ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2022 р. Справа№ 911/5429/14

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Алданової С.О.

Зубець Л.П.

за участю секретаря судового засідання Яценко І.В.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 27.10.2022

від позивача: не з"явився;

від відповідача: не з"явився;

від ДВС: не з"явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковсьому районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро)

на ухвалу Господарського суду Київської області від 21.06.2022

у справі №910/5429/14 ( суддя - Заєць Д.Г.)

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс»

до 1. Асоціація фермерів «Агрокомплекс»

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгуп»

про стягнення коштів

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог, рішення суду першої інстанції та рух справи

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» (далі - позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» (далі - відповідач 1) та Асоціації фермерів «Агрокомплекс» (далі - відповідач 2) про стягнення солідарно 1000,00 грн. відсотків за користування товарним кредитом та стягнути з Асоціації фермерів «Агрокомплекс» 997,38 грн. відсотків за користування товарним кредитом, 889,36 грн. штрафу, 447,83 грн. пені, 59,04 грн. інфляційних втрат та 3646,38 грн. відсотків за користування чужими грошовими коштами.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що Асоціацією фермерів «Агрокомплекс» прострочено виконання договору поставки на умовах товарного кредиту від 15 червня 2011 року за №ТК150611/1 у зв`язку з чим позивачем нараховано та заявлено до стягнення з Асоціації фермерів «Агрокомплекс» штраф у розмірі 889,36 грн., пеню у розмірі 143,51 грн., 3% річних у розмірі 22,32 грн., інфляційні втрати у розмірі 489,15 грн. та відсотки за користування чужими грошовими коштами у розмірі 3631,56 грн. Крім того, на підставі договору поруки від 7 квітня 2014 року за №07-04-2014-57 позивачем заявлено до солідарного стягнення з відповідачів 196,00 грн. відсотків за користування товарним кредитом.

Рішенням Господарського суду Київської області від 17.03.2015 року у справі №911/5429/14 позов задоволено частково; солідарно стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» та Асоціації фермерів «Агрокомплекс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» 1000,00 грн. відсотків за користування товарним кредитом, 600,00 грн. витрат на послуги адвоката та 1794,17 грн. судового збору; стягнуто з Асоціації фермерів «Агрокомплекс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» 997,38 грн. відсотків за користування кредитом, 889,36 грн. штрафу, 489,15 грн. інфляційних втрат, 59,04 грн. 3% річних та 312,54 грн. пені; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

На виконання зазначеного рішення судом 06.04.2015 року видано відповідні накази.

Додатковим рішенням Господарського суду Київської області від 31.03.2015 року у справі №911/5429/14 присуджено до стягнення з Асоціації фермерів «Агрокомплекс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» 3646,38 грн. відсотків за користування чужими грошовими коштами.

На виконання зазначеного додаткового рішення судом 20.04.2015 року видано відповідний наказ.

Короткий зміст скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія "Ніко-Тайс" на бездіяльність державного виконавця Новомосковського ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції

До Господарського суду Київської області звернувся стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю Компанія "Ніко-Тайс" зі скаргою №01-3/06 від 01.06.2022 року (вх. №45/22 від 03.06.2022 року) на бездіяльність державного виконавця Новомосковського ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) у виконавчому провадженні №54434548 та №54436589 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 06.04.2015 року у справі №911/5429/14 та у виконавчому провадженні №54435281 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 20.04.2015 року по справі №911/5429/14. Скарга обгрунтована порушенням строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №54434548 та №54436589 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 06.04.2015 року у справі №911/5429/14 та у виконавчому провадженні №54435281 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 20.04.2015 року по справі №911/5429/14 із врахуванням норм та положень Закону України «Про виконавче провадження», визначивши період з 01.05.2020 по 15.02.2022.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її постановлення

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.06.2022 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» №01-3/06 від 01.06.2022 року (вх. №45/22 від 03.06.2022 року) на бездіяльність державного виконавця Новомосковського ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) у виконавчому провадженні ВП№54434548 та ВП№54436589 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 06.04.2015 року та у виконавчому провадженні ВП№54435281 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 20.04.2015 року у справі №911/5429/14 - задоволено повністю.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що:

- органом ДВС не спростовано твердження скаржника про те, що державним виконавцем при здійсненні виконавчого провадження №54434548, №54436589 та №54435281 не дотримано вимог ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» щодо періодичної перевірки майнового стану боржника (не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника), ст. 8 Закону щодо внесення всіх документів до автоматизованої системи, а також, ст. 18 Закону щодо повноти вжитих заходів у встановлені строки;

- бездіяльність державного виконавця - є порушенням норм ст.ст. 8, 10, 18, 26, 48 Закону України «Про виконавче провадження», і є підставою для визнання судом бездіяльності державного виконавця протиправною;

- через невиконання відділом ДВС усіх приписів Закону України «Про виконавче провадження», станом на день розгляду даної скарги накази Господарського суду від 06.04.2015 року та від 20.04.2015 року про примусове виконання рішення у справі №911/5429/15 залишаються не виконаними та стягувачем ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» не отримано присуджених судом коштів в повному обсязі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Новомосковський відділ державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду Київської області по справі № 911/5729/14 від 21.06.2022 якою скаргу ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» на бездіяльність державного виконавця Новомосковського ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м.Дніпро) у виконавчому провадженні ВП № 54434548 та ВПН №54436589 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 06.04.2015 та у виконавчому провадженні ВП№54435281 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 20.04.2015 року у справі № 911/5429/14 - задоволено у повному обсязі та визнано за період 01.05.2022 по 15.02.2022 неправомірною діяльність державного виконавця Новомосковсього ВДВС у Новомосковсьому районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Дніпро) у виконавчому провадженні ВП№54434548 та ВП№54436589 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 06.04.2015 року та у виконавчому провадженні ВП№54435281 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 20.04.2015 у справі № 911/5429/14, яка полягає у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій з урахуванням норм Закону України «Про виконавче провадження». Ухвалити нове рішення, яким скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» до Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) бездіяльність державного виконавця Новомосковського ВДВС у Новомосковському раіоні Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) у виконавчому провадженні ВП № 54434548 та ВП№54436589щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 06.04.2015 року та виконавчому проваджені ВП№54435281 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 20.04.2015 у справі № 911/5429/14- задоволено у повному обсязі та визнано за період з 01.05.20022 по 15.02.2022 неправомірною бездіяльність державного виконавця Новомосковського ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно- Східного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) у виконавчому провадженні ВП№54434548 та ВП№54436589 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 06.04.2015 року та у виконавчому провадженні ВП№54435281 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 20.04.2015 року у справі № 911/5429/14, яка полягає к порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій з урахуванням норм Закону України «Про виконавче провадження» - залишити без розгляду. Витрати понесені за подачу апеляційної скарги стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс».

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції при постановленні ухвали порушено норми матеріального та процесуального права, ухвала суду першої інстанції була прийнята при неповному дослідженні доказів та з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Скаржник посилався на те, що судом першої інстанції:

- порушено вимоги пункту 10 частини 2 статті 182 та частини 1 статті 207 Господарського процесуального кодексу України, оскільки скарга підлягала вирішенню в порядку адміністративного судочинства, і відповідне клопотання органу виконання судових рішень належним чином не розглянуто;

- порушено вимоги п.1, ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, оскільки відповідна скарга підлягала розгляду в порядку адміністративного судочинства, і відповідно, підлягала залишенню без розгляду.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу

29.07.2022 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» надійшов відзив на апеляційну скаргу, прийнятий судом апеляційної інстанції до розгляду у відповідності до ст. 263 Господарського процесуального кодексу України, в якому стягувач проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу залишити без змін, як таку, що постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» посилався на те, що:

- накази від 06.04.2015 та від 20.04.2015 у даній справі - не виконані;

- за період з 01.05.2020 по 15.02.2022 всіх можливих та необхідних дій, які обов"язкові в силу вимог Закону України "Про виконавче провадження ", Новомосковським ВДВС у Новомосковсьому районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Дніпро) - не вчинено;

- органом виконання судових рішень порушено порядок та періодичність здійснення заходів примусового виконання наказів у даній справі, не вжито всі необхідні заходи, вжиття яких призвело до виконання наказів від 06.04.2015 та від 20.04.2015 у даній справі, порушено приписи пункту 19 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" та ст. 337 ГПК України;

- скаржником до апеляційної скарги були додані докази, які не були ним подані до суду першої інстанції, чим порушено приписи ст. 119 ГПК України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.07.2022, справу № 911/5429/14 за апеляційною скаргою Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) на ухвалу Господарського суду Київської області від 21.06.2022 передано колегії суддів у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О.,судді - Алданова С.О., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.07.2022 витребувано у Господарського суду Київської області справі № 911/5429/14, відкладено вирішення питань стосовно руху апеляційної скарги.

18.07.2022 на адресу Північного апеляційного господарського суду від Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) надійшло клопотання про доручення платіжного доручення про сплату судового збору № 613 від 07.07.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.07.2022 заяву про поновлення пропущеного процесуального строку для подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Київської області від 21.06.2022 у справі № 911/5429/14 задоволено та поновлено скаржнику пропущений строк, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) на ухвалу Господарського суду Київської області від 21.06.2022 у справі № 910/5429/14., розгляд призначено на 23.08.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.08.2022 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" про продовження строку розгляду справи № 910/5429/14 та продовжено строк, відкладено розгляд справи № 910/5429/14 за апеляційною скаргою Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) на ухвалу Господарського суду Київської області від 21.06.2022 на 22.09.2022 о 12:30 год.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.09.2022 розгляд справи № 910/5429/14 за апеляційною скаргою Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) на ухвалу Господарського суду Київської області від 21.06.2022 відкладено на 27.10.2022.

Явка представників сторін у судове засідання

В судове засідання 27.10.2022 учасники справи (позивач та відповідач) та скаржник - Новомосковський відділ державної виконавчої служби у Новомосковсьому районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) - своїх представників не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Зокрема, скаржник - Новомосковський відділ державної виконавчої служби у Новомосковсьому районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) - повідомлений про розгляд апеляційної скарги в судовому засіданні шляхом надсилання ухвал суду апеляційної інстанції до електронного кабінету.

Також, представник позивача був присутній в судових засіданнях 23.08.2022, 22.09.2022, надавав пояснення по суті поданої апеляційної скарги та заперечував проти її задоволення з підстав, наведених у поданому відзиві, а також через канцелярію Північного апеляційного господарського суду 27.10.2022 подав заяву про розгляд апеляційної скарги без його участі.

Відповідач в судове засідання 27.10.2022 представників не направив, проте, примірники ухвал суду апеляційної інстанції були направлені останньому позивачем з огляду на можливість вчинення таких дій з огляду на приписи ст. 42 ГПК України.

Ч.12 ст.270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Також, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка представників учасників справи у судове засідання за умови належного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи,у зв`язку з чим підстави для відкладення розгляду справи - відсутні.

Суд апеляційної інстанції враховуючи те, що учасники справи та орган виконання судових рішень (скаржник) про розгляд справи повідомлені належним чином, дійшов висновку, що неявка учасників справи в судове засідання, не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Рішенням Господарського суду Київської області від 17.03.2015 року у справі №911/5429/14 позов задоволено частково; солідарного стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» та Асоціації фермерів «Агрокомплекс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» 1000,00 грн. відсотків за користування товарним кредитом, 600,00 грн. витрат на послуги адвоката та 1794,17 грн. судового збору; стягнуто з Асоціації фермерів «Агрокомплекс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» 997,38 грн. відсотків за користування кредитом, 889,36 грн. штрафу, 489,15 грн. інфляційних втрат, 59,04 грн. 3% річних та 312,54 грн. пені; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

На виконання зазначеного рішення судом 06.04.2015 року видано відповідні накази.

Додатковим рішенням Господарського суду Київської області від 31.03.2015 року у справі №911/5429/14 присуджено до стягнення з Асоціації фермерів «Агрокомплекс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» 3646,38 грн. відсотків за користування чужими грошовими коштами.

На виконання зазначеного додаткового рішення судом 20.04.2015 року видано відповідний наказ.

Як підтверджується наявними матеріалами справи, постановою Новомосковського МРВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області від 04.08.2017 року відкрито виконавче провадження №54434548 з примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 06.04.2015 року №911/5429/14 про стягнення з Асоціації фермерів Агрокомплекс на користь ТОВ Компанія Ніко-Тайс заборгованості у сумі 3394,17 грн.

Постановою Новомосковського МРВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області від 04.08.2017 року відкрито виконавче провадження №54436589 з примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 06.04.2015 року №911/5429/14 про стягнення з Асоціації фермерів Агрокомплекс на користь ТОВ Компанія Ніко-Тайс заборгованості у сумі 2747,47 грн.

Постановою Новомосковського МРВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області від 04.08.2017 року відкрито виконавче провадження №54435281 з примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 20.04.2015 року №911/5429/14 про стягнення з Асоціації фермерів Агрокомплекс на користь ТОВ Компанія Ніко-Тайс заборгованості у сумі 3646,38 грн.

Постановами Новомосковського МРВДВС Південно-Східного МРУ Міністерства Юстиції (місто Дніпро) від 20.01.2020 року прийнято до примусового виконання виконавче провадження №54434548, №54436589 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 06.04.2015 року у справі №911/5429/14 та виконавче провадження №54435281 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 20.04.2015 року у справі №911/5429/14.

Скаржник у скарзі зазначав, що органом ДВС, станом на день звернення із скаргою до суду першої інстанції, накази Господарського суду Київської області від 06.04.2015 року та від 20.04.2015 року №911/5429/14 не виконано, в результаті чого порушено законні права та інтереси стягувача, оскільки, державним виконавцем не вчинено всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» дій.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Ч. 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України визначено, що окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема про розгляд скарг на рішення, дії (бездіяльність) органів Державної виконавчої служби, державного виконавця, приватного виконавця (п. 25)

Згідно з ч. 1 статті 271 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно зі статтею 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи п вилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Пунктом 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України встановлено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Відповідно до ст. 18 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) сукупність дій, визначених у цьому Законі, органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Положення ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачає строк для добровільного виконання рішення суду боржником, а навпаки, зобов`язує приступити до його примусового виконання як в момент відкриття виконавчого провадження, так і одразу після такого відкриття.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пункту 6 Розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5 (далі - Інструкція), під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно пункту 11 Розділу І Інструкції, перевірка інформації про наявність боржника, його майна, місця роботи або здійснення опису та арешту майна на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, здійснюється органом державної виконавчої служби, компетенція якого поширюється на територію вчинення таких дій, за дорученням державного виконавця.

Пунктом 3.12 Інструкції передбачено, що організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

Згідно ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Скаржник, з посиланням на постанови Верховного Суду від 18.07.2018 у справі №915/1294/13 та від 23.08.2018 у справі №911/167/17, зазначав, що періодичність проведення таких перевірок визначена Законом України «Про виконавче провадження», і такі перевірки мають вчинятись систематично.

Відповідно до п. 1.5 Інструкції, під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частинами 1, 4 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України. Вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово. Рішення виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби виготовляються за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження. У разі тимчасової відсутності доступу до автоматизованої системи допускається виготовлення документів на паперових носіях з подальшим обов`язковим внесенням їх до автоматизованої системи не пізніше наступного робочого дня після відновлення її роботи.

Відповідно до пункту 10 Розділу І Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, яке затверджено Наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 року за №2432/5 (далі - Положення), система забезпечує інформаційну взаємодію з іншими реєстрами та базами даних державних органів, що містять дані про майно, доходи боржника. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Відповідно до пунктів 2-4 Розділу IV Положення, виконавцем до Системи обов`язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень. До Системи в обов`язковому порядку вносяться також відомості про всі документи, отримані на запит державного виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії. Відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Системи одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія, або одночасно з виготовленням документа, яким оформлюється проведення виконавчої дії. У разі здійснення виконавчої дії за межами органу державної виконавчої служби (офіса приватного виконавця) відомості про таку дію вносяться до Системи не пізніше наступного робочого дня після її проведення. Постанови виконавця, а також інші документи виконавчого провадження виготовляються за допомогою Системи. Виготовлення постанов та інших документів виконавчого провадження не в Системі забороняється. У разі тимчасової відсутності доступу до Системи (через перебої в електропостачанні тощо), як виняток, допускається виготовлення документів виконавчого провадження без використання Системи з подальшим обов`язковим внесенням таких документів до системи в день усунення причин, що перешкоджали доступу до неї.

Аналогічна правова позиція щодо обов`язковості внесення державним виконавцем відомостей про вчинення всіх виконавчих дій у виконавчому провадженні до Автоматизованої системи виконавчого провадження викладена у постанові Верховного Суду від 30.10.2018 року у справі №903/1297/14.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, що також перевірено і судом апеляційної інстанції, з Автоматизованої системи виконавчого провадження вбачається, що виявлення рахунків боржника як в загальному, так і на предмет відкриття боржником нових рахунків, за період з 01.05.2020 по 15.02.2022 - не проводилось. Вказані обставини апелянтом не спротсовані в розумінін ст ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 3 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що платіжні вимоги на примусове списання коштів надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів на рахунках.

Так, стягувач у поданій скарзі зазначав, що:

- згідно доданого до матеріалів справи Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта на праві власності за боржником зареєстровано майно нежитлові приміщення племферми (маточне відділення), що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., Новомосковський р-н, с. Орлівщина, вул. Кренкеля, 13, загальною вартістю 431065,00 грн.;

- однак, наявне у боржника майно не реалізовано у визначеному законом порядку;

- рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 04.11.2010 року у справі №35/286-10 встановлено, що у боржника наявне нерухоме майно, яке не зареєстровано у визначеному законом порядку, яке знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., Новомосковський р-н, Орлівщинська сільська рада, км 246 + км 8 автодороги М-04, Знамянка-Луганськ-Ізварине. Крім того, відповідно до інформації, розміщеної на веб-ресурсі Інспекційний портал вбачається проведення перевірки Державною службою з надзвичайних ситуацій та Державною екологічною інспекцією Україні боржника за адресами здійснення господарської діяльності: Дніпропетровська обл., Новомосковський р-н, с. Орлівщина та за належним йому нерухомим майном: АЗП, тракторна бригада, зерносклади та мехтік, тваринницький комплекс, адміністративна будівля;

- згідно листа ДП Агенство з ідентифікації і реєстрації тварин №689/8-11 від 11.06.2020 року, боржник є власником коней та овець.

В свою чергу, в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем не здійснено належних та своєчасних виконавчих дій у виконавчих провадженнях, зокрема, але не обмежуючись, не звернено стягнення на належне боржнику майно, не здійснено опис та оцінку майна та не здійснено його реалізацію.

Згідно доданого до матеріалів скарги листа №31/4-38аз від 04.04.2017, за боржником зареєстровано 13 одиниць автотранспорту та 2 одиниці сільськогосподарської техніки, однак, серед матеріалів виконавчих проваджень відсутні докази того, що дане рухоме майно станом на лютий 2022 року відсутні докази того, що дане рухоме майно було оголошено в розшук та знаходиться в розшуку органами поліції.

Крім того, боржник є користувачем земельних ділянок сільськогосподарського призначення та згідно відомостей з ЄДРПОУ є виробником сільськогосподарської продукції із використанням земельних ділянок, належних йому на праві власності та/або використанні, однак, державним виконавцем не було здійснено арешт посівів сільськогосподарських культур, опис та вилучення у боржника відповідного майна.

Також, як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується наявними матеріалами справи, згідно матеріалів справи вбачається, що до Автоматизованої системи виконавчого провадження внесено постанови про відкриття виконавчого провадження, про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження, про передачу виконавчого документа/провадження, про прийняття до виконання ВП, про стягнення виконавчого збору. Будь-яких інших документів, в тому числі, запитів та отриманих державним виконавцем відповідей до автоматизованої системи - не внесено, що є порушенням норм ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» та Положення.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з правомірними висновками суду першої інстанції про те, що наявні відомості про вчинення виконавчих дій, які відображені у Інформації про виконавче провадження в Автоматизованій системі виконавчого провадження, за відсутності доказів зворотного, є достовірними та повними.

В свою чергу, державним виконавцем не було подано суду першої інстанції матеріалів виконавчого провадження чи будь-яких інших доказів в розумінін ст. Ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, що ним вжито усіх передбачених законом заходів, спрямованих на вчасне і повне виконання рішення суду у зазначеній справі за період з 01.05.2020 року по 15.02.2022 року, відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», а також, щодо вчинення інших дій, спрямованих на виконання наказів Господарського суду Київської області від 06.04.2015 та від 20.04.2015 року №911/2410/13.

Згідно ч. 2 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

В свою чергу, суд першої інстанції обгрунтовано зазначив, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, що сам факт здійснення окремих дій щодо виявлення майна та коштів боржника, без встановлення та дослідження обставин, що державним виконавцем проводилась перевірка майнового стану боржника з відповідною періодичністю, встановленою ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», не свідчить про належне виконання державним виконавцем своїх обов`язків щодо розшуку майна боржника та здійснення заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення. В свою чергу, відсутність обґрунтованого висновку стосовно належного та повного вчинення державним виконавцем визначених законом дій щодо розшуку майна боржника дає підстави вважати передчасним висновок про відсутність такого майна у боржника.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 19.08.2019 року у справі №913/438/16.

Також, Верховним Судом у постанові від 19.08.2019 року у справі №913/438/16 зазначено, що визначальним фактором та обставиною належності вжитої/застосованої виконавчої дії визначає не лише її винесення та існування серед матеріалів виконавчого провадження, а й встановлює необхідність її оцінки щодо реальності здійснення - докази скерування запитів до відповідних установ, організацій, співвідношення запитам направлених на адреси відповідних установ/організацій із наявністю відповідей на них, доказів прийняття постанов органу ДВС до виконання банківськими установами, сервісними центрами МВС України, державними реєстраторами речових прав, тощо.

Згідно п.п. 9-11 Інструкції з організації примусового виконання рішення, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2832/5, вимога виконавця є письмовим документом, який складається у випадках, передбачених Законом, та є обов`язковою для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання державному виконавцю документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень, вчинення інших дій, необхідних для виконання рішення. Вимога підписується виконавцем та надсилається поштою чи іншими засобами зв`язку або вручається виконавцем особі, яка зобов`язана вчинити дії. Доручення виконавця є письмовим документом, який складається у випадках, передбачених Законом і проведення окремих виконавчих дій органами, установами, організаціями, посадовими особами, фізичними особами. Запит виконавця є письмовим документом, який є обов`язковим для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання виконавцю інформації, документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень.

В свою чергу, як вірно встановлено судом першої інстанції, і з чим погоджується суд апеляційної інстанції, матеріали справи не містять доказів направлення державним виконавцем на виконання вимог Закону України «Про виконавче провадження» всіх відповідних запитів до державних органів, установ та організацій, перелік яких стягувач зазначив у поданій скарзі.

Відповідно до відомостей про виконавче провадження №54434548, №54436589, №54435281 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 06.04.2015 року та від 20.04.2015 року у справі №911/5429/14, які розміщено в Автоматизованій системі виконавчих проваджень, керівник боржника відповідно до положень чинного законодавства України за невиконання рішення суду, ухилення від його виконання, приховування наявного рухомого майна, котре перебуває у розшуку, відчуження наявного нерухомого майна, перешкоджання у його виконанні, а також, невиконання законних вимог державного виконавця, органом ДВС до адміністративної та/або кримінальної відповідальності не притягався.

Зазначене, на думку скаржника, свідчить про формальність виконання наказів Господарського суду Київської області від 06.04.2015 року та від 20.04.2015 року №911/5429/15.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що дії Новомосковського ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) свідчать про порушення принципів своєчасності та повноти проведення виконавчих дій, встановлених нормами Закону України «Про виконавче провадження».

Також, з огляду на приписи ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ч. 1 ст. 3, ч. 4 ст. 11 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Отже, у зв`язку з ратифікацією Конвенції, протоколів до неї та прийняттям Верховною Радою України Закону господарським судам у здійсненні судочинства зі справ, віднесених до їх підвідомчості, слід застосовувати судові рішення та ухвали Європейського суду з прав людини з будь-якої справи, що перебувала в його провадженні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 05.07.2012 року у справі «Глоба проти України», зокрема зазначено, що суд повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення від 19.03.1997 року у справі «Горнсбі проти Греції», та рішення від 06.03.2003 року у справі «Ясюнієне проти Литви»). Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (рішення від 7.06.2005 року у справі «Фуклев проти України». Саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

В свою чергу, як свідчать матеріали справи, Новомосковським ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) вимоги суду першої інстанції про надання матеріалів виконавчих проваджень №54434548, №54436589 та №54435281 - не виконано, доказів вчинення в період з 01.05.2020 по 15.02.2022 дій, визначених Законом України «Про виконавче провадження» - не надано, у звязку з чим органом ДВС не спростовано твердження скаржника про те, що державним виконавцем при здійсненні виконавчого провадження №54434548, №54436589 та №54435281 не дотримано вимог ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» щодо періодичної перевірки майнового стану боржника (не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника), ст. 8 Закону щодо внесення всіх документів до автоматизованої системи, а також, ст. 18 Закону щодо повноти вжитих заходів у встановлені строки.

Наведена бездіяльність державного виконавця - є порушенням норм ст.ст. 8, 10, 18, 26, 48 Закону України «Про виконавче провадження», що є підставою для визнання судом бездіяльності державного виконавця протиправною.

Аналогічної правової позиції щодо визнання протиправною бездіяльності державного виконавця, яка полягає у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій, здійснення їх несвоєчасно та не в повному обсязі, дотримується Верховний Суд у постанові від 09.11.2018 року у справі №911/1388/16.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується з правомірними висновками суду першої інстанції про те, що через невиконання відділом ДВС усіх приписів Закону України «Про виконавче провадження», станом на день розгляду даної скарги накази Господарського суду від 06.04.2015 року та від 20.04.2015 року про примусове виконання рішення у справі №911/5429/15 є не виконаними та стягувачем - ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» не отримано присуджених судом коштів в повному обсязі.

Відповідно до ст. 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 343 ГПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи вищезазначене, беручи до уваги приписи норм чинного законодавства, суд апеляційної інстанції погоджується з правомірними висгновками суду першої інстанції про задоволення скарги ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» №01-3/06 від 01.06.2022 року на бездіяльність Новомосковського ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро), яка полягає у порушенні періодичності проведення перевірки майнового стану боржника, розшуку майна, зверненні стягнення на належне боржнику майно, надісланні запитів до органів, установ, організацій щодо належного боржнику майна (перелік яких зазначено в скарзі) у виконавчих провадженнях №54424548, №54436589 та №54435281.

Доводи скаржника про те, що судом першої інстанції порушено вимоги пункту 10 частини 2 статті 182 та частини 1 статті 207 Господарського процесуального кодексу України, оскільки скарга підлягала вирішенню в порядку адміністративного судочинства, і відповідне клопотання органу виконання судових рішень належним чином не розглянуто, а також те, що порушено вимоги п.1, ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, оскільки відповідна скарга підлягала розгляду в порядку адміністративного судочинства, і відповідно, підлягала залишенню без розгляду - судом апеляційної інстанції відхиляються як підстава для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції , з огляду на наступне.

П.1, ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Відповідно до ст. 339 Господарського процесуального кодексу Україні, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Ч. 1 ст. 340 Господарського процесуального кодексу України визначено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Таким чином, оскільки спір у даній справі розглянуто Господарським судом Київської області, за наслідками розгляду якого винесено відповідне рішення та додаткове рішення, на виконання яких видано відповідні накази, а скарга подана ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» на бездіяльність державного виконавця Новомосковського ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) у виконавчому провадженні №54434548 та №54436589 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 06.04.2015 у справі №911/5429/14 та у виконавчому провадженні №54435281 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 20.04.2015 по справі №911/5429/14, у зв"язку з чим скаржник у відповідності до приписів ст. 339, ч. 1 ст. 340 Господарського процесуального кодексу України обгрунтовано звернувся з відповідною скаргою до суду першої інстанції.

При цьому, підстави для застосування судом першої інстанції п.1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України - були відсутні, оскільки розгляд поданої скарги здійснено тим судм, який ухвалював відповідні судові рішення, на виконання яких видано накази, і щодо бездіяльності державного виконавця Новомосковського ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) у виконавчому провадженні №54434548 та №54436589 щодо їх невиконання у визначеному законом порядку скаржником подано відповідну скаргу до належного суду у встановленому порядку, і подана скарга стосується виключно виконання наказів у даній справі.

Доводи Новомосковського ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) в апеляційній скарзі про те, що подана скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки на виконанні у відділі перебуває зведене виконавче провадження ВП № 43654886, до складу якого входить 30 виконавчих документів, у т.ч. ВП № 54435509 з примусового виконання виконавчого листа № 804/4755/14, виданого 27.05.2014 Дніпропетровським окружним адміністративним судом про стягнення з АФ "Агрокомплекс" на користь держави недоїмки в розмірі 69820,16 грн., а також інших виконавчих документів про стягнення грошових коштів на користь держави - є необгрунтованими та безпідставними, оскільки наведені обставини не є підставою для розгляду скарги на дії органу Новомосковського ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) щодо бездіяльності в межах виконавчого провадження №54434548, №54436589 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 06.04.2015 року у справі №911/5429/14 та виконавчого провадження №54435281 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 20.04.2015 року у справі №911/5429/14, адже під час розгляду відповідних скарг дослідженню підлягають виключно обставини щодо виконання саме вказаних наказів, а не загалом зведеного виконавчого провадження.

Посилання Новомосковського ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) в апеляційній скарзі на постанови Верховного Суду від 14.03.2018 в справі № 14-19цс18, від 20.06.2018 у справі № 14-207цс18, від 12.09.2018 у справі № 11-675апп18, від 16.01.2019 у справі № 657/223/14-ц - судом апеляційної інстанції не приймаються як підстава для закриття провадження з підстав, наголошуваних скаржником, а саме п.1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

У вказаних судових актах наголошується на тому, що:

- аналіз правових норм, передбачених частиною першою статті 74 Закону № 1404-VIII, з урахуванням вимог статей 447, 448 ЦПК України та статей 339, 340 ГПК України у редакціях від 03 жовтня 2017 року, дає підстави зробити висновок, що в разі оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання судового рішення при виконані рішення, ухваленого за правилами цивільного судочинства, зазначена скарга розглядається судом, який ухвалив вказане рішення за правилами цивільного судочинства, а якщо скарга подається на рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб ДВС щодо виконання судового рішення, ухваленого за правилами господарського судочинства, таку скаргу розглядає відповідний господарський суд, який ухвалив таке рішення за правилами господарського судочинства, відповідно;

- разом з тим ні в ЦПК України, ні в ГПК України не урегульовано порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб ДВС щодо виконання судових рішень при вчиненні таких дій у зведеному виконавчому провадженні;

- Закон не передбачає порядку розгляду скарг на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, то відповідно до частини 1 ст. 287 КАС України, такі спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

В свою чергу, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.04.2019 у справі № 908/2349/14, та у постанові від 15.05.2019 у справі №924/1389/13, не заперечуючи вищенаведених висновків, наголосила на тому, що для визначення предметної юрисдикції, зокрема й стосовно судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця, вирішальне значення має суть оспорюваних дій, в т.ч. і бездіяльності. Також, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.11.2018 у справі №906/515/17, для визначення предметної юрисдикції вирішальне значення має суть оспорюваних дій, а не форма їх вираження.

Суд апеляційної інстанції погоджується з обґрунтованими твердженнями «Компанія «Ніко-Тайс», що останнім жодних дій та/або бездіяльності саме у зведеному виконавчому провадженні - не оскаржується, а сутність, зміст, предмет, підстави поданої скарги - неправомірна та протиправна бездіяльність державного виконавця Новомосковського ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) у виконавчому провадженні №54434548 та №54436589 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 06.04.2015 року у справі №911/5429/14 та у виконавчому провадженні №54435281 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 20.04.2015 року по справі №911/5429/14, і вирішення поданої скарги не матиме правових наслідків для всіх стягувачів у межах зведеного виконавчого провадження з виконання рішень суду, ухвалених за правилами різних юрисдикцій.

Отже, метою подання відповідної скарги до суду першої інстанції є здійснення судового контролю за виконанням рішення суду у даній справі, оцінка діяльності/бездіяльності державного виконавця Новомосковського ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) у виконавчому провадженні №54434548 та №54436589 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 06.04.2015 року у справі №911/5429/14 та у виконавчому провадженні №54435281 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 20.04.2015 року по справі №911/5429/14, що узгоджується з приписами ст. ст. 339, 340 Господарського процесуального кодексу України.

Також, доводи скаржника про те, що судом першої інстанції порушено вимоги пункту 10 частини 2 статті 182 та частини 1 статті 207 Господарського процесуального кодексу України, оскільки скарга підлягала вирішенню в порядку адміністративного судочинства, і відповідне клопотання органу виконання судових рішень належним чином не розглянуто - судом апеляційної інстанції відхиляються з огляду на наступне.

Так, матеріалами справи підтверджується, що 17.06.2022 до канцелярії суду першої інстанції від Новомосковського ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) надійшов документ під назвою «Клопотання», в якому викладено обставини того, що на виконанні у відділі перебуває зведене виконавче провадження ВП № 43654886, до складу якого входить 30 виконавчих документів, у т.ч. ВП № 54435509 з примусового виконання виконавчого листа № 804/4755/14, виданого 27.05.2014 Дніпропетровським окружним адміністративним судом про стягнення з АФ "Агрокомплекс" на користь держави недоїмки в розмірі 69820,16 грн., а також інших виконавчих документів про стягнення грошових коштів на користь держави, у зв`язку з чим вказана скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. При цьому, до вказаного клопотання було долучено копії постанов про відкриття виконавчого провадження №54434548, №54436589, №54435281 та про приєднання виконавчого провадження №54434548, №54436589, №54435281 до складу зведеного виконавчого провадження №43654886 та копії облікової картки зведеного виконавчого провадження №43654886.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції при дослідженні вказаного клопотання встановив, що у ньому не містяться прохальної частини, в якій би заявник чітко висловив свою позицію стосовно викладених обставин, зокрема щодо необхідності закриття провадження чи скерування скарги на розгляд іншого суду, тощо, а суд не наділений повноваженнями самостійного визначення волевиявлення заявника, з огляду на закріплений у ст. 14 Господарського процесуального кодексу України принцип диспозитивності. Окрім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі процесуально відреагував на подане клопотання, долучивши надані з ним документи до матеріалів справи та надав їм належну оцінку.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що заявником апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою було подано копії постанов про відкриття виконавчого провадження від 04.08.2017 з примусового виконання наказу у справі № 911/1792/14, від 04.09.2017 про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження виконання наказу у справі № 911/1792/14, які не були подані до суду першої інстанції, а також заявником не було наведено в апеляційній скарзі підстав та не зазначено випадку неможливості подання таких доказів до суду першої інстанції з причин що не залежали від нього, у зв`язку з чим вказані докази не приймаються судом апеляційної інстанції в силу приписів ч. 3 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України.

Також, суд апеляційної інстанції враховує, що в оскаржуваній ухвалі (в резолютивній частині) допущена описка стосовно початку року спірного періоду, а в мотивувальній частині судом першої інстанції зроблено правильні висновки стосовно спірного періоду, щодо якого подано відповідну скаргу стягувачем, і що не впливає на правомірність та законність постановленої судом першої інстанції ухвали.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній ухвалі, ухвала суду першої інстанції постановлена з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування ухвали Господарського суду Київської області від 21.06.2022 у справі № 911/5429/14, з залишенням поданої скарги без розгляду, за наведених скаржником доводів та обгрунтувань.

Розподіл судових витрат

Згідно із ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 240, 255, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковсьому районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) на ухвалу Господарського суду Київської області від 21.06.2022 у справі № 911/5429/14 - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 21.06.2022 у справі № 911/5429/14 - залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за скаржником

4. Матеріали справи № 911/5429/14 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку, строки та випадках, визначених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді С.О. Алданова

Л.П. Зубець

Повний текст постанови підписано 15.11.2022.