УХВАЛА

11 листопада 2022 року

м. Київ

Справа № 910/8949/21

Провадження № 5310/2022

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Пєскова В.Г.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Головного управління Національної поліції у м. Києві

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.09.2022

у складі колегії суддів: Корсака В.А., Попікової О.В., Євсікова О.О.,

у справі за позовом Фізичної особи-підприємця Лентюгова Андрія В`ячеславовича

до Головного управління Національної поліції у м. Києві, Київської міської прокуратури, Головного управління Національної поліції в Київській області, Київської обласної прокуратури

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві, Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області,

про визнання договору недійсним та відшкодування 3 715 303 грн,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець Лентюгов Андрій Вячеславович звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до: Головного управління Національної поліції у м. Києві; Київської міської прокуратури Головного управління Національної поліції в Київській області та Київської обласної прокуратури, в якій просив суд:

1. Визнати недійсним договір зберігання від 04.11.2017 № 1006, укладений від імені Київської місцевої прокуратури прокурором Київської місцевої прокуратури № 1 Бондаренком Миколою Віталійовичем з ТОВ "ТК "Топ Логістік Плюс", та акт передачі майна до Договору від 04.11.2017 № 1006;

2. Стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача грошові кошти в якості відшкодування завданої матеріальної шкоди, а саме:

- витрати вартості робіт по здійсненню судово-товарознавчого дослідження з визначення матеріального збитку в сумі 5 000 грн;

- загальної ринкової вартості неповернутої алкогольної продукції, вилученої під час обшуку від 19.05.2017, в сумі 3 610 303 грн;

- відшкодування моральної шкоди в сумі 100 000 грн.

22.12.2021 рішенням Господарського суду міста Києва у задоволенні позову відмовлено.

07.09.2022 постановою Північного апеляційного господарського суду рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2021 у справі № 910/8949/21 скасовано та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України на користь Фізичної особи-підприємця Лентюгова Андрія В`ячеславовича матеріальну шкоду в сумі 3 610 303 грн та моральну шкоду у сумі 100 000 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

20.10.2022 Головним управлінням Національної поліції у м. Києві надіслано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.09.2022 та залишити в силі рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2022 у справі № 910/8949/21.

Крім того, заявлені клопотання про поновлення скаржнику строку на касаційне оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 07.09.2022 у цій справі, про зупинення дії цієї постанови, а також про відстрочення сплати судового збору.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Головного управління Національної поліції у м. Києві, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення касаційної скарги без руху з огляду на таке.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Статтею 290 Господарського процесуального кодексу України визначені вимоги до форми і змісту касаційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, скаржником не сплачено судовий збір за подачу касаційної скарги, а заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору. Проте, клопотання скаржника не містить визначених статтею 8 Закону України "Про судовий збір" підстав для відстрочення сплати судового збору, а скаржник помилково визначає, що він є звільненим від оплати судових витрат, тому у задоволенні цього клопотання слід відмовити.

Згідно з частиною другою статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Верховний Суд зазначає, що правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі України "Про судовий збір".

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на момент подання касаційної скарги) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У цій справі позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання договору недійсним та відшкодування 3 715 303 грн, тобто з вимогою майнового та немайнового характеру.

Підпунктом 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру встановлюється у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду встановлено ставку судового збору в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Станом на 1 січня 2021 року статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" був встановлений прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2 270 грн.

Відтак, оскаржуючи постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.09.2022 у цій справі, скаржнику належало сплатити судовий збір у розмірі 115 999,09 грн ((3 715 303 грн *1,5/100*200%) + 2 270 грн *200%).

Проте, в порушення зазначених вимог, до касаційної скарги не додано документів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

З огляду на викладене касаційна скарга Головного управління Національної поліції у м. Києві на постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.09.2022 у цій справі підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків, а саме - надати Суду документ про сплату (зарахування) судового збору у розмірі 115 999,09 грн.

Необхідність сплати судового збору у цих правовідносинах підтверджується правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.11.2019 у справі № 906/770/17, згідно з якою на відповідача (відповідачів) не поширюються вимоги законодавства щодо звільнення від сплати судового збору за подання апеляційних та касаційних скарг у справах за позовами про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Заяву про усунення недоліків касаційної скарги слід подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у встановлений цією ухвалою строк.

Згідно з частиною четвертою статті 174 та частиною другою статті 292 ГПК України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Розгляд клопотань про поновлення скаржнику строку на касаційне оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 07.09.2022 у цій справі та про зупинення дії цієї постанови буде здійснено після усунення недоліків касаційної скарги.

Керуючись статтями 174, 234, 287, 288, 290, 292 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Головного управління Національної поліції у м. Києві про відстрочення сплати судового збору.

2. Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції у м. Києві на постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.09.2022 у справі № 910/8949/21 залишити без руху.

3. Надати Головному управлінню Національної поліції у м. Києві строк для усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів із дня вручення ухвали.

4. Повідомити Головному управлінню Національної поліції у м. Києві про можливість подати процесуальні документи (заяви, клопотання, скарги, відзиви тощо), письмові та електронні докази на електронну адресу суду, поштою, факсом або дистанційними засобами зв`язку, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду В. Пєсков