ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16 листопада 2022 року Справа № 916/2096/22

за позовом: ОСОБА_1 , м. Львів

до відповідача: державного реєстратора виконавчого комітету Одеської міської ради Мєшкана Антона Едвардовича, м. Одеса

про визнання протиправним і скасування рішення державного реєстратора

Суддя Кравчук А.М.

Секретар судового засідання Мачульська Л.В.

за участю представників сторін:

від позивача: н/з

від відповідача: н/з

встановив: Фізична особа ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до державного реєстратора виконавчого комітету Одеської міської ради Мєшкана Антона Едвардовича, в якій просить суд скасувати реєстраційні дії / записи в Єдиному державному реєстрі відносно Приватного підприємства Агромет (), а саме:

- державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи; 18.04.2; Мєшкан Антон Едвардович; виконавчий комітет Одеської міської ради; інші зміни, зміна складу або інформації про засновників;

- внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані змінами в установчих документах; 18.04.2; Мєшкан Антон Єдвардович; виконавчий комітет Одеської міської ради; зміна місцезнаходження, зміна керівника юридичної особи, зміна складу підписантів.

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на те, що спірні реєстраційні дії суперечать вимогам законодавства та порушують права позивача, оскільки державну реєстрацію змін про юридичну особу - Приватне підприємство Агромет, які пов`язані з призначенням позивача на посаду директора підприємства, було проведено за відсутності належних повноважень представника підприємства.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 30.08.2022 передано позовну заяву фізичної особи ОСОБА_1 до державного реєстратора виконавчого комітету Одеської міської ради Мєшкана Антона Едвардовича про скасування реєстраційних дій за виключною підсудністю до Господарського суду Волинської області.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 26.09.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 19.10.2022 о 10 год. 00 хв. Зобов`язано позивача ОСОБА_1 не пізніше 10-ти календарних дні з дня отримання ухвали суду подати суду розгорнутий витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо Приватного підприємства Агромет-2005 (). Запропоновано відповідачу подати суду в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України не пізніше п`ятнадцяти календарних днів з дня вручення даної ухвали відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності, копію відзиву надіслати позивачу, докази чого подати суду. У відзиві зазначити електронну адресу, іншу контакту інформацію для надіслання процесуальних документів у справі; позивачу - відповідь на відзив не пізніше 3-х календарних днів з дня отримання відзиву з доказами надіслання відповідачу; відповідачу - заперечення на відповідь позивача протягом 3-х календарних днів з дня отримання відповіді з доказами надіслання позивачу.

На виконання вимог ухвали позивач заявою від 27.09.2022 долучив розгорнутий витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо Приватного підприємства Агромет-2005.

Відповідач ухвалу суду отримав 04.10.2022 (а.с. 40).

Строк для подання відзиву - по 19.10.2022.

Відзив відповідача на адресу суду не надходив.

У судовому засіданні 19.10.2022 представники позивача зазначила про необхідність відкладення розгляду справи з метою надання можливості сторонам скористатись своїм правом на подання заяв по суті спору.

Враховуючи вищевикладене, відсутність відзиву відповідача, не закінчення строку для його подання, думку позивача, суд протокольною ухвалою від 19.10.2022 підготовче засідання відклав на 02.11.2022 об 11 год. 30 хв.

31.10.2022 на адресу суду надійшов лист юридичного департаменту Одеської міської ради №1156, у якому зазначає, що реалізація повноважень у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців з 2016 року здійснюється юридичним відділом Одеської міської ради. Станом на даний час державний реєстратор Одеської міської ради Мєшкан А.Е. як посадова особа та суб`єкт у сфері державної реєстрації припинив свою діяльність.

Відзив відповідача на адресу суду не надходив.

У судовому засіданні 02.11.2022 представник позивача повідомлено про надходження та зміст даного листа.

Представник позивача у судовому засіданні підтвердила, що зміст листа їй зрозумілий, заявила усне клопотання про закриття підготовчого провадження, перехід до розгляду справи по суті.

Враховуючи вищевикладене, розумні строки розгляду справи, перебування справи на стадії підготовчого провадження, метою якого є збирання доказів, пропуск відповідачем строку для подання відзиву, відсутність клопотання про продовження строку для його подання, суд протокольною ухвалою від 02.11.2022 закрив підготовче провадження, розгляд справи по суті призначив на 16.11.2022 об 11 год. 00 хв.

Позивач у клопотанні від 04.11.2022 розгляд справи просить проводити без участі його представника, позовні вимоги підтримує.

Відповідач правом участі у судовому засіданні не скористався, повноважного представника не направив, хоч був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується списком розсилки поштової кореспонденції від 02.11.2022.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за можливе розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

За змістом статей 3, 15, 16 ЦК України правовою підставою для звернення до господарського суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. За результатами розгляду такого спору має бути визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.

Приписами частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, до особи, яка порушила це право, з метою його захисту.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.10.2018 у справі №910/2062/18.

Відповідно до вимог статті 14 Господарського процесуального кодексу України, яка встановлює диспозитивність господарського судочинства, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Частиною 1 статті 45 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторонами в судовому процесі є позивач і відповідач.

При цьому суд при розгляді справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів.

Статтею 162 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

Належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом. Тобто, відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.12.2020 у справі №278/1258/16-ц та від 25.11.2020 у справі №233/1950/19.

При цьому, пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд відмовляє у задоволенні позову.

Таким чином, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.11.2019 у справі №905/386/18 та від 13.10.2020 №640/22013/18.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 18.04.2012 виконавчим комітетом Одеської міської ради (Мєшкан Антон Едвардович) здійснено державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи Приватне підприємство «Агромед-2005», зокрема «інші зміни, зміна складу або інформації про засновників». Внесено зміни до відомостей про юридичну особу Приватне підприємство «Агромед-2005», що не пов`язані зі змінами в установчих документах, зокрема «зміна керівника юридичної особи, зміна складу підписантів» (а.с. 19-21).

Позивач звернувся до суду з вимогами про скасування реєстраційних дій / записів в Єдиному державному реєстрі відносно Приватного підприємства Агромет (), а саме:

- державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи; 18.04.2; Мєшкан Антон Едвардович; виконавчий комітет Одеської міської ради; інші зміни, зміна складу або інформації про засновників;

- внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані змінами в установчих документах; 18.04.2; Мєшкан Антон Єдвардович; виконавчий комітет Одеської міської ради; зміна місцезнаходження, зміна керівника юридичної особи, зміна складу підписантів.

Згідно листа №1156 від 31.10.2022 юридичний департамент Одеської міської ради зазначає, що реалізація повноважень у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців з 2016 року здійснюється юридичним департаментом Одеської міської ради. Станом на даний час державний реєстратор виконавчого комітету Одеської міської ради Мєшкан Антон Едвардович як посадова особа та суб`єкт у сфері державної реєстрації припинив свою діяльність. Відомості про місцезнаходження даної особи відсутні.

Згідно ст. 25 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Юридичний департамент Одеської міської ради є виконавчим органом Одеської міської ради (п. 1.1 Положення про юридичний департамент Одеської міської ради).

Згідно п. 2.2.4. ч. 2 Положення завданнями та функціями департаменту є, зокрема здійснення повноважень з державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців відповідно до закону.

Згідно п. 8 ч.2.3 Положення для виконання функцій, визначених п. 2.2. цього Положення, департамент, зокрема забезпечує прийом документів, поданих для державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, державну реєстрацію та проведення інших реєстраційних дій, ведення Єдиного державного реєстру та надання відомостей з нього, ведення реєстраційних справ, а також здійснення інших повноважень суб`єкта державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, передбачених нормативно-правовими актами України.

Згідно п. 4.1 Положення департамент має всі права і обов`язки юридичної особи, передбачені чинним законодавством України.

Таким чином, саме на юридичний департамент Одеської міської ради покладено обов`язок на вчинення відповідних реєстраційних дій у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань виконавчий комітет Одеської міської ради та юридичний департамент Одеської міської ради є окремими юридичними особами, з різними ідентифікаційними кодами, керівниками.

Частинами 1-2 статті 48 ГПК України передбачено, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Отже, заміна неналежного відповідача та залучення співвідповідача, у відповідності до приписів господарського процесу, можлива лише за клопотанням позивача.

Клопотання позивача про заміну неналежного відповідача або залучення співвідповідача на адресу суду не надходило.

У разі задоволення позову виконавчий комітет Одеської міської ради буде позбавлений права на виконання рішення суду, оскільки у нього відсутні повноваження щодо ведення реєстру.

Згідно вимог статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

З огляду на наведені вище норми чинного законодавства та обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги заявлені до неналежного відповідача, що має наслідком відмову в позові.

При цьому, оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову у зв`язку з його пред`явленням до неналежного відповідача, обґрунтованість позовних вимог судом не перевіряється.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом. Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (постанова Конституційного суду України №3-рп/2003 від 30.01.2003 року).

ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У зв`язку з відмовою у позові правові підстави покладення судових витрат на відповідача відсутні.

Керуючись ст. ст. 13, 14, 73-80, 232, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

в и р і ш и в:

У задоволенні позову фізичної особи ОСОБА_1 до державного реєстратора виконавчого комітету Одеської міської ради Мєшкана Антона Едвардовича про скасування реєстраційних дій / записів в Єдиному державному реєстрі відносно Приватного підприємства Агромет відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. ст. 255, 256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст рішення

складений 18.11.2022.

Суддя А. М. Кравчук