У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

16 листопада 2022 року м. Чернігівсправа № 927/1009/22

Господарський суд Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., у порядку наказного провадження розглянувши матеріали заяви від 14.11.2022 б/н

Товариства з обмеженою відповідальністю «Маріуполь олія торг»,

пр. Будівельників, 141а, офіс 8, м. Маріуполь, Донецька область, 87506,

електронна адреса: ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мена-Авангард»,

вул. Піщанівська, 28, м. Мена, Чернігівська область, 15600,

електронна адреса: ,

про видачу судового наказу

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Маріуполь олія торг» звернулося до Господарського суду Чернігівської області з заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мена-Авангард» 139757грн заборгованості по оплаті вартості товару, поставленого за договором №0712/14 від 07.12.2021 за видатковою накладною №30 від 15.01.2022 та товарно-транспортною накладною №Р30 від 15.01.2022.

В обґрунтування своїх вимог заявник вказує на неналежне виконання боржником зобов`язань, що виникли на підставі договору поставки №0712/14 від 07.12.2021 та специфікації №2 від 12.01.2022 до нього.

Розглянувши подану ТОВ «Маріуполь олія торг» заяву разом з доданими до неї документами, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні та видачі судового наказу про стягнення боргу в сумі 139757грн, виходячи з наступного:

У відповідності до статті 12 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, зокрема в порядку наказного провадження.

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, визначені ГПК України.

Так, підстави та порядок видачі судового наказу врегульовано положеннями розділу ІІ ГПК України.

Частиною 1 статті 147 ГПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За частиною 3 статті 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додаються: документ, що підтверджує сплату судового збору (1); документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника (2); копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості (3); інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (4).

За приписами частини 1 статті 151 ГПК України за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

За частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та в фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 2-1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік» встановлено, що станом на 01.01.2022 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2481грн.

Тобто, за подачу до господарського суду заяви про видачу судового наказу заявником має бути сплачено судовий збір у розмірі 248,10грн, про що суду мають бути надані належні докази.

На підтвердження сплати судового збору за розгляд заяви про видачу судового наказу від 14.11.2022 б/н подано квитанцію від 26.10.2022 №0.0..1 на суму 248,10грн. Натомість, судом, через систему «Діловодство спеціалізованого суду» встановлено, що даний платіжний документ ТОВ «Маріуполь олія торг» було подано до суду при зверненні з заявою про видачу судового наказу від 25.10.2022 б/н, в задоволенні якої судом відмовлено в межах справи №927/932/22.

Суд звертає увагу, що за частиною 2 статті 151 ГПК України, в разі відмови в видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника впорядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що заявником не дотримано приписів п.1 частини 3 статті 150 ГПК України, зокрема, не подано до суду належні докази на підтвердження сплати судового збору в установленому порядку та розмірі за розгляд у наказному провадженні заяви про видачу судового наказу від 14.11.2022 б/н.

Згідно з п.1 частини 1 статті 152 ГПК України суддя відмовляє в видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу.

За частиною 1 статті 153 ГПК України відмова в видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Про відмову в видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (частина 2 статті 152 ГПК України).

За таких обставин заява ТОВ «Маріуполь олія торг» про видачу судового наказу про стягнення з ТОВ «Мена Авангард» боргу в сумі 139757грн задоволенню не підлягає.

Разом з тим, суд звертає увагу заявника, що відповідно до частини 1 статті 153 ГПК України відмова в видачі судового наказу з підстави, передбаченої п.1 частини 1 статті 152 цього Кодексу не перешкоджає повторному зверненню в наказному провадженні з даною заявою, після усунення її недоліків.

Керуючись статтями 147, 148, п.1 частини 3 статті 150, статтею 151, п.1 частини 1 статті 152, частиною 1 статті 153, статтями 233-235 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Маріуполь олія торг» (пр. Будівельників, 141а, офіс 8, м. Маріуполь, Донецька область, 87506; ) у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мена-Авангард» (вул. Піщанівська, 28, м. Мена, Чернігівська область, 15600; ) 139757грн заборгованості по оплаті вартості товару, поставленого за договором поставки №0712/14 від 07.12.2021.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її підписання в порядку статті 256 ГПК України.

Ухвала складена та підписана 16.11.2022.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://cn.arbitr.gov.ua/sud5028/.

Документи по справі можуть бути направлені на електронну адресу Господарського суду Чернігівської області - e-mail: ; засоби зв`язку - факс 77-44-62, тел. 676-311.

Суддя А.В. Романенко