ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2022р. Справа № 904/2364/22

За позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю «ГК Оріон», м. Київ

До: Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів», м. Нікополь

Про: стягнення 90 132, 42 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ :

ТОВ «ГК Оріон» (позивач) звернувся з позовом до АТ «Нікопольський завод феросплавів» (відповідач) про стягнення 90132, 42 грн. (в т.ч.: 70 394, 52 грн. - основна заборгованість; 8 742,93 грн. інфляційні втрати , 1 024,09 грн. 3% річних; 9 970,88 грн. - пеня) заборгованості за договором поставки №2102315 від 11.05.21 р.

АК «Нікопольський завод феросплавів» (відповідач) заперечував проти заявлених позовних вимог в частині стягнення інфляційних збитків, 3% річних та пені, вказуючи на те, що внаслідок збройної агресії російської федерації проти України зруйновано логістичні ланцюги, внаслідок чого має суттєві труднощі в здійсненні господарської діяльності, зокрема збуті готової продукції. Також територія підприємства знаходиться під постійними обстрілами з боку військ російської федерації, що утруднює нормальне функціонування виробництва. З урахуванням викладених обставин непереборної сили, які підтверджені листом ТПП України №2024/02.0-7.1 від 28.02.22 р., відповідач, визнаючи наявність основного боргу, просив відмовити в задоволенні позову в частині стягнення штрафних санкцій.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

11.05.21 р. між АТ «Нікопольський завод феросплавів» ( покупець ) та ТОВ «ГК «Оріон» (постачальник) укладено договір №2102315 про закупівлю товару, відповідно до п.1.1 якого постачальник зобов`язується поставити покупцеві товар, ціна та інше вказується у специфікації (додатку) до договору, що є його невід`ємною частиною, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити такий товар. Відповідно до п. 3.1. договору постачальник зобов`язується поставити Покупцеві товар у спосіб та за умовами, зазначеними у специфікації (додатку) до договору. Умови поставки регламентуються відповідними базисами, що передбачені Міжнародними тлумачення торгових термінів Інкотермс у редакції 2020 року, яка є погодженою Сторонами (далі - Інкотермс). У разі розбіжностей між Інкотермс та цим договором переважну силу має договір.

Відповідно до п. 4.2. ціна кожного найменування товару, залежно від марки, сорту, одиниці виміру, а також загальна вартість кожної партії товару за всіма специфікаціями (додатками) до договору та не може перевищувати ліміт в еквіваленті 14 мільйонів доларів США на дату підписання кожної специфікації.

Пунктом 10.3.1. встановлено, що у випадку порушення строків оплати за поставлений товар, зазначених у договорі та Специфікації до нього, більше ніж на 10 календарних днів покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення від суми несплаченого починаючи з 11-ого календарного дня такого прострочення.

11.05.21 р. сторонами укладено додаток 1 до договору поставки №2102315 від 11.05.21р. 09.12.21 року ТОВ «ГК Оріон» передало, а АТ «НЗФ» прийняло товар на загальну суму 70 394,52 грн., про що свідчить видаткова накладна № ОР-00004399 та № 813 на отримання ТМЦ від 08.12.21 р. (а. с. 25-46, 47). Про отримання товару сторонами складено акт приймання передачі товару від 17.03.22 р., який підписано без зауважень збоку позивача та відповідача. В акті встановлено, що позивач передав відповідачу товару (а. с. 49).

В порушення умов договору відповідач з моменту поставки не сплатив на користь позивача вартість поставленого товару.

Окрім того, на суму основного боргу позивач нарахував відповідачу 8 742,93 грн. інфляційні збитки, 1 024,09 грн. 3% річних; 9 970,88 грн. - пеня. Судом здійснено перевірку здійснених позивачем нарахувань інфляційних втрат та 3% річних, порушень не виявлено. На час винесення рішення у справі відповідачем доказів погашення заборгованості (з урахуванням інфляційних втрат, пені та 3% річних) не надано. Таким чином, загальна сума грошових коштів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, складає 90 132, 42 грн.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За своєю правовою природою договір №2102315 від 11.05.21 р. відноситься до договорів поставки . За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ст.712 ЦК України).

У відповідності із ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.(ст.525 ЦК України).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи, що наявність заборгованості підтверджується матеріалами справи та не спростована відповідачем належними та допустимими доказами, позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 70 394, 52 підлягають задоволенню.

Крім основного боргу, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 8 742,93 грн. інфляційних збитків, 1024,09 грн. 3% річних та 9 970,88 грн. - пені за період з 07.02.22 р. по 02.08.22 р.

Пунктом 10.3.1. договору визначено, що у випадку порушення строків оплати за поставлений товар, зазначених у договорі та специфікації до нього, більш ніж 10 календарних днів покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення від суми несплаченого товару, починаючи з 11 календарного дня такого прострочення.

Перевіривши розрахунок штрафних санкцій за період з 07.02.22 р. по 02.08.22 р., суд не знайшов в ньому порушень та погоджується з ним, тому на користь позивача підлягають стягненню також 8 742,93 грн. інфляційні збитки, 1024,09 грн. 3% річних; 9970,88 грн. пеня.

Щодо посилання відповідача на форс мажорні обставини, суд приходить до такого висновку.

Лист, оприлюднений ТПП України 28.02.22 р., забезпечив можливість визнати за спрощеною процедурою факт форс-мажору. Слід зазначити, що засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) є однією з функцій ТПП, затверджених Статутом ТПП України та Законом України «Про торгово-промислові палати України», надалі закон № 671/97-ВР. Засвідчення форс-мажорних обставин є послугою в розумінні Цивільного кодексу України (ЦК України), яку ТПП надає для фізичних та юридичних осіб. Звернення суб`єктів господарської діяльності до ТПП України за отриманням сертифіката для засвідчення форс-мажорних обставин є належним доказом їх засвідчення відповідно до законодавства України.

Проте сертифікат про форс-мажорні обставини не є актом державного органу, який спричиняє виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків сторін. У разі судового процесу сертифікат ТПП є лише одним із доказів, який не має наперед визначеної сили перед іншими доказами, і лише в їх сукупності на підставі наданих доказів суд приймає рішення.

Порядок засвідчення форс-мажорних обставин встановлюється регламентом засвідчення ТПП України та регіональними ТПП форс-мажорних обставин, який затверджено рішенням президії ТПП України від 18.12.2014 за № 44(5).

Відповідно до регламенту форс-мажорні обставини засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб щодо кожного окремого договору, зобов`язання, контракту, виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. Тягар доказування форс-мажорних обставин покладено на заявника, а посилання на лист не буде визнано таким.

Тож сторона, що посилається на форс-мажорні обставини, повинна надати докази за чотирма складовими події «форс-мажору»:1) подія (форс-мажорна обставина); 2) непередбачуваність обставин; 3) причинно-наслідковий зв`язок між обставиною (подією) і неможливістю виконання стороною своїх конкретних зобов`язань; 4) неможливість виконання і альтернативного виконання.

Але ж відповідач, в порушення вищенаведених норм чинного законодавства України, жодних дій для засвідчення форс-мажорних обставин не вчинив, а тому його посилання на вищенаведений лист ТПП України в якості обґрунтування своїх позовних вимог є хибним.

Одночасно, суд враховує, що м. Нікополь , де розташоване підприємство відповідача, на протязі значного терміну часу з початку збройної агресії російської федерації перебуває під постійними обстрілами , що об`єктивно впливає на господарську діяльність АТ «НЗФ». Наведене суд вважає достатньої підставою для зменшення розміру пені , нарахованої позивачем, до 3 000,00 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст. ст. 13, 73, 74, 86, 123, 129, 232, 233, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ГК Оріон» до Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» про стягнення заборгованості задовольнити частково .

2. Стягнути з відповідача - з Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» (53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, буд. 310; 0) на користь позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «ГК Оріон» (04114, м. Київ, вул. Вишгородська, буд. 45, кв. 12-27; ): 70 394, 52 грн. - основної заборгованості; 8 742,93 грн. інфляційних втрат , 1 024,09 грн. 3% річних; 3 000,00 грн. - пені та 2481, 00 грн. - витрат по сплаті судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення складено та підписано без його проголошення 21.11.22р.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Васильєв О.Ю.