ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2022 р. Справа № 910/13745/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Попікової О.В.

суддів: Корсака В.А.

Євсікова О.О.

розглянувши матеріали апеляційних скарг Державного агентства резерву України та Товариства з обмеженою відповідальністю "Сталь монтаж строй"

на рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2021 (повний текст складено 10.12.2021)

у справі №910/13745/21 (суддя Лиськов М.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сталь монтаж строй"

до Державного агентства резерву України

про визнання недійсним рішення та спонукання укласти договір

за участю секретаря судового засідання: Руденко Н.С.,

в судовому засіданні взяли участь представники:

- позивача (в режимі відеоконференції) Воротилін Є.М.,

- відповідача Михайлець О.В.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.12.2021 позов задоволено повністю. Визнано недійсним рішення Державного агентства резерву України, оформленого протоколом №329/1 від 19.07.2021, яким внесено зміни до результатів реалізації матеріальних цінностей державного резерву, в тому числі мобілізаційного від 29.06.2021, в частині відміни результатів аукціону за лотом №580. Зобов`язано Державне агентство резерву України укласти договір купівлі-продажу матеріальних цінностей державного резерву, в тому числі мобілізаційного за лотом №580 з переможцем аукціону - Товариством з обмеженою відповідальністю "Сталь монтаж строй" за найвищою ціною, запропонованою переможцем. Стягнуто з Державного агентства резерву України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сталь монтаж строй" судовий збір в розмірі 4540,00 грн. та 10000,00 грн. витрат на правову допомогу.

Не погодившись із зазначеним рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою. Разом з апеляційною скаргою скаржник просить поновити строк на апеляційне оскарження. В обґрунтування підстав пропуску строку скаржник зазначає, що оскаржуване рішення надійшло на адресу Держрезерву лише 20.12.2021, що підтверджується штампом вхідного номеру документу "вхід. №6060/1/1-21 від 20.12.2021" та копією конверту. В підтвердження зазначеного відповідачем до апеляційної скарги, зокрема, додано копію конверту з трек-номером 130.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.01.2022 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Попікова О.В., судді: Євсіков О.О., Демидова А.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2022 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/13745/21; відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Державного агентства резерву України на рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2021 у справі №910/13745/21 до надходження матеріалів даної справи до Північного апеляційного господарського суду.

28.01.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Сталь монтаж строй" надійшов відзив на апеляційну скаргу.

31.01.2022 матеріали справи №910/13745/21 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2022 задоволено клопотання Державного агентства резерву України про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2021 у справі №910/13745/21; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного агентства резерву України на рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2021 у справі №910/13745/21; розгляд справи №910/13745/21 призначено на 28.02.2022.

Крім того, не погодившись із зазначеним рішенням в частині зменшення витрат на правову допомогу, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою. Разом з апеляційною скаргою скаржник, зокрема, просить звільнити його від обов`язку сплати судового збору за подання апеляційної скарги, оскільки розподіл судових витрат не є позовною вимогою, не стосується суті спору та не є рішенням по суті.

Згідно з протоколом передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 25.01.2022 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Попікова О.В., судді: Євсіков О.О., Демидова А.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.01.2022 відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Сталь монтаж строй" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2021 у справі №910/13745/21 до надходження матеріалів даної справи до Північного апеляційного господарського суду.

31.01.2022 після постановлення вищезазначеної ухвали суду апеляційної інстанції матеріали справи №910/13745/21 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сталь монтаж строй" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2021 у справі №910/13745/21 залишено без руху; запропоновано Товариству з обмеженою відповідальністю "Сталь монтаж строй" протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали усунути недоліки, а саме, надати до Північного апеляційного господарського суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2021 у справі №910/13745/21 з доказами, що підтверджують дату його отримання, за наявності або наведення інших підстав для поновлення строку.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2022 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Сталь монтаж строй" про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2021 у справі №910/13745/21; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сталь монтаж строй" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2021 у справі №910/13745/21; клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Сталь монтаж строй" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду - задоволено; розгляд апеляційних скарг Державного агентства резерву України та Товариства з обмеженою відповідальністю "Сталь монтаж строй" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2021 у справі №910/13745/21 здійснювати в одному апеляційному провадженні; розгляд справи №910/13745/21 в режимі відеоконференції призначено на 28.02.2022.

Судове засідання 28.02.2022 не відбулось у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, у зв`язку з чим Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022. На часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб.

01.04.2022 до апеляційної інстанції від представника Державного агентства резерву України надійшло клопотання про відкладення розгляду справи №910/13745/21 на більш пізній термін.

Ухвалою ПАГС від 28.04.2022 задоволено клопотання представника Державного агентства резерву України про відкладення розгляду справи №910/13745/21; відкладено судове засідання на 20.06.2022.

У судовому засіданні 20.06.2022 оголошено перерву на 08.08.2022.

10.06.2022 засобами електронного зв`язку від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Сталь монтаж строй" - адвоката Воротиліна Є.М. надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.06.2022 задоволено клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Сталь монтаж строй" - адвоката Воротиліна Є.М. про участь у судовому засіданні, призначеному на 20.06.2022, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

20.06.2022 від Державного агентства резерву України надійшла заява про закриття провадження провадження у справі.

20.06.2022 від Державного агентства резерву України надійшло клопотання про припинення провадження у справі.

В судовому засіданні 20.06.2022 суд протокольно ухвалив оголосити перерву в режимі відеоконференції до 08.08.2022.

05.07.2022 від Державного агентства резерву України надійшли клопотання про припинення провадження у справі.

20.07.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Сталь монтаж строй" - адвоката Воротиліна Є.М. надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.08.2022 продовжено строк розгляду апеляційних скарг Державного агентства резерву України та Товариства з обмеженою відповідальністю "Сталь монтаж строй" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2021 у справі №910/13745/21. Відкладено розгляд справи №910/13745/21 в режимі відеоконференції на 19.09.2022. Витребувано у позивача та відповідача роздруківку з офіційного веб-сайту Державного агентства резерву України стосовно розміщення 19.07.2021 оголошення про відміну результатів аукціону від 19.06.2021 з реалізації матеріальних цінностей державного резерву, в тому числі мобілізаційного, за лотом №580, який відбувся відповідно до оголошення, оприлюдненого на офіційному веб-сайті Державного агентства резерву України та опублікованому в газеті "Урядовий кур`єр" від 08.06.2021 №108.

Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 19.09.2022 №09.1-08/2745/22 відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/13745/21 у зв`язку з перебуванням судді Демидової А.М., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) від 19.09.2022 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Попікова О.В., судді: Корсак В.А., Євсіков О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.09.2022 прийнято апеляційні скарги Державного агентства резерву України та Товариства з обмеженою відповідальністю "Сталь монтаж строй" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2021 у справі №910/13745/21 до провадження у визначеному складі суду; розгляд апеляційних скарг призначено на 19.09.2022.

В судовому засіданні 19.09.2022 суд протокольно ухвалив оголосити перерву в режимі відеоконференції до 17.10.2022.

17.10.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Сталь монтаж строй" - адвоката Воротиліна Є.М. надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

17.10.2022 від Державного агентства резерву України надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з Указами Президента України від 18.05.2022 №341/2022, від 12.08.2022 №573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану.

Розпорядженням Голови Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2022 №6 на підставі ч. 2 статті 29 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" з метою збереження життя і здоров`я та забезпечення безпеки відвідувачів, суддів і працівників апарату суду рекомендовано суддям Північного апеляційного господарського суду тимчасово 17 жовтня 2022 року утриматися від розгляду справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу.

Враховуючи вищенаведене, судове засідання, призначене на 17.10.2022 не відбулось.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.10.2022 розгляд справи №910/13745/21 призначено в режимі відеоконференції на 31.10.2022.

Згідно з ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.08.2022, відповідачу запропоновано надати до Північного апеляційного господарського суду роздруківку з офіційного веб-сайту Державного агентства резерву України стосовно розміщення 19.07.2021 оголошення про відміну результатів аукціону від 19.06.2021 з реалізації матеріальних цінностей державного резерву, в тому числі мобілізаційного, за лотом №580.

Колегія суддів зазначає, що у зв`язку із воєнним станом в країні, доступ до сайту Державного агентства резерву України є обмеженим, що унеможливлює перевірити інформацію, яка розміщена на сайті відповідача щодо відміни аукціону від 29.06.2021 по лоту №580, з наявним в матеріалах справи витягом з Оголошення про внесення змін до результатів з реалізації матеріальних цінностей державного резерву, в тому числі мобілізаційного.

31.10.2022 відповідачем надано до Північного апеляційного господарського суду пояснення, до яких додано проект оголошення про внесення змін до результатів аукціону від 29.06.2021 з реалізації матеріальних цінностей державного резерву, в тому числі, мобілізаційного, за, зокрема, лотом №580, який відбувся відповідно до оголошення оприлюдненого на офіційному вебсайті Держрезерву України та опублікованого в газеті «Урядовий кур`єр» від 08.06.2021 №108.

Тобто, зміст наданого відповідачем вказаного проекту оголошення, та наявного в матеріалах справи, співпадають, та підтверджують відміну 19.07.2021 відповідачем аукціону за лотом №580 від 29.06.2021.

Заслухавши присутніх представників сторін, перевіривши матеріали справи, переглянувши рішення місцевого господарського суду на предмет дотримання ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивач прийняв участь в аукціоні з реалізації матеріальних цінностей державного резерву України, у тому числі мобілізаційного, відповідно до оголошення, розміщеного в газеті "Урядовий кур`єр" від 08.06.2021 № 108 та на офіційному веб-сайті Державного агентства резерву України.

Для участі в аукціоні за лотом № 580, позивачем було подано обов`язковий пакет документів, сплачено 46 106,88 грн. гарантійного внеску та направлено представника для участі у торгах Романова Є.Ю., що підтверджується наявними у матеріалах справи документами.

За результатами аукціонних торгів, які було проведено 29.06.2021 позивача було оголошено переможцем, зокрема, за лотом №580, інформацію про що було опубліковано на офіційному веб-сайті агентства (копія оголошення від 29.06.2021 посилання https://rezerv.qov.ua/diyalnist/realizaciva-tmc/rezultati-torgiv).

За твердженнями позивача, які підтверджуються наявними у матеріалах справи належними та допустимими доказами (лист від 15.07.2021 з доказами направлення відповідачу) та не спростовано відповідачем, після оголошення позивача переможцем ним було розпочато переговори з посадовими особами відповідача щодо укладання договору за результатами проведеного аукціону та сплати основної суми за лотом №580.

Як стверджує позивач, його ініціативи щодо укладення договору з відповідачем були проігноровані останнім, а 19.07.2021 на офіційному веб-сайті відповідача було розміщено оголошення про відміну результатів аукціону від 29.06.2021 з реалізації матеріальних цінностей державного резерву, в тому числі мобілізаційного, за лотом №580, який відбувся відповідно до оголошення, оприлюдненого на офіційному веб-сайті Держрезерву України та опублікованого в газеті Урядовий кур`єр від 08.06.2021 № 108 без зазначення будь-яких причин та підстав.

Як зазначив позивач, всі його запити до посадових осіб відповідача про надання інформації щодо причин відміни аукціону №580 шляхом направлення офіційного листа були проігноровані і тому, 23.07.2021 позивачем було направлено скаргу на дії посадових осіб Державного агентства резерву України до Міністерства економіки України, Кабінету Міністрів України.

30.07.2021 на адресу позивача надійшов лист від Державної установи «Урядовий контактний центр», в якому позивача повідомили про пересилання скарги до Міністерства економіки України та відповідача та необхідності реєстрації скарги на Урядовому порталі.

Жодної відповіді на скаргу від 23.07.2021 позивачем не отримано, що й спричинило звернення із даним позовом, в якому позивач просить: - визнати недійсним рішення Державного агентства резерву України, оформленого протоколом №329/1 від 19.07.2021, яким внесено зміни до результатів реалізації матеріальних цінностей державного резерву, в тому числі мобілізаційного від 29.06.2021, в частині відміни результатів аукціону за лотом №580; - зобов`язати відповідача укласти договір купівлі-продажу матеріальних цінностей державного резерву, в тому числі мобілізаційного за лотом №589 з переможцем аукціону - позивачем за найвищою ціною, запропонованою переможцем.

Колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду про задоволення позовної вимоги позивача про визнання недійсним рішення Державного агентства резерву України, оформленого протоколом №329/1 від 19.07.2021, яким внесено зміни до результатів реалізації матеріальних цінностей державного резерву, в тому числі мобілізаційного від 29.06.2021, в частині відміни результатів аукціону за лотом №580, з огляду на таке.

Відповідно до Порядку реалізації матеріальних цінностей державного резерву, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 №1078 (надалі Порядок), цей Порядок визначає процедуру реалізації матеріальних цінностей державного резерву, в тому числі мобілізаційного, на підставі актів Кабінету Міністрів України, прийнятих відповідно до Закону України "Про державний матеріальний резерв" (далі - матеріальні цінності).

Згідно з п. 2 Порядку, реалізація Держрезервом матеріальних цінностей здійснюється шляхом: - проведення аукціону; - продажу одержувачу, визначеному Кабінетом Міністрів України, для здійснення стабілізаційних заходів на внутрішньому ринку, надання державної підтримки галузям економіки, підприємствам, установам та організаціям (крім матеріальних цінностей, що відпускаються з державного резерву в порядку тимчасового позичання). Умови такого продажу визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що для проведення аукціону з реалізації матеріальних цінностей Держрезерв утворює аукціонний комітет (далі - комітет).

Комітет очолює Голова Держрезерву або його заступник.

До складу комітету входять представники Держрезерву, Мінекономіки і Мінфіну.

Кількість членів комітету не повинна становити менше ніж сім осіб.

Відповідно до п. 5 Порядку матеріальні цінності за найменуваннями та кількістю об`єднуються комітетом у лоти.

Згідно з п. 7 Порядку оголошення про проведення аукціону розміщується в газеті "Урядовий кур`єр" та на офіційному веб-сайті Держрезерву не менше ніж за 20 календарних днів до дати його проведення. Повідомлення про продаж матеріальних цінностей Держрезерв протягом трьох робочих днів від дати опублікування оголошення надсилає їх відповідальним зберігачам із запрошенням взяти участь в аукціоні.

В оголошенні про проведення аукціону зазначається найменування матеріальних цінностей, дата проведення аукціону, реквізити офіційного веб-сайта Держрезерву та контактні телефони осіб, відповідальних за проведення аукціону.

На офіційному веб-сайті Держрезерву зазначаються: найменування матеріальних цінностей, одиниця виміру, кількість у лоті, їх місце зберігання та номер лота; початкова ціна лота; розмір гарантійного внеску, рахунок Держрезерву, на який сплачується гарантійний внесок, та строк його сплати; місце, дата і час проведення аукціону та час реєстрації уповноважених представників суб`єктів господарювання; форма та спосіб подання заявки на участь в аукціоні (далі - заявка) і перелік документів, які додаються до неї; місце та строк подання заявки; строк дії заявки; контактні телефони осіб, відповідальних за проведення аукціону.

Відповідно до п. 10 Порядку суб`єкт господарювання (який прийняв рішення взяти участь в аукціоні) має право: подати тільки одну заявку на конкретний лот; відкликати заявку або внести зміни до неї до закінчення строку її подання без втрати гарантійного внеску.

Згідно з п. 11 Порядку форма заявки, а також перелік документів, що додаються до неї, затверджуються Мінекономіки та оприлюднюються на офіційному веб-сайті Держрезерву. У заявці зазначається номер лота, найменування, місце зберігання, кількість, одиниця виміру матеріальних цінностей та підтверджується згода учасника взяти участь у торгах за початковою ціною лота, зазначеною в оголошенні. До заявки додаються: - документ, що підтверджує сплату гарантійного внеску; - документ про підтвердження реєстрації іноземної юридичної особи в країні її місцезнаходження, легалізований у встановленому порядку (для нерезидентів).

Пунктом 12 Порядку заявка разом з документами, що додаються до неї, у запечатаному конверті надсилається Держрезерву або подається за актом приймання-передачі, який підписується секретарем комітету та уповноваженим представником суб`єкта господарювання.

Відповідно до п. 20 Порядку у разі коли після триразового повторення останньої ціни лота, запропонованої одним з представників учасників аукціону, не буде запропонована вища ціна, ведучий закінчує торги проголошенням слова "Продано", називає ціну продажу лота та переможця аукціону. Переможцем аукціону визначається учасник аукціону, представник якого під час торгів запропонував найвищу ціну.

Результати аукціону зазначаються у протоколі засідання комітету, який підписують голова та усі члени комітету, присутні на аукціоні.

Інформація про результати аукціону оприлюднюється на офіційному веб-сайті Держрезерву наступного робочого дня після його проведення.

Витяг з протоколу видається учаснику аукціону протягом трьох робочих днів після надходження відповідного запиту (п. 22 Порядку).

Як вказувалось вище, позивач, дотримавшись усіх вимог, що ставляться до потенційного учасника аукціону, в результаті проведених торгів, став переможцем аукціону, запропонувавши найвищу ціну лоту № 580, про що відповідачем зроблено відповідне оголошення на офіційному вебсайті Держрезерву України.

Пунктом 26 Порядку встановлено вичерпний перелік випадків,коли аукціон визнається таким, що не відбувся, у разі, коли: до участі в аукціоні допущено менше ніж два учасника; комітетом відхилені усі заявки на участь в аукціоні; на аукціоні були присутні представники менше ніж двох учасників; усі учасники аукціону відмовилися розпочати торги (у випадку, зазначеному в пункті 21 цього Порядку).

Відповідно до 27 Порядку у разі коли аукціон не відбувся, комітет приймає рішення про проведення повторного аукціону.

Отже, п. 26 Порядку відповідачу надано право на визнання аукціону таким, що не відбувся за вказаних в ньому умов.

Ані положення Порядку, ані положення Закону України «Про державний матеріальний резерв» не надають права відповідачу відміняти результати аукціону.

В даному випадку, як стверджує позивач, підтверджується матеріалами справи, відповідач саме відмінив результати аукціону від 29.06.2021 з реалізації матеріальних цінностей державного резерву, в тому числі мобілізаційного, зокрема, за лотом №580.

Такі дії відповідача не кореспондуються із наданими йому Порядком та Законом України «Про державний матеріальний резерв» повноваженнями, позаяк, колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду про правомірність заявленої позивачем позовної вимоги про визнання недійсним рішення відповідача, оформленого протоколом №329/1 від 19.07.2021, яким внесено зміни до результатів реалізації матеріальних цінностей державного резерву, в тому числі мобілізаційного від 29.06.2021, в частині відміни результатів аукціону за лотом №580.

Стосовно доводів апеляційної скарги відповідача про те, що на сьогоднішній день, під час дії воєнного стану, відсутній предмет спору у даній справі, оскільки матеріальні цінності матеріального резерву, які, в тому числі, входили до лоту №580, були відпущені та передані на поточне виробництво ДП «Черкаський автомобільний ремонтний завод» для забезпечення виконання мобілізаційного завдання та капітального ремонту автомобільної техніки та агрегатів у особливий період, колегія суддів зазначає, що Указ Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 датований 24.02.2022, в той час, як правовідносини у даній справі виникли влітку 2021 року, тобто задовго до введення воєнного стану в країні і суд перевіряє правомірність дій відповідача станом на момент виникнення спірних правовідносин.

Виходячи із наведеного, клопотання скаржника про припинення провадження у даній справі у зв`язку із відсутністю предмета спору, є безпідставним.

Стосовно другої позовної вимоги позивача - про зобов`язання відповідача укласти договір купівлі-продажу матеріальних цінностей державного резерву, в тому числі мобілізаційного за лотом №580 з переможцем аукціону - позивачем за найвищою ціною, запропонованою переможцем, яку місцевий господарський суд задовольнив в повному обсязі, колегія суддів зазначає наступне.

Статтями 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до абз. 11 ч. 2 статті 20 ГК України одним із способів захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів є установлення, зміна чи припинення господарських правовідносин.

Визнання договору укладеним з викладенням його змісту у резолютивній частині судового рішення як один із способів установлення господарських правовідносин є належним способом захисту прав суб`єктів господарювання (така правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 02.06.2021 у справі №910/6139/20).

У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.09.2020 у справі № 916/1423/18 викладено правовий висновок стосовно того, що визначення позивачем предмета спору "про зобов`язання відповідача укласти договір у певній редакції" є письмовим волевиявленням позивача щодо вступу у зобов`язальні правовідносини шляхом укладення такого договору за рішенням суду про укладення договору відповідно до статті 187 ГК України.

Отже, вимогу позивача про зобов`язання укласти договір у певній редакції у випадках, які допускають вирішення таких спорів судом, слід тлумачити як вимогу про визнання укладеним такого договору в судовому порядку у запропонованій позивачем редакції, що не суперечить способам захисту, визначеним пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України, та відповідає способам захисту, визначеним статтею 20 ГК України (така правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 02.06.2021 у справі №910/6139/20).

Відповідно до приписів статті 162 ГПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Згідно з ч. 9 статті 238 ГПК України у спорі, що виник при укладенні або зміні договору, в резолютивній частині вказується рішення з кожної спірної умови договору, а у спорі про спонукання укласти договір - умови, на яких сторони зобов`язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект договору.

За наслідками розгляду такої вимоги у резолютивній частині свого рішення суд, керуючись частиною дев`ятою статті 238 ГПК України, має зробити висновки про визнання укладеним договору у запропонованій позивачем редакції, виклавши текст редакції договору, яка за висновками суду відповідає вимогам законодавства та визнається судом укладеною, чи висновки про відмову у визнанні укладеним договору у запропонованій позивачем редакції (така правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 02.06.2021 у справі №910/6139/20).

В той же час, позовна заява позивача не містить редакції договору, про зобов`язання відповідача укласти який просить позивач, так само як і резолютивна частина оскаржуваного рішення також не містить умов, на яких сторони зобов`язані укласти договір, що свідчить про те, що оскаржуване судове рішення у частині задоволення другої вимоги позивача про зобов`язання відповідача укласти з ним договір, не відповідає ч. 9 статті 238 ГПК України, є абстрактним та невиконуваним, тобто таким, що не призведе до фактичного поновлення порушених прав позивача.

Згідно з п. 4 ч. 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Статтею 277 ГПК України встановлено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) не з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню в частині задоволення другої позовної вимоги про зобов`язання відповідача укласти з позивачем договір з підстав порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема, ч. 9 статті 238 ГПК України.

Щодо апеляційної скарги позивача, який не погоджується із рішенням Господарського суду міста Києва від 01.12.2021 в частині зменшення судом заявлених до стягнення позивачем витрат на професійну правничу допомогу з 20 000,00 грн. до 10 000,00 грн., та просить в апеляційній скарзі стягнути з відповідача 30 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у попередньому розрахунку судових витрат просив стягнути з відповідача 20 000,00 грн. витрат на професійну правничу.

До позовної заяви додано договір про надання правової (правничої) допомоги (адвокатських послуг) від 10.08.2021 та платіжне доручення №185 від 17.08.2021 на суму 20 000,00 грн. з призначенням платежу: Оплата адвокатських послуг за договором №Б/Н від 10.08.2021; попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат з розшифровкою таких послуг: - зустріч з клієнтом з метою з`ясування обставин справи; - правовий аналіз наданих клієнтом документів; - пошук та аналіз актуальної судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах; - правовий аналіз доказів, які надаються позивачем у справі; - підготовка позовної заяви; - складання попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат; - направлення позовної заяви учаснику судового процесу; - подання позовної заяви до Господарського суду міста Києва.

З матеріалів справи вбачається, що 29.11.2021 Господарським судом міста Києва отримано електронної поштою від позивача заяву про долучення до матеріалів справи акту виконаних робіт від 29.11.2021до договору про надання правової (правничої) допомоги (адвокатських послуг) б/н від 10.08.2021, відповідно до якого клієнт (позивач) прийняв від адвоката послуги, перелік яких співпадає з попереднім (орієнтовним) розрахунком таких послуг, доданим до позовної заяви. Вартість послуг становить 20 000,00 грн.

Місцевий господарський суд, частково задовольняючи заяву позивача про стягнення з відповідача витрати на правову професійну допомогу, виходив з критерію реальності адвокатських витрат, встановлення їх дійсності та необхідності та прийшов до висновку, що заявлений до стягнення розмір є неспівмірним зі складністю справи, та задовольнив заяву частково, присудивши до стягнення з відповідача 10 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційний господарський суд погоджується із такими висновками місцевого господарського суду, виходячи з наступного.

Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (аналогічний висновок міститься у п. 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 242/4741/16-ц).

Згідно зі статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 статті 1 вказаного Закону).

Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 статті 2 ГПК України).

Практична реалізація цього принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом з тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 статті 126 ГПК України).

Водночас за змістом ч. 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", п.п. 79 і 112).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Тобто нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20).

У постанові Верховного Суду від 11.06.2021 у справі № 34-16/17-3683-2011 висловлено висновок про те, що під час вирішення питання про розподіл витрати на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, визначеними у ч. 4 статті 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Тобто критерії, визначені ч. 4 статті 126 ГПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами ч. 4 статті 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені ч. 5 статті 129 ГПК України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Витрати на професійну правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16).

Як вказувалось вище, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції на суму 20 000,00 грн., позивачем надано договір, платіжне доручення та опис послуг (попередній розрахунок), а також акт наданих адвокатом позивачу.

Колегія суддів, дослідивши договір, встановила, що відповідно до його положень, адвокат надає юридичні послуги позивачу не тільки по цій справі, а взагалі, юридичні послуги в різних організаціях державної влади, органах прокуратури, МВС та СБУ, в судах різних юрисдикцій по Україні, тощо.

Крім того, доданий позивачем до позовної заяви попередній розрахунок не містить конкретизації часу, витраченого на кожний вид допомоги, а лише перелік такої допомоги та загальну суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновком місцевого господарського суду, що розмір заявлених ним витрат на правову (правничу) допомогу в сумі 20 000,00 грн., не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати не співрозмірні з виконаною роботою у суді першої інстанції.

Як вірно зазначив місцевий господарський суд, спірні правовідносини у даній справі, які склались між позивачем та відповідачем, не є надто складними, доведення викладених в позовній заяві обставин не потребує збирання великої кількості доказів.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачем не було подано клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, унеможливлювало їх зменшення за ініціативою суду, спростовується практикою Верховного Суду, викладеною в постанові від 23.02.2022 у справі №922/11/22/21, в якій висловлено позицію про те, що нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. У вказаній справі, Верховний Суд самостійно зменшив заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу за розгляд касаційної скарги у суді касаційної інстанції, керуючись саме такими принципами як дійсність таких витрат, їх необхідність, розумність та співмірність з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат і вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність, на що вказала Велика Палата Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

Отже, встановивши, що витрати на професійну правничу допомогу у сумі 20 000,00 грн. не відповідають критерію "розумності їх розміру" і їх відшкодування матиме надмірний характер, а стягнення цих витрат у сумі 10 000,00 грн. є співрозмірним з наданими адвокатом послугами у суді першої інстанції, обґрунтованими, відповідають критерію "необхідності і обґрунтованості", місцевий господарський суд прийшов до вірного висновку про їх стягнення саме у такому розмірі, а не в заявленому адвокатом позивача до стягнення.

Наведеним вище спростовуються доводи апеляційної скарги позивача про неправомірність зменшення судом першої інстанції заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу, оскільки, як встановлено судом першої інстанції, що знайшло своє підтвердження і в суді апеляційної інстанції, заявлений позивачем розмір таких витрат є дійсно завищеним, та не відповідає критерію «розумності їх розміру» в порівнянні із складністю справи.

В той час, як фактично постановлений судом першої інстанції до стягнення з відповідача розмір витрат на професійну правничу допомогу не має надмірного характеру, не порушує інтересів сторін, відповідає критерію «необхідності і обґрунтованості».

Відповідно до ч.ч. 3 та 5 статті 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

З огляду на положення вказаної норми, колегія суддів не розглядає вимоги апеляційної скарги позивача про стягнення з відповідача окрім заявлених у суді першої інстанції 20 000,00 грн., додатково ще 10 000,00 грн. витрат на правову допомогу у суді першої інстанції з додатково доданими новими доказами їх понесення, як то: додаток №1 до договору, акт виконаних робіт від 02.12.2021, в якому вказані вже додаткові послуги, ніж в тому, що подавався до місцевого господарського суду

Враховуючи наведене, апеляційна скарга позивача залишається без задоволення, а оскаржуване у відповідній частині рішення залишається без змін.

У зв`язку із частковим задоволенням апеляційної скарги Державного агентства резерву України на рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2021 у справі №910/13745/21 судові витрати розподіляються відповідно до статті 129 ГПК України.

У зв`язку із перебуванням суддів Євсікова О.О. та Корсака В.А. на навчанні у Національній школі суддів України з 07.11.2022 по 11.11.2022, дана постанова підписана 14.11.2022.

Керуючись статтями 74, 129, 269, 275, 276, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сталь монтаж строй" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2021 у справі №910/13745/21 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Державного агентства резерву України на рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2021 у справі №910/13745/21задовольнити частково.

Рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2021 у справі №910/13745/21 в частині задоволення позовної вимоги про зобов`язання Державного агентства резерву України та Товариства з обмеженою відповідальністю «Сталь монтаж строй» укласти договір купівлі-продажу матеріальних цінностей державного резерву, в тому числі мобілізаційного за лотом №580 з переможцем аукціону - Товариством з обмеженою відповідальністю Сталь монтаж строй» за найвищою ціною, запропонованою переможцем, скасувати і прийняти у цій частині нове рішення, яким у задоволенні вказаної вимоги відмовити.

В частині задоволення позовної вимоги про визнання недійсним рішення Державного агентства резерву України, оформленого протоколом №329/1 від 19.07.2021, яким внесено зміни до результатів реалізації матеріальних цінностей державного резерву, в тому числі мобілізаційного від 29.06.2021, в частині відміни результатів аукціону за лотом №580 рішення Господарського суду міста Києва залишити без змін.

Стягнути з Державного агентства резерву України (вул. Пушкінська, 28, м. Київ, 01601, код ЄДРОПУ 37472392) на користь Товариства з обмеженою відповідальності «Сталь монтаж строй» (вул. П. Нірінберга, буд. 1А, м. Дніпро, 49000, ) судовий збір в розмірі 2 270,00 грн. та 10 000,00 грн. витрат на правову допомогу.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальності «Сталь монтаж строй» (вул. П. Нірінберга, буд. 1А, м. Дніпро, 49000, ) на користь Державного агентства резерву України (вул. Пушкінська, 28, м. Київ, 01601, код ЄДРОПУ 37472392) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3 405,00 грн.

Видачу відповідних наказів доручити Господарському суду міста Києва.

Справу №910/13745/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її рийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складений 14.11.2022.

Головуючий суддя О.В. Попікова

Судді В.А. Корсак

О.О. Євсіков