РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.11.2022Справа № 910/9112/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., розглянувши матеріали справи

за позовом фермерського господарства «Червона калина-С»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна енергетична група»

про стягнення 398699,95 грн,

Представники:

не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До суду звернулося з позовом фермерське господарство «Червона калина-С» до товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна енергетична група» про стягнення 398699,95 грн, в тому числі: 325953,54 грн боргу, 64843,17 грн інфляційних втрат, 7903,24 грн 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не передав у розпорядження позивача товар, за який позивач сплатив.

Суд своєю ухвалою від 15.09.2022 відкрив провадження у справі № 910/9112/22 та постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідач відзив на позов не подав.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами на підставі ст. 165 ГПК України.

Розглянувши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

13 жовтня 2021 року фермерське господарство «Червона калина-С» (покупець) та товариство з обмеженою відповідальністю «Центральна енергетична група» (постачальник) уклали договір постачання нафтопродуктів № 578 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується відповідно до замовлення передавати у власність покупця нафтопродукти (далі - товар).

Номенклатура товару, його кількість, ціна встановлюються сторонами за спільною згодою на основі заявки покупця й зазначаються в розрахункових документах (рахунках-фактурах) та в відвантажувальних документах (видаткових накладних) на товар, котрі є специфікацією в розумінні ст. 266 Господарського кодексу України та складають невід`ємну частину цього договору (п. 2.2 Договору).

Згідно з п. 3.4 Договору на основі наданої покупцем заявки постачальник до кінця робочого дня, наступного за днем надання заяви, оформляє і направляє покупцю рахунок-фактуру, який дійсний до сплати протягом 3 (трьох) банківських днів після його оформлення.

Постачальник забезпечує поставку товару протягом 5 (п`яти) робочих днів після отримання від покупця заявки на поставку товару (п. 3.5 Договору).

Згідно з виставленими відповідачем рахунками на оплату (№ 793 від 13.10.2021 на суму 40950,00 грн, № 805 на суму 233784,00 грн, № 854 від 22.10.2021 на суму 422280,00 грн) позивач перерахував 697014,00 грн (платіжні доручення № 845 та № 846 від 13.10.2021, № 850 від 18.10.2021, № 881 від 23.10.2021).

Відповідач поставив товар на суму 366060,46 грн.

З огляду на умови Договору відповідач повинен був поставити товар до 29.10.2021.

Відповідач не поставив товар на суму 330953,54 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 693 ЦК України покупець має право вимагати повернення суми попередньої оплати у випадку, якщо продавець не передав товар у встановлений строк.

Позивач звернувся до відповідача з вимогою від 25.11.2021 про повернення 330953,54 грн.

Відповідач повернув 5000,00 грн (платіжне доручення № 24536 від 13.12.2021).

Станом на день розгляду справи в суді відповідач не повернув 325953,54 грн.

Згідно з нормами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем на суму 325953,54 грн належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник на вимогу кредитора у випадку прострочення грошового зобов`язання повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статей 509, 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18) та від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18).

Згідно з постановою Великої Палати Верховного суду № 918/631/19 від 22.09.2020 правовідношення, в якому у зв`язку із фактичним закінченням строку поставки у відповідача (постачальника, продавця) виникло зобов`язання повернути позивачу (покупцю) суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до частини другої статті 693 ЦК України, є грошовим зобов`язанням, а тому відповідно на нього можуть нараховуватися інфляційні втрати та 3 % річних на підставі частини другої статті 625 цього Кодексу.

За розрахунком позивача, перевіреним судом, до стягнення з відповідача підлягають 64843,17 грн інфляційних втрат, 7903,24 грн 3% річних.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов`язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивач належним чином довів порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню повністю.

Позивач заявив до стягнення з відповідача 28500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно зі статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані з залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпечення доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

На підтвердження понесених ним витрат позивач долучив до матеріалів справи копію договору про надання послуг у сфері права від 03.05.2022, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер, акт приймання передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 07.09.2022, платіжне доручення від 20.09.2022.

Оскільки відповідач не довів неспівмірність цих витрат, суд покладає на нього ці витрати в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити повністю позов фермерського господарства «Червона калина-С» до товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна енергетична група».

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна енергетична група» (вул. Віскозна, 3, м. Київ, 02094, код 42497911) на користь фермерського господарства «Червона калина-С» (вул. Садова, 16, с. Нестерівка, Уманський район, Черкаська область, 20140, код 21375483) 325953,54 грн боргу, 64843,17 грн інфляційних втрат, 7903,24 грн 3% річних, 5980,50 грн судового збору, 28500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя С. А. Ковтун