номер провадження справи 24/139/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

01.11.2022 справа № 908/1850/22

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Тетяни Анатоліївни, при секретареві судового засідання Вака В.С., розглянувши матеріали справи № 908/1850/22

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» (вул. Колективна, буд. 10, м. Полтава, 36023, ідентифікаційний код 37686922)

до відповідача: Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» (пр-т Моторобудівників, буд. 34, м. Запоріжжя, 69068, ідентифікаційний код 13622789)

про стягнення матеріальної шкоди в сумі 19964,08 грн.

за участю представників:

від позивача: не прибув

від відповідача: не прибув

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про стягнення матеріальної шкоди в сумі 19964,08 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що 04.12.2021 у м. Дніпрі по проспекту О.Поля, 13 сталась дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортних засобів: Renault д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та Ореl д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . ДТП трапилась внаслідок порушення з боку ОСОБА_2 п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Кіровського районного суду міста Дніпропетровська по справі №203/5486/21 від 25.01.2022. На момент ДТП автомобіль Renault д.н.з. НОМЕР_1 був застрахований в ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» відповідно до Договору добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) «МіniКаско S» № S2152.037700 від 29.11.2021. На виконання умов Договору ПрАТ «Страхова Компанія Саламандра» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 22564,08 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №8724 від 12.05.2022. Оскільки, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ТДВ «Страхова Компанія «Кредо», що підтверджується полісом №ЕР/204718196, то саме до відповідача, ПрАТ «СК «Саламандра» мало право вимоги в порядку суброгації. Франшиза згідно умов Полісу № ЕР/204718196 становить 2600,00 грн. Таким чином, ціна позову становить 19964,08 грн. Після спливу встановленого законом строку для виплати страхового відшкодування, ТДВ «СК «Кредо» на користь ТОВ «МарксКапітал» страхове відшкодування виплачене не було, так само як і не було повідомлено про прийняття рішення про відмову у здійснені виплати страхового відшкодування. 02.01.2020 між ПрАТ «СК «Саламандра» та ТОВ «Маркс.Капітал» був укладений договір про надання фінансових послуг факторингу № 02.01.2020-СК від 02.01.2020, щодо придбання права вимоги за грошовими зобов`язаннями, які виникли, згідно Акту прийому-передачі документів №29-02 від 13.05.2022 до Договору № 02.01.2020-СК від 02.01.2020 у ПрАТ «СК «Саламандра» до ТДВ «СК «Кредо». Відповідно до пункту 69 Переліку переданих регресних вимог № 02-22 (за період з 01.04.2022 по 30.06.2022), який є невід`ємною частиною Договору факторингу №02.01.2020-СК від 02.01.2020 право вимоги до ТДВ «СК «Кредо» перейшло до Фактора - ТОВ «Маркс.Капітал». В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на ст. ст. 993, 1166, 1077, 1082 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування». В позові просив стягнути з відповідача витрати пов`язані з професійною правничою допомогою у розмірі 6000,00 грн.

21.10.2022 на адресу суду від ТДВ «Страхова компанія «КРЕДО» надійшов відзив на позовну заяву вих. №2950 від 20.10.2022, відповідно до якого відповідач визнав заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Просив суд зменшити витрати на оплату правничої допомоги до 1000,00 грн. Зауважував, що підготовка відповідної справи до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної та технічної роботи, оскільки вказана справа є малозначною та розглядається судом у порядку спрощеного позовного провадження. При підготовці позовної заяви не вимагалося проводити додатковий аналіз великої кількості законів та підзаконних актів адже нормативно-правове регулювання спірних правовідносин регулюються нормами ЦК України та Законом. Окрім того, вважає завищеною вимогу позивача про понесенні ним витрати, щодо складання Адвокатом позовної заяви та направлення її до суду у розмірі 6000,00 грн, оскільки шаблони вказаних заяв можливо знайти на сайтах майже кожного суду. Таким чином, просив суд стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 1000,00 грн. та розглядати справу без участі свого представника.

У відповіді на відзив № 07744/1 від 25.10.2022, яка отримана судом 25.10.2022, позивач просить суд закрити провадження у справі в частині стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 19964,08 грн та задовольнити позовну заяву в частині стягнення з відповідача на користь позивача 2481,00 грн судового збору та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. Просить суд розглядати справу без участі свого представника у порядку спрощеного провадження.

Відповідь на відзив прийнята судом до розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи неявку представників сторін, судовий процес 01.11.2022 ведеться без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

Розглянувши матеріали справи, суд постановив ухвалу про таке.

Обставини справи свідчать, що предметом спору у даній справі є сума страхового відшкодування у розмірі 19964,18 грн по страховому випадку, що стався 04.12.2021.

Станом на час звернення позивача до суду з цим позовом вказана сума страхового відшкодування відповідачем сплачена не була.

20.10.2022 позивачем сплачено відповідачеві 19964,08 грн страхового відшкодування за полісом ЕР/204718196.

Враховуючи сплату відповідачем позивачу спірної суми заявлених до стягнення позовних вимог після подання позову та відкриття провадження у справі, предмет спору у даній справі щодо стягнення 19964,08 грн страхового відшкодування відсутній.

Згідно з п. 2 ч.1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Згідно з ч. 3 ст. 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена (ч. 5 ст. 231 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі та закриває провадження у справі № 908/1850/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» про стягнення страхового відшкодування в сумі 19964,08 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат.

Згідно з п. 5 ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі:

5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Враховуючи закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю предмету спору, позивачеві підлягає поверненню судовий збір у сумі 2481,00 грн за відповідним клопотанням позивача на підставі ухвали суду.

Беручи до уваги, що спір виник з вини відповідача і заявлена до стягнення сума позовних вимог сплачена відповідачем вже після подання позову, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 6000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Так, згідно з позовною заявою позивач, відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 162 ГПК України зазначав про попередній орієнтовний розрахунок судових витрат, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6000,00 грн.

Відповідно до статті 16 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтею 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, відповідно до частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Стаття 627 ЦК України закріплює принцип свободи договору.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналогічні положення містяться у ст. 28 Правил адвокатської етики, затверджених звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

До позову було додано ордер на надання правничої (правової) допомоги № 1086246 від 07.04.2022 на представництво інтересів позивача адвокатом Терзі О.С., виданий Адвокатським бюро «ТЕРЗІ ТА ПАРТНЕРИ» на підставі договору № 02/2022-АБ від 14.02.2022, яким підписано позов та інші документи.

14.02.2022 між Адвокатським бюро «ТЕРЗІ ТА ПАРТНЕРИ» в особі керуючого Терзі О.С. (бюро) та позивачем (клієнт) підписано договір про надання професійної правничої допомоги № 02/2022-АБ від 14.02.2022 (надалі договір), згідно з яким, клієнт доручає, а бюро приймає зобов`язання надавати клієнту професійну правничу допомогу на умовах договору.

До договору сторонами підписано додаткову угоду № 1 від 14.02.2022.

07.09.2022 сторонами договору підписано акт виконаних робіт (наданих послуг), згідно з яким, бюро виконані роботи для клієнта з підготовки та направлення до суду даного позову на суму 6000,00 грн. Клієнт претензій не має, всі роботи (послуги) виконані (надані) у повному обсязі.

Згідно з детальним описом робіт (надання послуг) до акту надання послуг від 07.09.2022 на підставі договору, вартість виконаних робіт (наданих послуг) склала 6000,00 грн.

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях ст. 627 ЦК України, принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану роботу, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Аналогічну правову позиції викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19.

Суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18.

Також, суд зазначає, що розмір судових витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється згідно з умовами договору про надання правової допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачено) відповідною стороною або третьою особою.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

Сторонами вищевказаного договору врегульовано порядок оплати наданих послуг.

Правомірність відповідних витрат підтверджується матеріалами справи.

Підсумовуючи вищевикладене, враховуючи, що спір виник з вини відповідача, визнання лише 20.10.2022 відповідачем настання цивільно-правової відповідальності водія забезпеченого полісом № ЕР/204718196, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи, суд вважає, що 6000,00 грн становлять співмірні і розумні витрати позивача на професійну правничу допомогу у даній справі і підстав для їх зменшення за клопотанням відповідача не вбачається.

Клопотання відповідача про зменшення відповідних витрат до 1000,00 грн 00 коп. є необгрунтованим та безпідставним.

Таким чином, суд задовольняє вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6000,00 грн.

При цьому суд враховує, що розмір судових витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється згідно з умовами договору про надання правової допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачено) відповідною стороною або третьою особою.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного

Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

Також, суд звертає увагу позивача, що відповідно до п. 5 ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття провадження у справі

Отже, за вищевказаним законом, судовий збір у сумі 2481,00 грн у даній справі підлягає поверненню позивачеві за його клопотанням відповідною ухвалою суду.

Керуючись п. 2 ч. 1, ч. 3,4 ст. 231, ст. ст. 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження у справі № 908/1850/22.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО», ідентифікаційний код юридичної особи 13622789 (69068, м. Запоріжжя, вул. Моторобудівників, буд. 34) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал», ідентифікаційний код юридичної особи 37686922 (вул. Колективна, 10, м. Полтава, 36023) - 6000 (шість тисяч ) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. Видати наказ на виконання даної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 14.11.2022.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.А. Азізбекян