ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2022 р. м. Київ Справа № 911/344/22

Господарський суд Київської області у складі судді Мальованої Л.Я. за участю секретаря судового засідання Суткової Д.С. розглянувши справу

За позовом Фастівської міської ради Київської області, Київська обл., м. Фастів

до Фастівського будівельного товариства з обмеженою відповідальністю Шляховик, Київська обл., м. Фастів

про стягнення 707 904 грн. 92 коп.

Представники сторін:

позивача Щур Ю.Д.

відповідача не з`явився.

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 707 904 грн. 92 коп. заборгованості з орендної плати за користування земельною ділянкою.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач без правовстановлюючих документів у період з жовтня 2018 по травень 2021 р. використовув земельну ділянку площею 1,2373 га (кадастровий номер :05:001:0637) у м. Фастів по вулиці Гетьманська, 1 з метою обслуговування майнового комплексу, не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою, тобто відбувався факт безпідставного збереження коштів у розмірі орендної плати за рахунок позивача.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача в засідання суду не з`явився, про причини неявки не повідомив суд належним чином, відзив на позов не надав.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Фастівському будівельному ТОВ «Шляховик» належить на праві власності майновий комплекс загальною площею 1749,6 кв. м по вул. Гетьманська, 1 (колишня назва вулиці Фрунзе), який розташований на земельній ділянці, яка згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності - земельна ділянка (кадастровий номер: 112) за адресою: Київська область, м. Фастів, вулиця Гетьманська (вулиця Фрунзе), 1 є комунальною формою власності, власником якої є Фастівська міська рада.

З моменту використання земельної ділянки Відповідач не вчинив жодних дій щодо укладення договору оренди землі, розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду за адресою: м. Фастів, вул. Гетьманська, 1 Фастівським БТОВ «Шляховик», орендну плату за землю до міського бюджету не сплачує.

26.02.2020 року Фастівською міською радою Київської області прийнято рішення за № 25/116- LXXI-VII «Про проведення інвентаризації земель комунальної власності за адресою: м. Фастів, вул. Гетьманська, 1, на підставі якого було замовлено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель міста Фастова на вул. Гетьманська, 1 за кошти місцевого бюджету.

Технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки комунальної власності м. Фастів, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, загальною площею 1,2373 га, що розташована за адресою м. Фастів по вул. Гетьманська, 1, розроблена фахівцями КП ФМР «Фастівське БТІ», яку було затверджено 22.04.2021 року згідно рішення № 75/132-VII-VIII «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки комунальної власності м. Фастів, вул. Гетьманська, 1».

16.04.2021 року виконавчим комітетом Фастівської міської ради прийнято рішення № 182 «Про створення комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам», актом від 23.09.2021 року № 40 «Про стягнення безпідставно збережених коштів (збитків) з Фастівського БТОВ «Шляховик» затвердженого рішенням виконавчого комітету Фастівської міської ради № 504 від 19.10.2021 року встановлено, що сума безпідставно збережених коштів (збитків) у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою становить 707 904,92 грн. Водночас, в межах строків загальної позовної давності відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України розрахунком заборгованості сума безпідставно збережених коштів (збитків) за період з жовтня 2018 року по 31 травня 2021 року складає: за 3 місяці 2018 року - 33 184, 73 грн.; за 12 місяців 2019 - 132 738,92 грн.; за 12 місяців 2020 - 132 738,92 грн.; за 9 місяців 2021 - 232 293,12 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд зазначає таке.

Згідно з частинами 1-3 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Отже, норма статті 1212 Цивільного кодексу України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Протягом спірного періоду з 01.10.2018 по 31.05.2021 року між сторонами не існувало орендних правовідносин щодо спірної земельної ділянки комунальної власності.

Таким чином, спірні правовідносини, які виникли між сторонам повинні кваліфікуватися як бездоговірні та безделіктні.

Отже, з огляду на викладене, суд дійшов висновку, що спірні правовідносини повинні регулюватися ст.ст. 1212-1214 Цивільного кодексу України, зі змісту яких вбачається, що вони підлягають застосуванню, у тому числі, у відносинах, які не містять ознак делікту.

З аналізу змісту норм статей 1212-1214 Цивільного кодексу України випливає, що зобов`язання з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (кондиційне зобов`язання) виникає за одночасної наявності трьох умов: 1) відбувається набуття чи збереження майна; 2) правові підстави для набуття чи збереження майна відсутні; 3) набуття чи збереження здійснюється за рахунок іншої особи.

Таким чином, відповідач зберіг майно (грошові кошти) у розмірі орендної плати, яка нараховується за володіння і користування земельною ділянкою комунальної власності по вул. Гетьманська, 1 у м. Фастів.

Відсутність договору оренди землі має фактичним наслідком набуття відповідачем володіння і користування чужою земельною ділянкою без відповідної грошової компенсації, внаслідок чого відбулося збереження відповідачем належних до сплати за таке володіння і користування коштів у розмірі орендної плати.

Правові підстави для набуття чи збереження майна у даному випадку відсутні, оскільки реалізація речового права на земельну ділянку, згідно зі ст. 206 Земельного кодексу України, п. 14.1.136 ч. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, здійснюється за плату, що має вноситися на користь позивача на підставі договору оренди земельної ділянки. Правові підстави для одержання відповідачем права володіння і користування земельною ділянкою безоплатно - відсутні, так само, як і підстави для не нарахування, несплати орендної плати за землю.

Власником земельної ділянки по вул. Гетьманська, 1 у м. Фастів є територіальна громада міста Фастів в особі позивача, відповідно до ст. 83 Земельного кодексу України, за якою всі землі в межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці є комунальною власністю, за винятком земельних ділянок, які перебувають у державній або приватній власності. Таким чином, збереження відповідачем коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою призвело до збільшення цих коштів у відповідача за рахунок їх несплати позивачеві.

Позивачем було надано до суду витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :05:0001:0637 по вул. Гетьманська, 1 у м. Фастів від 27.04.2021 року № 677, видані Відділом у Фастівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області.

Відповідно до пункту 9 підрозділу 6 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України індекс споживчих цін за 2017-2023 роки, що використовується для визначення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення, застосовується із значенням 100 відсотків.

Значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за 2020, 2019, 2018 рік становить 1,0. отже нормативна грошова оцінка земельної ділянки за 2021, 2020, 2019, 2018 роки становить 4 424 630,77 грн.

Відповідно до рішення Фастівської міської ради № 27/1 -LXV-V від 20.05.2010 року «Про плату за оренду земель Фастівської міської ради», яке діяло в тому числі у 2018 році, коефіцієнт підвищення для встановлення орендної плати (ставка орендної плати) становить 3 % - за земельні ділянки промислових підприємств та виробничої діяльності орендна плата за земельну ділянку у 201 8 році становила б в рік 4424630,77*3%=132738,92 грн., в місяць 132738,92/12=11061,58 грн.

Згідно рішення Фастівської міської ради № 18/2-XLI1-VII від 26.06.2018 року «Про плату за оренду земель Фастівської міської ради», яке діяло в 2019 році ставка орендної плати за земельні ділянки для промислових підприємств та виробничої діяльності встановлена у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки, орендна плата за земельну ділянку у 2019 році становила б в рік 4424630,77*3%=132738,92 грн., в місяць 132738,92/12=11061,58 грн.

Відповідно до рішення Фастівської міської ради від 13.06.2019 р. за № 18-LVI-VII «Про плату за оренду земель Фастівської міської ради в 2020 році» ставка орендної плати за земельні ділянки земель промисловості, що перебувають у користуванні суб`єктів підприємницької діяльності усіх галузей, в тому числі для юридичних осіб, що забезпечують сплату податку на доходи фізичних осіб на 1 га землі за попередній рік у сумі, що еквівалентна розміру до 36 мінімальних заробітних плат, встановлених на 01 січня поточного року - 7%. Орендна плата за земельну ділянку у 2020 році становила б в рік 4424630,77*7%-309724,15 грн., в місяць 309724/12= 25810,35 грн.

Згідно рішення Фастівської міської ради № 7-LXXVII-VII від 02.06.2020 року «Про плату за оренду земель Фастівської міської ради в 2021 році» ставка орендної плати за земельні ділянки земель промисловості, що перебувають у користуванні суб`єктів підприємницької діяльності усіх галузей, в тому числі для юридичних осіб, що забезпечують сплату податку на доходи фізичних осіб на 1 га землі попередній рік у сумі, що еквівалентна розміру до 30 мінімальних заробітних плат, встановлених на 01 січня поточного року - 7%. Орендна плата за земельну ділянку у 2021 році становила б в рік 4424630,77*7%=309724,15 грн., в місяць 309724/12= 25810,35 грн.

Таким чином, господарський суд дійшов висновку, що Фастівське БТОВ "Шляховик" зберігло кошти за використання земельної ділянки у розмірі орендної плати за період з 01.10.2018 по 31.05.2021 року у сумі 707 940,92 грн.

Внаслідок використання відповідачем вищевказаної земельної ділянки без укладення договору оренди землі, територіальна громада міста Фастів в особі Фастівської міської ради позбавлена можливості отримати дохід у такому розмірі від здачі земельної ділянки в оренду, чим порушені охоронювані законом права та інтереси позивача.

Вказана правова позиція міської ради узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, та яка прийнята за результатами розгляду аналогічних правовідносин щодо врегулювання спору, що виник з приводу фактичного користування земельною ділянкою без укладення договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати.

Так, у пункті 65 вказаної постанови Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Крім того, згідно з частинами 1-4, 9 статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах 6-7 цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Отже, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі.

Про необхідність застосування статті 79-1 Земельного кодексу України та положень Закону України Про Державний земельний кадастр при розгляді позову про стягнення безпідставно збережених коштів у виді недоотриманої орендної плати неодноразово зазначалося Верховним Судом, зокрема у постановах від 29.01.2019 у справах № 922/3780/17 та № 922/536/18, від 11.02.2019 у справі № 922/391/18, від 12.04.2019 у справі № 922/981/18, у яких міститься висновок про те, що для вирішення спору щодо фактичного користування земельною ділянкою без укладення правовстановлюючих документів та без державної реєстрації прав на неї встановленню підлягають обставини, зокрема, чи є земельна ділянка, за фактичне користування якою позивач просить стягнути безпідставно збережені кошти, сформованим об`єктом цивільних прав протягом усього періоду, зазначеного у позові.

Нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями пункту 288.5.1 статті 288 Податкового кодексу України (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 у справі № 920/739/17).

Відповідно до частини 2 статті 20 та частини 3 статті 23 Закону України Про оцінку земель дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Аналогічна позиція була викладена в постанові Касаційного господарського суду Верховного Суду від 29.05.2020 по справі № 922/2843/19.

У даному випадку матеріалами справи підтверджено, що земельна ділянка, яка використовується відповідачем є сформованою, оскільки їй присвоєно кадастровий номер :05:0001:0637.

Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення заборгованості в сумі 33 184,73 грн. за 2018 рік з урахуванням того, що позивач звернувся до суду в січні 2022 року то суд звертає увагу, що дані вимоги заявлені поза межами строку позовної давності з огляду на таке:

Відповідно до статей 256 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України, визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За змістом статті 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

За таких обставин, відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення 33 184,73 грн. за 2018 рік внаслідок пропуску строку позовної давності для звернення до суду з такими вимогами.

Згідно з частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписом статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, оскільки борг відповідача перед позивачем на час прийняття рішення не погашено господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заявленими у відповідності до вимог чинного законодавства, підтвердженими належними доказами, які є в матеріалах справи, та такими, що підлягають задоволенню частково в сумі 674 756 грн. 19 коп.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 129, 232-233, 237-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Фастівського будівельного Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляховик» (08500, Київська обл., м. Фастів, вул. Гетьманська, буд. 1, код 05473571) на користь Фастівської міської ради Київської області (08500, Київська обл., м. Фастів, пл. Соборна, 1, код 34446857) - 674 756 (шістсот сімдесят чотири тисячі сімсот п`ятдесят шість) грн. 19 коп. безпідставно отриманих коштів, 10 121 (десять тисяч сто двадцять одна) грн. 34 коп. судового збору.

3. В частині позовних вимог в сумі 33 184,73 грн. відмовити.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України .

Повний текст рішення підписано 18.11.2022 року.

Суддя Л.Я. Мальована