ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2022 р. Справа №914/1587/21

м.Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого - судді МАТУЩАКА О.І.

суддів: СКРИПЧУК О.С.

ПЛОТНІЦЬКОГО Б.Д.

Розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу

Фізичної особи підприємця Ковалик Галини

Романівни б/н від 29.06.2022 (вх. № ЗАГС 01-05/1519/22 від 01.07.2022)

на додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 09.06.2022

у справі №914/1587/21

за позовом Фізичної особи підприємця Іванчука Сергія Васильовича, с. Наталівка, Новоград- Волинський район, Житомирська область

до відповідача Фізичної особи - підприємця Ковалик Галини

Романівни, м. Львів

про стягнення грошових коштів у сумі 58107,87 грн. (вартість послуги з перевезення)

ВСТАНОВИВ:

Суть спору.

В червні 2021 року на розгляд Господарського суду Львівської області поступила позовна заява ФОП Іванчука С.В. до ФОП Ковалик Г.Р. про стягнення грошових коштів у сумі 58 107,87 грн (вартість послуги з перевезення).

Рішенням Господарського суду Львівської області від 22.07.2021 у справі №914/1587/21, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду 17.01.2022, позовні вимоги задоволено повністю; стягнуто з ФОП Ковалик Г.Р. на користь ФОП Іванчука С.В. борг у сумі 58 107,87 грн та витрати на судовий збір у сумі 2270,00 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду Львівської області від 09.06.2022 у справі №914/1587/21 заяву позивача про покладення на відповідача витрат на професійну правничу допомогу задоволено; стягнуто з ФОП Ковалик Г.Р. на користь ФОП Іванчука С.В. витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8000,00 грн.

Узагальнення доводів особи, яка подала апеляційну скаргу та інших учасників справи.

ФОП Ковалик Г.Р. подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати додаткове рішення. В апеляційній скарзі покликається на те, що останній був не обізнаний із документами, які підтверджують понесені позивачем витрати на правничу допомогу, оскільки такі не надавалися із позовною заявою та не були отримані відповідачем. Крім того, вважає, що сума стягнутих судом першої інстанції витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн не є співмірними зі складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та часом, витраченим на їх надання.

Позивач правом наданим ст.263 ГПК України не скористався, відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Інших клопотання та заяв в порядку ст. 207 ГПК України сторонами заявлено не було.

Відповідно до ч.10 ст.270 ГПК України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З огляду на зазначене, враховуючи те, що предметом розгляду даної справи є стягнення 8000,00 грн, ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 19.07.2022 справу №914/1587/21 призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Водночас апеляційний господарський суд зазначає, що відповідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV практика Європейського суду з прав людини застосовується українськими судами як джерело права.

Згідно практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення поняття «розумний строк» вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ і було б неприродно встановлювати один і той самий строк для всіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин (рішення у справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства»).

Європейський суд з прав людини в своїй практиці виходить із того, що розумність тривалості судового провадження необхідно оцінювати у світлі обставин конкретної справи, враховуючи критерії, вироблені судом. Такими критеріями є: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінка заявника; 3) поведінка державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (Рішення «Бараона проти Португалії», 1987 рік, «Хосце проти Нідерландів», 1998 рік; «Бухкольц проти Німеччини», 1981 рік; «Бочан проти України», 2007 рік).

Таким чином, суд, враховуючи обставини справи, застосовує принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до зазначеної вище практики Європейського суду з прав людини.

Фактичні обставини справи та оцінка суду.

Статтями 123, 124 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи

Згідно ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання наведених вимог суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" (далі - Закон), згідно зі статтею 26 якого адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону, згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 30 Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Аналізом матеріалів справи встановлено, що 05.05.2021 між ФОП Іванчуком С.В. адвокатом Чепурою І.В. укладено договір (угоду) №05/05-21 про надання правничої допомоги.

Відповідно до п.1.2. договору клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надати правничу допомогу клієнту, а саме з підготовки та подачі до Господарського суду Львівської області позову про стягнення з ФОП Ковалик Г.Р. заборгованості за надані транспортно-експедиційні послуги згідно договору - заявки №КТ20-00647 №16-л/18 про надання транспортно-експедиційних послуг від 17.12.2020, представництво інтересів клієнта в господарському суді.

Відповідно до п.4.1. договору розмір гонорару адвокату за надання правничої допомоги клієнту за даним договором становить 8000,00 грн.

Пунктом 4.2. договору передбачено строки виплати гонорару : 4000,00 грн до дня подачі позову до Господарського суду Львівської області; 4000,00 грн на протязі 5-ти календарних днів з дня прийняття рішення Господарським судом Львівської області по справі за позовом до ФОП Ковалик Г.Р.

Так, позивачем на підтвердження його витрат на професійну правничу допомогу адвоката у суді першої інстанції було подано копії: договору (угоди) №05/05-21 від 05.05.2021, ордера на надання адвокатських послуг серія АМ №1009538 від 05.05.2021, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЖТ №000849 від 14.07.2017, квитанції до прибуткового касового ордера №03/05-21 від 12.05.2021 про оплату адвокату послуг на суму 4000,00 грн, квитанції до прибуткового касового ордера №05/07-21 від 28.07.2021 про оплату адвокату послуг на суму 4000,00 грн, детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом від 22.07.2021, акт прийому-передачі наданих послуг від 22.07.2021.

В поданому на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу акті приймання-передачі наданих послуг від 22.07.2021, який підписаний позивачем та адвокатом, зазначено опис наданих послуг відповідно до умов договору (угоди) №05/05-21 від 05.05.2021 та зазначено загальний розмір витрат, що становить 8000,00 грн.

Окрім цього, позивачем долучено квитанції до прибуткового касового ордера №03/05-21 від 12.05.2021 та №05/07-21 від 28.07.2021 про оплату адвокату послуг на суму 8000,00 грн, як докази оплати послуг з надання професійної правничої допомоги на суму 8000 00 грн.

Проаналізувавши вказаний акт з детальним описом наданих послуг, колегія суддів вважає, що відображена у ньому інформація щодо характеру та обсягу виконаної наданих адвокатом послуг відповідає документам та інформації, що містяться у матеріалах справи.

Відтак загальна сума витрат на правничу допомогу становить 8000,00 грн.

Щодо покликання апелянта на не обізнаність із документами, які підтверджують понесені позивачем витрати на правничу допомогу, оскільки такі не надавалися із позовною заявою та не були отримані відповідачем, суд вважає їх безпідставними з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи при поданні позову позивачем був наданий попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 8000,00 грн, а також додано копії: договору (угоди) №05/05-21 від 05.05.2021, ордера на надання адвокатських послуг серія АМ №1009538 від 05.05.2021, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЖТ №000849 від 14.07.2017, квитанції до прибуткового касового ордера №03/05-21 від 12.05.2021 про оплату адвокату послуг на суму 4000,00 грн.

При цьому позовна заява разом із розрахунком суми витрат на правничу допомогу та іншими додатками була скерована позивачем на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 79044, м. Львів, вул. Мельника, буд 8а, кв.31.

Крім того, 30.08.2021 позивачем подано до суду першої інстанції заяву та додано опис вкладення у цінний лист та поштову накладну про надсилання відповідачу за вищевказаною адресою копії: заяви від 22.07.2021, детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом від 22.07.2021, акту прийому-передачі послуг від 22.07.2021, квитанції до прибуткового касового ордеру №05/07-21 від 22.07.2021.

Як встановлено апеляційним господарським судом, в судовому засіданні в суді першої інстанції 22.07.2021 (до закінчення судових дебатів), з урахуванням приписів ч.8 ст. 129 ГПК України, представником позивача заявлено усне клопотання про стягнення витрат на правову допомогу та через канцелярію суду надано докази щодо понесення ним витрат на правову.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду, що надані копії договору про надання правничої допомоги, квитанцій до прибуткового касового ордера про оплату адвокату послуг на суму 8000,00 грн, детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом та акт прийому-передачі наданих послуг в їх сукупності є достатніми доказами на підтвердження наявності підстав для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі. При цьому колегія суддів вважає правомірним висновок суду, що цей розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції, з яким погоджується апеляційний господарський суд, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення клопотання позивача про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції у розмірі 8000,00 грн.

Відповідно ст.ст. 13, 76, 77, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відтак додаткове рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. ст. 11, 74, 129, 244, 269, 270 - 271, 275 - 276, 281 - 284 ГПК України,

Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи підприємця Ковалик Галини Романівни залишити без змін, а оскаржуване додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 09.06.2022 у справі №914/1587/21 без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до Верховного Суду.

Справу повернути до Господарського суду Львівської області.

Головуючий суддя О.І. МАТУЩАК

Судді О.С. СКРИПЧУК

Б.Д. ПЛОТНІЦЬКИЙ