ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

21.11.2022м. ДніпроСправа № 904/2961/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне виробниче підприємство "Квазар" (03045, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, буд. 136-Л; ідентифікаційний код 36177373)

до Приватного акціонерного товариства Центральний гірничо-збагачувальний комбінат (50066, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, Жовтневий район; ідентифікаційний код 00190977)

про стягнення 102 699 грн. 82 коп.

Суддя Загинайко Т.В.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Спільне виробниче підприємство "Квазар" звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх.№2867/22 від 13.09.2022) до відповідача - Приватного акціонерного товариства Центральний гірничо-збагачувальний комбінат про стягнення 102 699 грн. 82 коп., що складає 86 640 грн. 00 коп. - основного боргу за продукцію, поставлену відповідно до умов Договору від 05.06.2015 №659-08-01, 6 008 грн. 93 коп. - пені, 1 239 грн. 55 коп. - 3% річних та 8 811 грн. 34 коп. - інфляційних витрат.

Також просить стягнути з відповідача 2 508 грн. 00 коп. - суму судового збору.

Позовну заяву було подано без додержання вимог, встановлених статтями 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2022 про залишення позовної заяви без руху позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків - 7 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У подальшому, позивачем подано заяву (вх.№31923/22 від 26.09.2022) усунення недоліків у справі №904/2961/22, відповідно до якої було усунуто недоліки позовної заяви, визначені ухвалою господарського суду від 19.09.2022.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач у запереченні (вх.№38127/22 від 08.11.2022) проти вирішення спору в господарському суді заперечує проти вирішення спору у справі №904/2961/22 в господарському суд, просить залишити позовну заяву без розгляду та посилається на таке: - пунктом 9.2. Договору поставки від 05.06.2015 №659-08-01, укладеного між позивачем та відповідачем сторони визначили, що у разі якщо суперечки та розбіжності, які виникли в зв`язку з виконанням цього Договору або стосуються його укладення, зміни, порушення умов, недійсності, що не будуть врегульовані шляхом переговорів, їх розгляд здійснюється в Постійно діючому регіональному третейському суді України при Асоціації "Регіональна правова група" відповідно до Регламенту зазначеного суду в (розміщений на сайті: http://www.rpgua.com, ідентифікаційний код 34340324. Місцезнаходження Суду: 50086, Дніпропетровська область, г. Кривий Ріг, вул. Отто Брозовского, 74а. Свідоцтво про державну реєстрацію № 14-тс от 30.05.2006 г.). Тобто Позивачем та Відповідачем було укладено третейську угоду у вигляді третейського застереження в договорі.

Позивач у запереченні (вх.№38146/22 від 08.11.2022) на заперечення проти вирішення спору у господарському суді зазначає, що суд має залишити заперечення відповідача без розгляду з огляду на таке: - відповідно до ст.5 Закону України "Про третейські суди" юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону; - за приписами ст. 12 Закону третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невід`ємна частина третейської угоди; - відповідно до імперативних приписів частини 1 статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом; - згідно з приписами ч.5. ст. 55 Конституції України Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд вбачає підстави для залишення позовної заяви без розгляду з огляду на таке.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи між позивачем, як постачальником, та відповідачем, як покупцем, було укладено Договір від 05.06.2015 №659-08-01 (надалі - Договір).

Відповідно до пункту 9.2. Договору сторони визначили, що у разі якщо суперечки та розбіжності, які виникли в зв`язку з виконанням цього Договору або стосуються його укладення, зміни, порушення умов, недійсності не будуть врегульовані шляхом переговорів, їх розгляд здійснюється в Постійно діючому регіональному третейському суді України при Асоціації "Регіональна правова група" відповідно до Регламенту зазначеного суду в (розміщений на сайті: http://www.rpgua.com, ідентифікаційний код 34340324. Місцезнаходження Суду: 50086, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Отто Брозовского, 74а. Свідоцтво про державну реєстрацію № 14-тс от 30.05.2006).

Згідно з частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 5 Закону України "Про третейські суди" встановлено, що юридичні та/або фізичні особи, а також адміністратор за випуском облігацій, який діє в інтересах власників облігацій відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Спір може бути переданий на вирішення третейського суду до прийняття компетентним судом рішення у спорі між тими ж сторонами, з того ж предмета і з тих самих підстав.

Частинами 1, 2 статті 7 Закону України "Про третейські суди" передбачено, що в Україні можуть утворюватися та діяти постійно діючі третейські суди та третейські суди для вирішення конкретного спору (суди ad hoc). Постійно діючі третейські суди та третейські суди для вирішення конкретного спору утворюються без статусу юридичної особи.

Відповідно до частини 6 статті 8 Закону України "Про третейські суди", порядок утворення третейського суду для вирішення конкретного спору визначається третейською угодою, умови якої не можуть суперечити положенням цього Закону.

Згідно з частинами 1-7 статті 12 Закону України "Про третейські суди": - третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди; - якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невід`ємна частина третейської угоди; - за будь-яких обставин у разі суперечності третейської угоди регламенту третейського суду застосовуються положення регламенту; - третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами або міститься у проспекті цінних паперів (рішенні про емісію цінних паперів), що передбачає призначення адміністратора за випуском облігацій, чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв`язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує; - третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди;

- посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору; - у разі недодержання правил, передбачених цією статтею, третейська угода є недійсною.

Частиною 6 статті 4 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що угода сторін про передачу спору на розгляд третейського суду (міжнародного комерційного арбітражу) допускається. До міжнародного комерційного арбітражу за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що відповідає вимогам, визначеним законодавством України про міжнародний комерційний арбітраж, крім випадків, визначених законом. До третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Право сторін на передачу спору для вирішення третейським судом також передбачено статтею 22 Господарського процесуального кодексу України. Рішення третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу може бути оскаржено (оспорено) в порядку, визначеному законом.

Пунктом 7 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд залишає позов без розгляду, якщо сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, і від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Як вбачається із самого третейського застереження, сторонами зазначено назву конкретного третейського суду - Постійно діючий регіональний третейський суд України при Асоціації "Регіональна правова група", що у свою чергу, виключає можливість фіктивності такої угоди, а навпаки вбачається спрямованість на чинність та виконуваність останньої, а відтак, й на дійсність самого третейського застереження.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.08.2018 у справі № 906/493/16.

У рішенні Конституційного Суду України від 10.01.2008 у справі № 1-3/2008 (справа про завдання третейського суду) визначено, що можливість передачі державою на розгляд третейських судів спорів сторін у сфері цивільних і господарських правовідносин визнана зарубіжною практикою, заснованою, в тому числі, на міжнародному праві. Практика Європейського суду з прав людини свідчить, що звернення фізичних та/або юридичних осіб до третейського суду є правомірним, якщо відмова від послуг державного суду відбулася за вільним волевиявленням сторін спору (рішення у справі "Девір проти Бельгії" від 27.02.1980).

Право на суд в області господарського судочинства є не більш абсолютним, ніж в цивільно-правових справах. До нього застосовуються певні обмеження (пункт 49 рішення у справі Девір проти Бельгії, 27 лютого 1980 року). Тим не менш такі обмеження не повинні обмежувати здійснення права до такої міри, при якій спотворюється сама суть цього права. Вони повинні переслідувати законну ціль, крім того, має бути встановлена обґрунтована співмірність застосованих засобів необхідній меті (пункт 37 рішення в справі Герен проти Франції, від 29.07.1998 року).

Рішення Європейського суду з прав людини у справі Девір проти Бельгії від 27.02.1980 року вказує на те, що звернення фізичних та/або юридичних осіб до третейського суду є правомірним, якщо відмова від послуг державного суду відбулася за вільним волевиявленням сторін спору.

З тих підстав, що на момент наявності даного спору у суді першої інстанції, відповідна третейська угода між позивачем та відповідачем є укладеною в передбачений чинним законодавством України спосіб та на виконання їх власного волевиявлення, вбачається на наявність у сторін зобов`язань щодо її виконання, в порядку передбаченому Законом України "Про третейські суди".

Дана правова позиція підтверджується висновками Верховного Суду у справах: №905/2510/17 (постанова від 26.06.2018р.), №904/3096/18 (постанова від 24.07.2019р.).

У зв`язку із передбаченими сторонами умовами Договору у разі якщо суперечки та розбіжності, які виникли в зв`язку з виконанням цього Договору або стосуються його укладення, зміни, порушення умов, недійсності не будуть врегульовані шляхом переговорів, їх розгляд здійснюється в Постійно діючому регіональному третейському суді України при Асоціації "Регіональна правова група".

З урахуванням викладеного заперечення позивача на заперечення проти вирішення спору в господарському суді судом відхиляються, а позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне виробниче підприємство "Квазар" до Приватного акціонерного товариства Центральний гірничо-збагачувальний комбінат про стягнення 102 699 грн. 82 коп. підлягає залишенню без розгляду на підставі пункту 7 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

Пунктом 4 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Тому сплачений позивачем судовий збір підлягає поверненню позивачу за його клопотанням.

Керуючись пунктом 7 статті 226, статтями 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне виробниче підприємство "Квазар" (03045, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, буд. 136-Л; ідентифікаційний код 36177373) до Приватного акціонерного товариства Центральний гірничо-збагачувальний комбінат (50066, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, Жовтневий район; ідентифікаційний код 00190977) про стягнення 102 699 грн. 82 коп. - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили - 21.11.2022.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 21.11.2022.

Суддя Т.В. Загинайко