ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2022р. Справа № 904/2206/22

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотус Ойл», м. Дніпро

До: Товариства з обмеженою відповідальністю «Р.В.Бізнес Груп», смт. Царичанка Дніпропетровської області

Про: стягнення 141 780,12 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ :

ТОВ «Лотус Ойл» (позивач) звернувся з позовом до ТОВ «Р.В.Бізнес Груп» (відповідач) про стягнення 141 780,12 грн. (в т.ч.: 120 792,97 грн. - основна заборгованість; 1 777, 15 грн. - 3% річних та 19 210,00 грн. - інфляційні втрати) заборгованості, що виникла внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки №0707/21-1 від 07.07.21р. (укладеним між сторонами).

Ухвалою суду від 08.08.22р. було відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими ГПК України, без призначення судового засідання та виклику сторін - за наявними у ній матеріалами.

Ухвалою суду від 02.09.22 р. було задоволено клопотання відповідача про продовження процесуального строку для подання відзиву на позов.

ТОВ «Р.В.Бізнес Груп» (відповідач) своїм правом на подання до суду відзиву на позов не скористався, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі був повідомлений належним чином, також був судом повідомлений про продовження строку для подання відзиву на позов, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомлення про направлення на адресу відповідача за допомогою мессенджера Viber копії ухвали суду про відкриття провадження в справі та направлення засобами електронної пошти 06.09.22 р. копії ухвали суду про продовження строку для подання відзиву на позов. (а. с. 85-86).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

07 липня 2021 року між ТОВ «ЛОТУС ОЙЛ» (продавець) та ТОВ «Р.В.БІЗНЕС ГРУП» (покупець) укладено договір № 0707/21-1, відповідно до п. 2.1. якого продавець зобов`язується передати у власність (поставляти) покупцеві товари з використанням - ПК на АЗС, а покупець зобов`язується прийняти товари та повністю оплачувати їх вартість в порядку та на умовах, вказаних в цьому договорі. Передача товарів продавцем здійснюється шляхом їх відпуску через мережу АЗС пред`явником ПК по пред`явленню останніми ПК. Відповідно до п. 1.13. товаром є паливно - мастильні матеріали, скраплений газ (надалі - пальне), реалізація яких здійснюється на АЗС з використанням паливних карток. За умовами договору (п.2.3) передача товару здійснюється на умовах ЕСА - АЗС продавця (відповідно до правил Інкотермс 2010). Передача (відпуск) товару у власність покупця відбувається окремими партіями. Об`єм асортимент та вартість кожної партії відпущеного товару за договором визначається в чеках РО: терміналу та касових чеках (чеків реєстраторів розрахункових операцій АЗС). Право власності і товар переходить від продавця до покупця в момент його передачі, підтвердження чому можуть виступати чеки РОS-терміналу та касові чеки, що формуються безпосередньо в момент фактичної отримання товару з АЗС. В окремих випадках, вказаних у цьому договорі, передача товару у власність покупця може підтверджуватися актом відпуску нафтопродуктів при неможливості обслуговування паливної картки (п. 2.4.). Пунктом 12.1. встановлено, що він набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.21 р.

Строк дії цього договору автоматично продовжується на кожний наступний календарний рік у разі, якщо жодна із сторін не направила повідомлення про припинення дії договору за 10 календарних днів до закінчення строку дії договору (п. 12.2.).

На виконання умов договору позивач передав , а відповідач прийняв товар на суму 622 470, 67 грн. на підставі видаткових накладних №268 від 31.07.21 р., №567 від 31.08.21 р., №866 від 30.09.21 р., №1036 від 01.10.21 р., №1037 від 08.10.21 р., №1038 від 08.10.21 р., №1040 від 11.10.21 р., №1041 від 12.10.21 р., №1042 від 13.10.21 р., №1166 від 31.10.21 р., №1434 від 30.11.21 р., №1717 від 31.12.21 р., №156 від 31.01.22 р. (а. с. 27-39).

Актами звірки взаємних розрахунків за періоди з липня 2021 р. по грудень 2021 р., з 01.01.22 р. по 21.02.22 р., з 01.07.21 р. по 16.06.22 р. між сторонами за договором №0707/21-1 від 07.07.21 р. підтверджено , що заборгованість відповідача складає 120 792, 97 грн. (а. с. 40-43). Станом на час прийняття рішення по цій справі відповідачем доказів сплати заборгованості не надано.

Окрім того, на суму основного боргу позивач нарахував відповідачу 1777, 15 грн. - 3% річних та 19 210, 00 грн. - інфляційних витрат. Судом здійснено перевірку здійснених позивачем нарахувань інфляційних втрат та 3% річних, порушень не виявлено. На час винесення рішення у справі відповідачем доказів погашення заборгованості (з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних) не надано . Таким чином, загальна сума грошових коштів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача , складає 141 780, 12 грн.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За своєю правовою природою договір № 0707/21-1 від 07.07.21 р. відноситься до договорів поставки. За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ст.712 ЦК України).

У відповідності із ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст.525 ЦК України).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України). Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Оскільки відповідачем не надано жодного доказу на спростування обставин , викладених у позовні заяві, а також доказів сплати (навіть частково) заборгованості, вказаної у позовній заяві , позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст. ст. 13, 73, 74, 86, 123, 129, 232, 233, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Р.В.Бізнес Груп» (51000, Дніпропетровська область, смт. Царичанка, вул. Театральна, буд. 3; ) на користь позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотус Ойл» (49000, м. Дніпро, вул. Мечникова, буд. 10-б, оф. 310; код ЄДРПОУ 4359718): 120 792,97 грн. - заборгованості; 1 777, 15 грн. - 3% річних 19 210,00 грн. - інфляційних втрат та 2481, 00 грн. - витрат по сплаті судового збору .

Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення складено та підписано без його проголошення 11.11.22р.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення . Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Васильєв О.Ю.