ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2022 р. Справа№ 925/181/20(925/411/21)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пантелієнка В.О.

суддів: Грека Б.М.

Отрюха Б.В.

секретар судового засідання Нечасний О.Л.

за участю представників:

від позивача - не з`явився;

від відповідача - Балибердіна Я.В. дов. №53 від 02.05.2022р.,

Молчанов А.Г. ордер АІ №1264895 від 11.11.2022р.;

від третьої особи - не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Манеж»

на рішення господарського суду Черкаської області від 31.08.2022р.

(повний текст складено 05.09.2022р.)

у справі №925/181/20(925/411/21) (суддя Боровик С.С.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Селена» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Голінного Андрія Михайловича

до ТОВ «Манеж»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Селена-Фемелі Резорт»

про стягнення 117 000 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Черкаської області від 31.08.2022р. у справі №925/181/20(925/411/21) позов задоволено частково; стягнуто з ТОВ «Манеж» на користь ТОВ «Селена» кошти в сумі 108 000 грн.

Не погоджуючись з винесеним рішенням суду, ТОВ «Манеж» подало апеляційну скаргу на рішення господарського суду Черкаської області від 31.08.2022р., в якій просить прийняти до розгляду докази, які не були надані до матеріалів справи у суді першої інстанції, а саме: нотаріально засвідчену копія Афідевіту від Чуйка О.І. від 23.09.2022р., копію повідомлення про вчинення злочину від ТОВ «Манеж» від 26.09.2022р., фотографії носіїв реклами станом на 23.09.2022р.; скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення позову і прийняти в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позову ТОВ «Селена» до ТОВ «Манеж» відмовити; в іншій частині оскаржуване рішення залишити без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу ліквідатор ТОВ «Селена» Голінний А.М. просить відмовити ТОВ «Манеж» у задоволенні апеляційної скарги, а рішення господарського суду Черкаської області від 26.07.2022р. по справі №925/181/20(925/411/21) залишити без змін. Також у відзиві ліквідатор просить відмовити апелянту у прийнятті до розгляду в якості нових доказів: нотаріально засвідчену копія Афідевіту від Чуйка О.І. від 23.09.2022р., копію повідомлення про вчинення злочину від ТОВ «Манеж» від 26.09.2022р., фотографії носіїв реклами станом на 23.09.2022р. на підставі ст.ст. 80, 88, 269 ГПК України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2022р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Манеж» на рішення господарського суду Черкаської області від 31.08.2022р. у справі №925/181/20(925/411/21) та призначено її до розгляду на 14.11.2022р.

Колегія суддів відхиляє клопотання скаржника, яке викладено в прохальній частині апеляційної скарги, а саме - клопотання про прийняття до розгляду доказів, які не були надані до матеріалів справи у суді першої інстанції, а саме: нотаріально засвідчену копія Афідевіту від Чуйка О.І. від 23.09.2022р., копію повідомлення про вчинення злочину від ТОВ «Манеж» від 26.09.2022р., фотографії носіїв реклами станом на 23.09.2022р., оскільки апелянтом не наведені достатні, обґрунтовані та виняткові обставини за яких вказані докази мають бути прийняті апеляційним судом до уваги, а місцевому суду вони не подавались, хоча апелянт знав про розляд справи судом першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників ТОВ «Манеж», дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

До місцевого суду з позовом звернулось ТОВ «Селена» з вимогою стягнути орендну плату із ТОВ «Манеж» в розмірі 117 000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням ТОВ «Манеж» грошових зобов`язань з оплати орендних платежів за договором оренди рекламних конструкцій від 27.12.2016р. №271216.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 08.06.2021р. у справі №925/181/20(925/411/21) було відмовлено у задоволенні позову повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.09.2021р. у справі №925/181/20(925/411/21) апеляційну скаргу було залишено без задоволення, а рішення місцевого суду від 08.06.2021р. - без змін.

Постановою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 18.01.2022р. у справі №925/181/20(925/411/21) касаційну скаргу ТОВ «Селена» було задоволено частково, скасовано постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.09.2021р. та рішення місцевого суду від 08.06.2021р. Справу в скасованій частині направлено на новий розгляд до господарського суду Черкаської області.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 05.04.2022р. справу №925/181/20(925/411/21) було прийнято до провадження та призначено до розгляду.

З матіредалів справи вбачається, що 27.03.2008р. згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 26.04.2021р. №254387659 щодо об`єкта майна за реєстраційним номером 3295653 «Комплекс будівель», розташованого за адресою: Черкаська область, Черкаський район, с. Свидівок, вул. Дахнівська,21 наявний запис від 27.03.2008р. про державну реєстрацію права власності на нього за ТОВ «Селена» на підставі свідоцтва про право власності від 27.03.2008р. серії САВ 290300 та від 22.02.2008 серії ЯЯЯ 654945, виданих Виконавчим комітетом Свидівоцької сільської ради.

27.12.2016р. між ТОВ "Селена" та ТОВ "Манеж" було підписано договір оренди рекламних конструкцій №271216, згідно з яким: орендодавець передає, а орендар приймає в орендне користування рекламні носії (майно), що належать орендодавцеві на праві приватної власності (п.1.1.); майно, що передається в оренду, складається: рекламні носії 5 (п`ять) одиниць, розташовані за адресою: Черкаська область, Черкаський район, с. Свидівок, вул. Дахнівська,21; загальною площею 5,4 метрів квадратних (п.1.2.); передача майна в орендне користування здійснюється на підставі акту прийому-передачі, який являється невід`ємною частиною даного договору (п.1.3.); орендоване майно передається в оренду для розміщення рекламної продукції орендаря (п.1.4.); термін оренди складає 1 (один) рік з моменту підписання акту прийому-передачі майна (п.2.1.); орендар має право заходити на територію розміщення рекламних носіїв для обслуговування реклами (п.3.2.2.); орендодавець зобов`язаний надавати доступ на територію розміщення рекламних носіїв, які орендуються згідно умов даного договору (п.3.3.3.); розмір орендної плати за майно, що орендується становить 3000,00 (три тисячі) грн. на місяць в т.ч. ПДВ (п.4.1.); орендна плата сплачується щомісячно в безготівковому порядку на банківський рахунок орендодавця до 10-го числа поточного місяця (п.4.2.).

06.01.2017р. згідно з актом прийому-передачі орендованого майна від 06.01.2017р. носії реклами (сіті-лайт двосторонній світловий розміром 1,2 м х 1,8 м), розміщені на території спорт-готелю «Селена», в кількості п`яти одиниць передані ТОВ «Селена» в орендне користування ТОВ «Манеж».

23.01.2018р. між ТОВ «Селена» та ТОВ «Селена-Фемелі Резорт» було укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі будівлі спа-центру, розташованої за адресою: Черкаська область, Черкаський район, с. Свидівок, вул. Дахнівська,21 на земельній ділянці площею 3,6894 га кадастровий номер :04:007:0066 (т.5 а.с.123) та договір купівлі-продажу комплексу будівель, розташованого за адресою: Черкаська область, Черкаський район, с. Свидівок, вул. Дахнівська,21, на земельних ділянках: площею 1,5800 га, кадастровий номер :04:007:0009; площею 5,4895 га, кадастровий номер 0:04:007:0001; площею 3,6894 га, кадастровий номер :04:007:0066 та належних ТОВ «Селена» на праві приватної власності згідно із свідоцтвами про право власності від 27.03.2008р. серії САВ 290300 та від 22.02.2008р. серії ЯЯЯ 654945, виданих Виконавчим комітетом Свидівоцької сільської ради.

23.01.2018р. згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 26.04.2021р. №254387659 щодо об`єкта майна за реєстраційним номером 49 "Комплекс будівель, об`єкт житлової нерухомості: ні", розташованого на земельних ділянках з кадастровими номерами: :04:007:0001, :04:007:0066, :04:007:0009 за адресою: Черкаська область, Черкаський район, с. Свидівок, вул. Дахнівська,21 наявний запис від 23.01.2018р. про державну реєстрацію права власності на нього за ТОВ «Селена-Фемелі Резорт» на підставі договору купівлі-продажу від 23.01.2018 №657, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В.

01.02.2018р. між ТОВ «Манеж» та ТОВ «Селена-Фемелі Резорт» було укладено договір про надання послуг щодо просування товару, згідно з умовами якого виконавець зобов`язується за завданням замовника в порядку та на умовах, визначених цим договором, просувати товар замовника шляхом розповсюдження інформації у вигляді рекламних проспектів, буклетів, візитних карток, плакатів, інших зображень товару замовника. Місцем надання послуг визначено територію готельного комплексу «Селена-Фемелі Резорт», вул. Дахнівська, 21, с. Свидівок. Вартість та обсяг наданих послуг зафіксовано сторонами в актах здачі-прийняття робот (надання послуг) № ТД-0000020, ТД-0000023, ТД-0000047, ТД-0000094, ТД-00000162, ТД-00000220.

Ухвалою місцевого суду від 03.03.2020р. було відкрито провадження у справі про банкрутство боржника.

Постановою суду першої інстанції від 07.07.2020р. боржника було визнано банкрутом, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Голінного А.М., припинено повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, а також повноваження власника (власників) майна банкрута, зобов`язано посадових осіб банкрута протягом п`ятнадцяти днів з дня призначення ліквідатора, передати бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута ліквідатору.

16.07.2020р. ліквідатор банкрута направив керівнику ТОВ «Селена» Мартинюку Г.А. вимогу за №925/181/20/270 про передачу 27.07.2020р. йому усієї бухгалтерської та іншої документації, печаток, штампів, матеріальних та інших цінностей вказаного підприємства, відповіді на яку не отримав, що стало підставою для звернення до суду із заявою від 03.02.2021р. із відповідною вимогою до керівника ТОВ «Селена», яку ухвалою суду від 18.03.2021р. задоволено повністю.

28.07.2020р. ліквідатором банкрута, арбітражним керуючим Голінним А.М., на адресу ТОВ «Селена-Фемелі Резорт» було направлено запит №925/181/20/614 з проханням письмово повідомити: чи знаходиться/знаходилося за адресою: Черкаська область, Черкаський район, с. Свидівок, вул. Дахнівська,21 ТОВ «Селена» (його органи управління, документація, печатки, штампи, матеріальні та інші цінності) (якщо банкрут знаходиться/знаходився за цією адресою: повідомити правову підставу для перебування банкрута за вказаною адресою, період протягом якого підприємство перебувало за вказаною адресою, наявність станом на сьогоднішній день за цією адресою підприємства-банкрута, його документації, печаток, штампів, матеріальних та інших цінностей, а також порядок та можливість доступу ліквідатора до нежитлового приміщення, де знаходиться банкрут з метою встановлення наявності/відсутності документації, печаток, штампів, матеріальних та інших цінностей ТОВ «Селена»); чи виникали у ТОВ «Селена-Фемілі Резорт» із ТОВ «Селена» ті або інші правовідносини, зокрема і відносини оренди приміщень та/або іншого нерухомого майна (якщо так, повідомити підстави виникнення, характер, існування таких відносин на сьогоднішній день та/або обставини та підстави їх припинення, а також надати копії підтверджуючих документів); чи належать ТОВ «Селена-Фемілі Резорт» всі об`єкти нерухомості розташовані та/або яким присвоєна адреса: Черкаська область, Черкаський район, с. Свидівок, вул. Дахнівська, 21 (надати перелік об`єктів які належать ТОВ «Селена Фемілі Резорт» та перелік об`єктів розташованих за адресою, які не належать останньому з даними (за наявності) про власників/користувачів, балансоутримувачів вказаних об`єктів), який з даними сайту ПАТ «Укрпошта» отриманий ТОВ «Селена-Фемелі Резорт» 29.07.2020р., однак залишений без відповіді та реагування, що стало підставою для звернення ліквідатора банкрута до суду із заявою від 24.09.2020р. №925/181/20/792. Ухвалою суду від 05.11.2020р. у задоволенні заяви боржника у особі ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Голінного А.М., від 24.09.2020р. №925/181/20/792 відмовлено повністю.

14.08.2020р. Комунальним підприємством «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» ліквідатору банкрута було видано довідку №13580 о (т.5 а.с.59-60) про те, що станом на 01.01.2013р. право власності на комплекс будівель по вул. Дахнівській, 21 в с.Свидівок Черкаського району Черкаської області зареєстровано за ТОВ «Селена»; документами, які підтверджують право власності є: свідоцтва про право власності ЯЯЯ 654945 та САВ 2903000, видані Виконавчим комітетом Свидівоцької сільської ради 22.02.2008р. та 27.03.2008р. (відповідно).

Згідно із заключною випискою АТ КБ «ПриватБанк» від 03.11.2020р. про рух коштів ТОВ «Селена», за період з 01.01.2017р. до 31.12.2017р. ТОВ «Манеж» на рахунок боржника на підставі платіжних документів: від 22.12.2017р. за №460 було перераховано грошові кошти в розмірі 3000 грн. з призначенням платежу «За оренду зг.рах. №СФ-0000208 від 16.10.17р. в т.ч. ПДВ 500,00 грн.»; від 28.12.2017р. за №482 перераховано грошові кошти в розмірі 3000 грн. з призначенням платежу: «За оренду зг.рах. №СФ-0000236 від 13.12.17р. в т.ч. ПДВ 500,00 грн.».

04.12.2020р. ліквідатором банкрута на адресу ТОВ «Манеж» було направлено запит №925/181/20/999 та отримано від останнього лист від 17.12.2020р. №157 з документами, які підтверджують правовідносини між боржником та ТОВ «Манеж», а саме: договором оренди рекламних конструкцій від 27.12.2016р. №271216, актом прийому-передачі орендованого майна від 06.01.2017р., договором оренди рекламних конструкцій від 01.01.2015р. №010115, актом прийому-передачі орендованого майна від 01.01.2015р., договором про оренду рекламних носіїв від 01.01.2014р. б/н, актом прийому-передачі орендованого майна від 01.01.2014р., додатком №2 від 01.01.2014р. до договору від 01.01.2014р.

13.01.2021р. ліквідатором банкрута на адресу ТОВ «Манеж» було направлено вимогу від 05.01.2021р. № 925/181/20/10 про повернення майна та сплату орендних платежів, яку останнім отримано 15.01.2021р., однак залишено без відповіді та реагування.

Вказані обставини стали підставою для звернення ліквідатора банкрута до місцевого суду із позовною заявою від 25.03.2021р. в межах справи №925/181/20 про банкрутство ТОВ «Селена», що є предметом судового розгляду.

Частиною 1 ст.763 Цивільного кодексу України встановлене загальне правило, за яким договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Аналогічні за змістом положення містить ч.4 ст.284 Господарського кодексу України, відповідно до якої строк договору оренди визначається за погодженням сторін.

Закінчення строку, на який було укладено договір оренди, є однією з підстав його припинення (ч.4 ст.291 ГК України).

Виняток з наведеного правила передбачений ч.1 ст.764 ЦК України, за змістом якої, в разі якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Відповідно до ч.4 ст.284 ГК України, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму ЦК України.

Частиною 1 ст.785 ЦК України передбачено, що в разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Отже, норми ст.764 ЦК України та ч.4 ст.284 ГК України визначають можливість продовження договору оренди на той самий термін і на тих самих умовах. При цьому для такого автоматичного продовження договору оренди передбачена особливість - відсутність заяви (повідомлення) однієї зі сторін про припинення чи зміну умов договору протягом місяця після закінчення терміну його дії.

Відсутність такого заперечення як в силу ст.764 ЦК України, так і частини четвертої статті 284 ГК України може мати прояв у «мовчазній згоді» і в такому випадку орендар саме в силу закону може розраховувати, що договір оренди вважається поновленим/продовженим на строк, який був раніше встановлений договором.

У контексті наведеного заява орендодавця про припинення договору оренди за закінченням строку договору є одностороннім правочином, який відображає волевиявлення орендодавця в орендних правовідносинах, що не потребує узгодження з орендарем в силу прямої норми закону, і є підставою для припинення відповідних зобов`язальних правовідносин.

Повідомлення орендодавцем орендаря про припинення договору є юридично значимою дією, яка засвідчує наявність такого волевиявлення та забезпечує своєчасну обізнаність з ним іншої сторони, а тому є передумовою для настання обумовлених таким одностороннім правочином наслідків також для іншої особи за правилами абз.3 ч.3 ст.202 ЦК України.

Відповідні висновки були сформовані в постанові Верховного Суду від 18.01.2022р. у справі №925/181/20(925/411/21).

Згідно ч.1 ст.763 Цивільного кодексу України, договір найму укладається на строк, встановлений договором. Обов`язок орендаря сплачувати орендну плату за користування орендованим майном зберігається до припинення договору, оскільки орендна плата є платою орендаря за користування належним орендодавцю майном.

Перебування орендованого майна у орендаря, зокрема, протягом дії договору оренди (без повернення цього майна орендодавцю) покладає на орендаря відповідний обов`язок сплачувати орендну плату (ст.762 ЦК України, ст.286 ГК України), а після припинення дії договору оренди - інший обов`язок, що визначений правилами ч.23 ст.785 ЦК України.

Відповідно ж до ч.1 ст.785 Цивільного кодексу України з припиненням зобов`язання з оренди у відповідача виникає зобов`язання негайно повернути наймодавцеві річ, а у позивача відповідно виникає право вимагати її повернення та сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення, оскільки будь-яких доказів переходу права власності на сіті-лайти до Товариства з обмеженою відповідальністю «Селена-Фемелі Резорт» суд не надано.

Відповідачем не було доведено місцевому суду обставини повернення орендованого майна позивачу, переходу права власності на орендоване майно ТОВ «Селена-Фемелі Резорт» та укладення з останнім договору про використання орендованого раніше у позивача майна. Зокрема, договір від 01.02.2018р. про надання послуг щодо просування товару між ТОВ «Манеж» та ТОВ «Селена-Фемелі Резорт» не містить умов про використання раніше орендованих у ТОВ «Селена» сіті-лайтів.

Строк, на який майно (носії реклами сіті-лайт двосторонні світлові розміром 1,2 м х 1,8 м, розміщені на території спорт-готелю «Селена», в кількості п`яти одиниць) передано ТОВ «Селена» в орендне користування ТОВ «Манеж», відповідно до п.2.1. договору оренди обмежений одним роком з моменту підписання акту прийому-передачі майна (06.01.2017р.), водночас, в порядку ст.764 Цивільного кодексу України та ст.284 Господарського кодексу України, за відсутності заперечень жодної із сторін та заяв про припинення оренди, був пролонгований кожного разу на один рік, обмежуючись періодом до 06.01.2021р.

Місцевий суд дійшов правильного висновку про неодноразове поновлення/продовження з 06.01.2018р. річного терміну оренди майна за Договором оренди на той самий річний термін та на тих самих умовах до 06.01.2021р., коли ліквідатор позивача від імені орендодавця вислював, за правилами ст.764 ЦК України (ч.4 ст.284 ГК України), заперечення щодо поновлення/продовження Договору оренди на новий строк та повідомляв про це відповідача.

З цього вбачається, що у позивача були наявні правові підстави для нарахування орендної плати по договору оренди від 27.12.2016р. за період з 06.01.2017р. по 06.01.2021р., а у відповідача існували зобов`язання із оплати за вказаний період орендної плати у розмірі та в строки визначені в договорі, а саме: 3000 грн. на місяць до 10-го числа кожного місяця за весь час користування майном.

Таким чином, місцевим судом було правильно встановлено, що позовні вимоги позивача на суму 108 000 грн., в якості нарахованої орендної плати за період з 06.01.2018р. по 06.01.2021р., є обґрунтованими.

В частині заявлених позовних вимог за період з 06.01.2021р. по 06.03.2021р. на суму 9 000 грн. апеляційний суд зазначає наступне.

Орендна плата є платою орендаря за користування належним орендодавцю майном та відповідає суті орендних правовідносин, що полягають у строковому користуванні орендарем об`єктом оренди на платній основі (статті 759, 762 ЦК України, статті 283, 284, 286 ГК України), а тому обов`язок орендаря сплачувати орендну плату за користування орендованим майном зберігається до припинення договору оренди.

Водночас, самостійною формою майнової відповідальності у сфері орендних правовідносин, яка застосовується у разі (після) припинення договору оренди - якщо наймач не виконує обов`язку щодо негайного повернення речі, є неустойка, стягнення якої передбачено частиною другою статті 785 ЦК України, що є належним способом захисту прав та інтересів орендодавця після припинення договору оренди, коли користування майном стає неправомірним.

Отже, правовідносини між сторонами у разі невиконання (несвоєчасного виконання) наймачем (орендарем) обов`язку щодо повернення речі з найму (оренди) з її подальшим користуванням після припинення договору оренди не можуть врегульовуватись іншим чином, ніж визначено частиною другою статті 785 ЦК України (зокрема, з установленням для наймача (орендаря) будь-якого іншого (додаткового) зобов`язання, окрім того, що передбачений частиною другою статті 785 ЦК України).

Вказані правові висновки сформовані в постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 18.01.2022р. у справі №925/181/20(925/411/21) з урахуванням правової позиції Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, що сформульована в постанові від 19.04.2021р. у справі №910/11131/19.

У зв`язку із викладеним, позовні вимоги до відповідача щодо його обов`язку, як орендаря, сплатити відповідну (заявлену позивачем) заборгованість з орендної плати за користування майном після припинення дії Договору оренди з 06.01.2021р. з підстав продовження користування майном є необґрунтованими.

Позивач у спірних правовідносинах не заявляв до відповідача вимоги щодо сплати ним неустойки за правилами частини другої статті 785 ЦК України, що, відповідно, виключало їх розгляд судами попередніх інстанцій.

Таким чином, заявлені позовні вимоги в якості орендної плати в межах суми 9000 грн., нараховані та заявлені позивачем за період з січня по березень 2021р., є необґрунтованими, оскільки не ґрунтуються на умовах договору, залишаються поза врегулюванням умовами договору, не є орендною платою, відтак не могли бути задоволені в межах вирішення даного спору.

Зважаючи на те, що місцевим судом були визнані обґрунтованими лише позовні вимоги в сумі 108 000 грн., за період з 06.01.2018р. по 06.01.2021р., то питання застосування позовної давності правильно вирішувалось судом першої інстанції саме щодо даної частини заявлених позовних вимог.

Заява відповідача про пропуск позовної давності обґрунтована тим, що термін оренди сплив 05.01.2018р. і позовна давність по заявленим вимогам спливла відповідно 05.01.2021р.

Колегія суддів не погоджується з таким твердженням відповідача з огляду на наступне.

Висновок щодо спливу терміну оренди 05.01.2018р. був спростований Верховним Судом в постанові від 18.01.2022р. у справі №925/181/20(925/411/21).

Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1 ст.267 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Частиною 5 ст.267 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Позовні вимоги заявлені позивачем, які місцевим судом були визнані обґрунтованими, пов`язані із стягненням на користь відповідача коштів в якості заборгованості по сплаті орендних платежів.

Пунктом 4.1. Договору визначено розмір орендної плати за майно, що орендується, який становить 3 000 грн. на місяць.

Тобто, умовами договору передбачене щомісячне нарахування орендної плати.

Згідно п.4.2. Договору орендна плата сплачується Орендарем в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок Орендодавця щомісячно до 10 числа кожного поточного місяця.

Тобто, для кожного щомісячного орендного платежу встановлений окремий строк виконання зобов`язання (щомісячно до 10-го числа кожного поточного місяця).

Внаслідок цього, для кожного окремо визначеного строку виконання зобов`язань по щомісячному орендному платежу, обраховується окремо позовна давністю, за змістом ч. 5 ст.267 ЦК України, після спливу строк для оплати щомісячного платежу (тобто, після 110-го числа кожного місяця за вказаний період).

З матеріалів справи вбачається, що до місцевого суду заява з вимогами про стягнення боргу зі сплати орендних платежів була подана 25.03.2021р.

Отже, трирічний строк позовної давності спливає щодо вимог про стягнення орендних платежів за січень-березень 2018р. на загальну суму 9 000 грн.

З матеріалів справи вбачається, що, стосовно цієї частини позовних вимог позивач у відповіді на відзив заявляв про продовження позовної давності в силу введеного карантину на всій території України з 12.03.2020р.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020р. №211 (з урахуванням змін та доповнень) «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено карантин з 12.03.2020р. по 22.05.2020р. на всій території України карантин.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2020р. №392 (з урахуванням змін та доповнень) «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2(далі - COVID-19), з 22 травня 2020р. до 31 липня 2020р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020р. №211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020р., №23, ст.896, №30, ст.1061).

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020р. №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 1 серпня до 31 грудня 2020р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) карантин, продовживши на всій території України дію карантину.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020р. №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі COVID-19), з 19 грудня 2020р. до 28 лютого 2021р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020р. №211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020р., № 23, ст.896, №30, ст.1061), від 20 травня 2020р. №392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020р., №43, ст.1394, №52, ст.1626) та від 22 липня 2020р. №641 Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020р., №63, ст.2029).

Отже, протягом періоду з 12.03.2020р. по 25.03.2021р. був введений карантин на всій території України.

Відповідно до п.12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, доповненого Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020р. №540-IX, чинного з 20.04.2020р., передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Статтею 257 ЦК України визначений загальний строк позовної давності у три роки.

Тобто, п.12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України продовжено в тому числі й загальний трирічний строк позовної давності на весь строк дії карантину.

Як зазначалось вище, заява з вимогами про сплату орендних платежів із ТОВ «Манеж» в сумі 117 000 грн. було подано 25.03.2021р.

На дату подання трирічний строк по вимогах позивача сплив лише щодо вимог по сплаті орендних платежів нарахованих у 2018р. за період з січня по березень 2021р. (сплив відповідно 10.01.2021р., 10.02.2021р. та 10.03.2021р.).

Зважаючи на те, що з 12.03.2020р. було введено карантин, з чим пов`язано доповнення з 30.04.2020р. положень ЦК України щодо продовження загального строку позовної давності встановленого в ст.257 ЦК України, і зазначені події настали в момент, коли позовна давність по заявленим вимогам позивачем не була пропущена, то місцевий суд дійшов правильного висновку про те, що позовна давність по вимогах за січень 2018р., лютий 2018р. та березень 2018р. на момент подання заяви з вимогами про їх стягнення (25.03.2021р.) не була пропущена, оскільки строк позовної давності продовжено до закінчення строку дії карантину, а карантин станом на 25.03.2021р. був продовжений до 31.12.2021р., а в подальшому є продовженим надалі.

Тому місцевий суд законно і обґрунтовано частково задовольнив позовні вимоги позивача в межах суми 108 000 грн. нарахованих орендних платежів за період з 06.01.2018р. по 06.01.2021р. (за січень 2018 грудень 2020 років) й відповідно відмовив в задоволенні позову в частині 9 000 грн., заявлених позивачем за період з січня 2021 року по березень 2021 року.

В іншій частині рішення господарського суду Черкаської області від 31.08.2022р. апелянтом не оскаржувалось.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 240, 270, 275, 276, 282, 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Манеж» залишити без задоволення, а рішення господарського суду Черкаської області від 31.08.2022р. у справі №925/181/20(925/411/21) - без змін.

Справу №925/181/20(925/411/21) повернути до господарського суду Черкаської області.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складений та підписаний 17.11.2022р.

Головуючий суддя В.О. Пантелієнко

Судді Б.М. Грек

Б.В. Отрюх