скасовано частково пункт 1 ухвали Господарського суду міста Києва від 10.02.2021 у справі №910/13760/20 у частині визнання кредитором по відношенню до боржника приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. з грошовими вимогами на суму 115 944,42 грн. - вимоги другої черги, прийнято в скасованій частині нове рішення, яким відмовлено приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. у визнанні кредитором фізичної особи ОСОБА_1 на суму 115 944,42 грн, в іншій частині ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.02.2021 у справі №910/13760/20 залишено без змін.

Статтею 320 Господарського процесуального кодексу України передбачено право господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності переглянути прийняті ними судові рішення, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили за нововиявленими обставинами.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 321 ГПК України з урахуванням приписів частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 320 цього Кодексу, - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є їх існування на час розгляду справи; те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; істотність таких обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Відповідно до частини 3 статті 325 Господарського процесуального кодексу України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

При цьому згідно з частиною 4 статті 325 ГПК України в разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу. У разі задоволення заяви про перегляд судового рішення з підстав, визначених частиною 2, пунктами 1, 3 частини третьої статті 320 цього Кодексу, та скасування судового рішення, що переглядається, суд: 1) ухвалює рішення - якщо переглядалося рішення суду; 2) приймає постанову - якщо переглядалася постанова суду; 3) постановляє ухвалу - якщо переглядалася ухвала суду.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи. Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту).

Суди вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.11.2018 у справі № 908/1043/17, від 28.10.201 у справі № 910/1645/19.

Як зазначено вище, звертаючись із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 послався на те, що рішенням Господарського суду міста Києва від 05.04.2021 у справі №910/13760/20 (910/16305/20), залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.09.2021, (ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.11.2021 закрито касаційне провадження) визнано неправомірним та скасовано рішення Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко А.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) №54515307 від 09.10.2020 про здійснення реєстрації права власності за Акціонерним товариством "Універсал Банк" на квартиру загальною площею 47,60кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 ; визнано недійсним та скасовано Свідоцтво від 09.10.2020 №3312, видане Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко А.В. за результатами проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 09.10.2020 №54515307; скасовано запис Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності від 09.10.2020 №38602627, що здійснений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко А.В. за результатами проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 09.10.2020 №54515307.

Заявник стверджує, що в межах справи №910/13760/20 (910/16305/20) встановлено відсутність примусового виконання Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. заочного рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 09.07.2012 року у справі №2601/7773/12 та здійснення будь-якого примусового стягнення у виконавчому провадженні №61340057, що свідчить про відсутність підстав для стягнення основної винагороди приватного виконавця, для визнання його кредиторських вимог до боржника у даній справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження» основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Разом з тим, ст. 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» врегульовано питання винагороди приватного виконавця та авансування витрат виконавчого провадження.

Так, зокрема, частинами 1, 2 зазначеної статті передбачено, що за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода. Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової.

Згідно з ч. 3 ст. 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 19 Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розмірів і розміру основної винагороди приватного виконавця, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №643 від 08.09.2016, приватний виконавець, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", одержує основну винагороду у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Відповідно до ч. 4 ст. 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Частиною 5 зазначеної норми визначено, що якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Як встановлено ч. 7 ст. 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Отже, в розумінні наведених вище норм, основана винагорода приватного виконавця за своїм призначенням є винагородою приватному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови що такі заходи призвели до повного або часткового виконання рішення та стягується з боржника в пропорційному до фактично стягнутої суми розмірі .

Системний аналіз норм, якими врегульовано питання основної винагороди приватного виконавця, дає підстави для висновку, що розмір цієї винагороди встановлюється у постанові про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця, яка приймається при відкритті виконавчого провадження, та підлягає сплаті на користь приватного виконавця одночасно із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом на користь стягувача.

Відтак, оскільки наведені норми законодавства пов`язують виплату основної винагороди приватного виконавця одночасно із задоволенням вимог стягувача, то відповідно і право вимоги приватного виконавця виникає у момент фактичного примусового стягнення з боржника за виконавчим документом. Відповідно, одночасно із виникненням права вимоги приватного виконавця на виплату основної винагороди виникає і грошове зобов`язання у боржника в розумінні ст. 1 КУзПБ.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02.06.2021 у справі № 910/11384/20, про що було зазначено судом першої інстанції.

При розгляді цієї справи судом враховано також висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 11.03.2020 року у справі № 2540/3203/18, відповідно до якого обов`язковими умовами стягнення виконавчого збору є фактичне виконання виконавчого документа та вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень.

За своєю правовою природою виконавчий збір є винагородою виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи привели до виконання рішення, яка стягується у розмірі, пропорційної до розміру фактично стягнутої суми за виконавчим документом.

З системного аналізу зазначених норм права слідує, що виконавець має право на виділення в окреме виконавче провадження постанови про стягнення виконавчого збору лише у разі, якщо сума виконавчого збору не була стягнута повністю під час основного виконавчого провадження та за умови, що у такому виконавчому провадженні відбулось фактичне стягнення за виконавчим документом.

Законодавець пов`язав можливість отримання виконавцем виконавчого збору (основної винагороди) саме за вчинення певних виконавчих дій протягом усього часу тривалості виконавчого провадження, яке призвело до реального стягнення коштів на користь стягувача з боржника.

Тоді як сума виконавчого збору (основної винагороди) у розмірі 10 відсотків визначається з можливістю подальшого стягнення, виходячи з сум коштів, що підлягають примусовому стягненню за виконавчим документом, і це не залежить від вчинених виконавчих дій після відкриття виконавчого провадження.

Визначення розміру виконавчого збору чи основної винагороди пов`язане з фактом початку примусового виконання виконавчого документа.

Водночас право на стягнення суми виконавчого збору (основної винагороди), визначеної у постанові про стягнення основної винагороди, залежить від того чи виконане рішення в повному або частковому обсязі внаслідок дій приватного виконавця.

За таких обставин, посилання скаржника на те, що відповідна постанова про стягнення з боржника основної винагороди від 20.02.2020 в рамках виконавчого провадження № 61340057 не скасована та є чинною, не може бути підставою виникнення права на стягнення заявленої суми виконавчого збору без доказів того, що відповідне судове рішення виконане в повному або частковому обсязі внаслідок дій приватного виконавця.

Сума виконавчого збору (основної винагороди), визначена виконавцем у постанові про її стягнення, яка винесена одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, не є винагородою, яка гарантовано має бути стягнута за наслідками фактичного виконання виконавчого провадження у випадках неповного виконання або ж невиконання відповідного виконавчого документа.

У постановах Верховного Суду від 03.03.2020 року у справі № 260/801/19, від 10.09.2020 року у справі № 120/1417/20-а, від 28.10.2020 року у справі №640/13697/19, від 04.08.2020 року у справі № 200/13920/19-а, від 21.01.2021 року у справі №160/5321/20 та від 27.04.2021 року у справі № 580/3444/20 сформовано правову позицію, відповідно до якої за своїм призначенням виконавчий збір (основна винагорода) виконавця є винагородою за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи призвели до повного або часткового виконання рішення та стягується з боржника в пропорційному до фактично стягнутої суми розмірі, на що вірно послався суд першої інстанції.

20.02.2020 приватним виконавцем Лановенко Л.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №61340057 з примусового виконання виконавчого листа № 2601/7773/12 від 19.02.2018 Голосіївського районного суду м. Києва.

03.07.2020 приватним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника та про призначення суб`єкта оціночної діяльності для визначення вартості описаного майна боржника - двокімнатної квартири, загальною площею 47,6 кв.м., житловою - 30,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою приватного виконавця від 30.09.2020 в межах виконавчого провадження №61340057 про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу передано Банку в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом № 2601/7773/12 від 19.02.2018 Голосіївського районного суду м. Києва наступне майно: двокімнатну квартиру, загальною площею 47,6 кв.м., житловою - 30,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на загальну суму 1 080 512,00 грн.

Як вже зазначалось вище, рішенням Господарського суду міста Києва від 05.04.2021 у справі №910/13760/20 (910/16305/20) визнано неправомірним та скасовано рішення Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко А.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) №54515307 від 09.10.2020 про здійснення реєстрації права власності за Акціонерним товариством "Універсал Банк" квартири загальною площею 47,60кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_1 ; визнано недійсним та скасовано Свідоцтво від 09.10.2020 №3312, видане Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко А.В. за результатами проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 09.10.2020 №54515307; скасовано запис Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності від 09.10.2020 №38602627, що здійснений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко А.В. за результатами проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 09.10.2020 №54515307.

З мотивувальної частини цього судового рішення вбачається, що судом встановлено недотримання вимог Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" при передачі майна ПАТ "Універсал Банк" у рахунок погашення боргу ОСОБА_1 за кредитом в іноземній валюті.

Крім того, суд встановив, що квартира площею 47, 60 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 , яка використовується ОСОБА_3 як місце постійного проживання та є його єдиним житлом, не може бути примусово стягнута на підставі дії Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", у тому числі за виданим ПАТ "Універсал Банк" нотаріусом свідоцтвом про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу ОСОБА_1 за Кредитним договором № 003-2008-337 від 20.02.2008 та Кредитним договором від 20.02.2008 №003-2008-342 , укладених в іноземній валюті.

Суд встановив, що у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко А.В. були наявні підстави для відмови у проведенні державної реєстрації права власності та, відповідно, видачі свідоцтва на вказану квартиру ПАТ "Універсал Банк".

Таким чином, у межах справи №910/13760/20 (910/16305/20) визнано недійсними та скасовані документи та юридично значущі дії, на підставі яких майно ОСОБА_1 передано на користь ПАТ "Універсал Банк" у рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом від 19.02.2018 № 2601/7773/12 Голосіївського районного суду м. Києва у межах ВП № 61340057.

Судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції зроблено вірний висновок, що у зв`язку із встановленням обставин відсутності примусового виконання відповідного виконавчого листа, відсутності фактичного стягнення та звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_1 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. у виконавчому провадженні №61340057, право останньої на отримання основної винагороди в розмірі 115944,42 грн відсутнє, тобто відсутнє грошове зобов`язання боржника у розумінні ст. 1 КУзПБ.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що за таких обставин, відсутні правові підстави для визнання грошових вимог приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. на суму 115 944,42 грн, які ґрунтувалися на необхідності виплати основної винагороди за примусове виконання виконавчого документа - за передачу в межах виконавчого провадження майна боржника стягувачу, що в судовому порядку у справі №910/13760/20 (910/16305/20) визнано незаконним та скасовано правовстановлюючі документи на передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу ОСОБА_1 .

Обставини, встановлені вказаним судовим рішенням, впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Так, в ухвалі Господарського суду міста Києва від 10.02.2021 суд встановив, що на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19.02.2018 у справі № 2601/7773/12 вже проведено виконавчі дії по виконанню/частковому виконанню такого судового рішення, отже, приватний виконавець підлягає визнанню кредитором. Тобто встановлення у відповідному судовому рішенні, на яке посилається заявник, тієї обставини, що відповідна квартира не може бути примусово стягнута, у тому числі за виданим ПАТ "Універсал Банк" нотаріусом свідоцтвом про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу ОСОБА_1 , яке визано недійсним та скасовано, є нововиявленою обставиною у розумінні норм ГПК України.

Щодо доводів апеляційної скарги, що боржник звернувся до суду першої інстанції з заявою про перегляд ухвали Господарського суду міста Києва від 10.02.2021 за нововиявленими обставинами у справі №910/13760/20 з пропуском строку для звернення до суду, судова колегія звертає увагу на наступне.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.12.2021 у даній справі вказану заявником в заяві від 08.12.2021 причину пропуску встановленого п. 1 ч. 1 ст. 321 Господарського процесуального кодексу України строку для подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду міста Києва від 10.02.2021 у справі №910/13760/20 господарський суд визнав поважною; клопотання заявника про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду міста Києва від 10.02.2021 у справі №910/13760/20 суд задовольнив, вказаний процесуальний строк поновив та відкрив провадження за заявою.

Вищезазначена ухвала набрала законної сили, є чинною та не оскаржувалась учасниками справи в апеляційному порядку, у зв`язку з чим відповідні доводи апелянта суд апеляційної інстанції вважає безпідставними.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 10.02.2021 у справі № 910/13760/20 в частині визнання грошових вимог приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. на суму 115 944,42 грн та прийняття нового судового рішення в цій частині про відмову в визнанні кредитором боржника приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. з грошовими вимогами на суму 115 944,42 грн.

У справах Руїс Торіха проти Іспанії, Суомінен проти Фінляндії, Гірвісаарі проти Фінляндії Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), №37801/97 від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99 від 27.09.2001).

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд апеляційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду за результатами перегляду справи в апеляційному порядку, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення; оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 282, 283, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 29.06.2022 про перегляд ухвали господарського суду міста Києва від 10.02.2021 у справі № 910/13760/20 за нововиявленими обставинами залишити без змін.

Матеріали справи №910/13760/20 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строк оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду передбачений ст.ст. 288-291 ГПК України.

Повний текст складено 21.11.2022.

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді Л.Л. Гарник

Б.М. Грек