РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.11.2022Справа № 910/203/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Алєєвої І.В., за участю секретаря судового засідання Голуб.О.М., розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування»

до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»

про стягнення 100 000, 00 грн.

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання від 14.11.2022.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

04 січня 2021 року до Господарського суду міста Києва від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» надійшла позовна заява б/н від 23.12.2020 року до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про здійснення виплати страхового відшкодування на суму в розмірі 100 000, 00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.02.2021( суддя ОСОБА_2) розгляд справи № 910/203/21 ухвалено здійснювати у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 24.02.2021 року та витребувано у СВ Валківського ВП ГУНП в Харківській області належним чином завірені матеріали кримінального провадження №0000066 від 30.01.2018 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.06.2021 було призначено у справі № 910/203/21 автотехнічну експертизу.

27.07.2021 у зв`язку з надходженням клопотання експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз ухвалою Господарського суду міста Києва було поновлено провадження у справі та зобов`язано сторін, на виконання вимог клопотання експертів для проведення експертизи: вказати вихідні дані щодо обставин і механізму розвитку даної пригоди, виходячи з версій усіх водіїв - учасників даної ДТП; вказати взаємне розташування автомобіля "Рено Магнум" д.н. НОМЕР_1 з напівпричепом E-KRONE д.н. НОМЕР_2 у моменти, для яких необхідно провести розрахунки щодо технічної можливості запобігти зіткнення з боку водія цього автомобіля (див. питання №2).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.08.2021 ( суддя ОСОБА_2) було продовжено строк підготовчого провадження у справі та відкладено розгляд справи на 29.09.2021 та витребувано у СВ Валківського ВП ГУНП в Харківській області Валківського ВП ГУНП України в Харківській області відео з камери відеореєстратора, надане водієм Volkswagen Crafter НОМЕР_3 ОСОБА_1 по кримінальному провадженню №0000066.

Відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_2 , на підставі розпорядження керівника апарату суду № 05-23/1504/21 від 06.09.2021 справу № 910/203/21 направлено на повторний автоматизований розподіл.

За наслідками проведення повторного автоматизованого розподілу справи № 910/203/21, визначено суддю Алєєву І.В. для подальшого її розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.09.2021 прийнято справу № 910/203/21 до свого провадження, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 18.10.2021.

У судовому засіданні 18.10.2021 представник позивача надав усні пояснення по справі, уповноважений представник відповідача у судове засідання не з`явився.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.10.2021 було відкладено розгляд справи на 01.11.2021.

У судовому засіданні 01.11.2021 представник позивача надав усні пояснення по справі, уповноважений представник відповідача у судове засідання не з`явився.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.11.2021 за результатами розгляду клопотання експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про надання додаткових матеріалів у справі № 910/203/21 ухвалу та матеріали справи № 910/203/21 надіслано до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, провадження у справі № 910/203/21 зупинено на час проведення судової почеркознавчої експертизи.

28.07.2022 від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшли матеріали справи № 910/203/21 разом з висновком експерта.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.08.2022 було поновлено провадження у справі та призначено судове засідання на 12.09.2022.

18.08.2022 від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

07.09.2022 від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.

У судове засідання 12.09.2022 уповноважені представники сторін не з`явились.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.09.2022 було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 24.10.2022.

У судове засідання 24.10.2022 уповноважені представники сторін не з`явились.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.10.2022 було відкладено розгляд справи по суті на 14.11.2022.

Представники сторін у судове засідання 14.11.2022 не з`явились.

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

21.07.2017 між Приватним акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» (далі - Позивач/Страховик) та ТОВ «Дієса» (далі - Страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 046.1353284.777 (далі - Договір страхування), предметом якого є страхування транспортного засобу «Volkswagen Crafter», д/н НОМЕР_4 (далі - застрахований автомобіль).

30.01.2018 на автошляху «Київ-Харків-Довжанський» у с. Гонтів Яр, Валківського району, Харківської області відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю застрахованого автомобіля та автомобіля «Renault Magnum» д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , в результаті якої було пошкоджено застрахований автомобіль.

За фактом ДТП, було відкрито кримінальне провадження № 0000066 від 31.01.2018.

Як зазначає позивач у позовній заяві на даний час розслідування вищезазначеного кримінального провадження триває, докази про його закінчення в матеріалах справи відсутні.

В подальшому, власник застрахованого автомобіля звернувся до позивача з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

З метою визначення вартості відновлювального ремонту застрахованого автомобіля було проведено його огляд, про що позивачем складено протокол огляду та складено звіт про оцінку автомобіля, а також акт виробництва № ТХ-0020699 відповідно до яких вартість ремонту складає 107 000, 00 грн.

Позивачем на підставі зібраних документів та заяви власника застрахованого автомобіля складено страховий акт № 0133.206.18.01.01 на суму 107 000, 00 грн. та здійснено виплату страхового відшкодування.

Як зазначає позивач, він звернувся до відповідача з претензією про відшкодування шкоди, що завдана ОСОБА_3 , оскільки його цивільно-правова відповідальність на момент ДТП була застрахована у Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» згідно Полісу АО/0937845.

Однак, відповідач вказану претензію залишив без задоволення.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, з наступних підстав.

Відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статті 27 Закону України "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно з положеннями статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За статтею 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

З урахуванням змісту статті 979 ЦК України та статті 16 Закону України "Про страхування" у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатися, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватися судом у кожному конкретному випадку.

Суд зазначає, що відповідно до статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники дорожньо-транспортної пригоди скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Приписами статті 993 далі ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування" визначено перехід до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат права вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Так, відповідно до документів наявних в матеріалах справи, в них відсутні докази на встановлення вини страховика Відповідача (зокрема рішення суду чи визнання вини страховиком Відповідача), а відтак у Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» не виникає обов`язку, як у страховика, відшкодувати Позивачу збитки.

Крім того, Господарський суд міста Києва вважає за доцільне зазначити про те, що відповідно до ст.. 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Відповідно до статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі статтею 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Відповідно до частини 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до статті 74 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Це стосується позивача, який мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він звернувся до господарського суду з позовними вимогами.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до статей 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Приписами статті 86 ГПК України унормовано, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно приписів статті 129 ГПК України судові витрати у зв`язку із відмовою від позову покладаються на Позивача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1.У задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

2. Витрати по сплаті судового зору покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Алєєва