ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2022 р. Справа№ 910/13852/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Яковлєва М.Л.

Станіка С.Р.

без виклику учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тичини-16/2» на рішення Господарського суду міста Києва від 10.01.2022

у справі № 910/13852/21 (суддя Бондаренко-Легких Г.П.)

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тичини-16/2»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ»

про стягнення 151 613,89 грн.

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2021 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тичини-16/2» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ" про стягнення 151613,89 грн заборгованості за внесками членів об`єднання та за житлово-комунальні послуги.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем його зобов`язань по сплаті внесків на утримання будинку та житлово-комунальних послуг за період з 01.04.2019 до 31.07.2021 в загальному розмірі 151613,89 грн, з яких 56817,60 грн - заборгованість по внесках на утримання будинку та прибудинкової території, 9660, 00 грн - заборгованість по внесках за консьєржну службу, 22459,35 грн - заборгованість за централізоване холодне водопостачання та водовідведення, 48530,34 грн - заборгованість за централізоване опалення, 10041,60 грн - втрат від інфляції та 4104,99 грн - 3 % річних за неналежне виконання грошових зобов`язань.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.01.2022 закрито провадження у справі №910/13852/21 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тичини-16/2» до Товариства з обмеженою відповідальністю «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» в частині стягнення заборгованості у розмірі 68 591,48 грн, з яких: 24 350,40 грн внески на утримання будинку та прибудинкової території, 4 140,00 грн. внески на консьєржну службу, 17 695,91 грн по централізованому опаленню, 12 923,17 грн по централізованому холодному водопостачанню та водовідведенню, 6 836,43 грн інфляційних втрат, а також 2 645,57 грн 3% річних - на підставі пунктів 3, 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

В іншій частині позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тичини-16/2» до Товариства з обмеженою відповідальністю «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тичини-16/2» 32 467,20 грн заборгованості по внескам на утримання будинку та прибудинкової території, 5 520,00 грн заборгованості на консьєрж службу, 2 042,05 грн інфляційних втрат, 621,65 грн 3 % річних, а також 608,63 грн судового збору та 1 072,48 грн витрат на професійну правничу допомогу.

У задоволенні решти позовних вимог про стягнення 30 834,43 грн заборгованості за централізоване опалення, 9 536,18 грн за централізоване холодне водопостачання та водовідведення, 1 163,12 грн інфляційних втрат, 837,77 грн 3 % річних відмовлено.

Закриваючи провадження в частині стягнення заборгованості в сумі 68 591,48 грн, суд виходив з того, що рішенням Господарського суду міста Києва від 10.08.2020 у справі №910/6164/20, яке залишене в силі постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.01.2021, стягнуто з ТОВ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» на користь ОСББ «Тичини-16/2» за період з грудня 2018 по березень 2020 60124,19 грн - по внескам на утримання будинку та прибудинкової території, а також 14932,14 грн по внескам на консьєрж службу, стягнуто з відповідача на користь позивача 4546,79 грн втрат від інфляції, а також 2693,08 грн 3 % річних та відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСББ «Тичини-16/2» про стягнення з ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості за централізоване опалення у розмірі 45410,73 грн за період з грудня 2018 по квітень 2019, з листопада 2019 по березень 2020 та за централізоване холодне водопостачання та водовідведення у розмірі 12923,17 грн за період квітень, липень, серпень, грудень 2019 та лютий 2020. Тобто в межах спірного періоду, а саме з квітня 2019 по березень 2020, стягнення заборгованості за яким є предметом розгляду в даній справі - спір між сторонами вже вирішений судом при розгляді справи №910/6164/20. Крім того, позивач подав відмову від позову в частині стягнення заборгованості по внескам на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 24350,40 грн та по внескам на консьєржну службу у розмірі 4140,00 грн, а також в частині стягнення втрат від інфляції в розмірі 6836,43 грн та 3 % річних у розмірі 2645,57 грн.

В задоволенні позовних вимог щодо стягнення за період з 01.04.2020 по 31.07.2021 заборгованості за централізоване опалення у розмірі 30834,43 грн та за централізоване холодне водопостачання та водовідведення у розмірі 9536,18 грн. суд відмовив з підстав того, що проведений позивачем розрахунок не може вважатись обґрунтованим, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували обсяг наданих та спожитих відповідачем комунальних послуг (водопостачання та водовідведення, опалення), їх вартість, умови оплати та методика розрахунків. До того ж, в матеріалах справи відсутні квитанції на оплату таких житлово-комунальних послуг та докази їх направлення відповідачу.

Також, суд задовольнив позовні вимоги щодо стягнення 3% річних та інфляційних витрат на суму простроченого грошового зобов`язання по сплаті витрат на утримання будинку та прибудинкової території та консьєрж служби частково у розмірі, що визначеному судом.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тичини 16/2» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд оскаржуване рішення частково скасувати, а саме, в частині закриття провадження щодо позовних вимог про стягнення 17 695,91 грн. по централізованому опаленню, 12 923,17 грн. по централізованому холодному водопостачанню та водовідведенню, а також в частині відмови у задоволенні позовних вимог у сумі 30 834,43 грн. по централізованому опаленню, 9 536,18 грн. по централізованому холодному водопостачанню та водовідведенню, 1 163,12 грн інфляційних втрат та 837,77 грн. 3% річних. В цих частинах прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне дослідження судом першої інстанції матеріалів справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття необґрунтованого рішення.

Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції приймаючи оскаржуване рішення не звернув увагу на надані позивачем докази, в зв`язку з чим безпідставно встановив, що наданий позивачем розрахунок не може вважатись обґрунтованим.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу у справі №910/13852/21 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В. судді: Яковлєв М.Л., Станік С.Р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2022 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/13852/21 та відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.05.2022 відмовлено у задоволенні клопотання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тичини-16/2» про розгляд справи з викликом учасників справи, відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою, встановлено строк для надання відзиву на апеляційну скаргу. Справу призначено до розгляду без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Згідно з ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема, справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При цьому, частиною 7 вказаної статті визначено, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Колегією суддів враховано, що ціна поданого позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2022.

Частиною 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Частиною 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Отже, справа №910/13852/21 призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у справі.

У відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно до ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

30.03.2001 Дніпровською районною у місті Києві державною адміністрацією було зареєстровано Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тичини-16/2» за адресою: 02098, м. Київ, проспект Тичини, буд. 16/2.

Відповідно до п. 1.1. Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тичини-16/2», затвердженого рішенням загальних зборів ОСББ «Тичини-16/2», протокол №21 від 22.04.2018, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тичини-16/2» створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, що розташований за місцезнаходженням об`єднання за адресою: проспект Павла Тичини, будинок №16/2, місто Київ, 02098, створено і діє за законами України на підставі «Положення про порядок організації та діяльності об`єднань, що створюються власниками для управління, утримання і використання майна житлових будинків, яке перебуває у загальному користуванні», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31 липня 1995 р. №588, та «Типового статуту об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», затвердженого Наказом Державного комітету України з питань житло-комунального господарства 27.08.2003 № 141 (з наступними змінами), Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», Цивільного кодексу України, інших законодавчих актів України, і цього статуту.

За умовами п. 1 розділу ІІ Статуту, метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом.

Відповідно до п. 3 Розділу ІІІ Статуту визначено, що до виключної компетенції загальних зборів належить, зокрема, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників.

Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на праві приватної власності на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, зареєстрованого в реєстрі за № 2200, виданого 28 листопада 2014 року Покальчук І.М., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, належить квартира АДРЕСА_1 загальною площею 258,8 м.кв. в багатоквартирному будинку по АДРЕСА_1, що підтверджується інформаційною довідкою із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 205856256 від 01.04.2020.

У зв`язку із реконструкцією квартири відповідача, змінено її технічні характеристики (схему опалення та опалювальну площу) та загальну площу, що встановлено обстеженням квартири та доводиться рішенням правління ОСББ «Тичини-16/2» (протокол засідання правління №58 від 28.04.2009р), внаслідок чого загальна площа квартири становить 267,0 м.кв., опалювальна 230,4 м.кв.

Як зазначає позивач, ОСББ «Тичини - 16/2» утримує житловий будинок та прибудинкову територію, уклав та виконує умови договорів з виконавцями житлово-комунальних послуг про надання послуг з вивезення побутових відходів, про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони, надання послуг з ведення бухгалтерського обліку, на інформативно-обчислювальне обслуговування та послуг (формування та друку рахунків по кожному особовому рахунку споживача, оброблені та розподілу платежів від споживачів), на надання послуг з постачання та приймання стічних вод через приєднані мережі, договір банківського рахунку та договір банківського обслуговування, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (для загальнобудинкових потреб), про надання телекомунікаційних послуг, про технічне обслуговування систем протипожежної автоматики та димовидалення, на технічне обслуговування та ремонт ліфтів, тощо, а відповідач отримує ці послуги та зобов`язаний вчасно щомісяця сплачувати за це кошти згідно ст.ст. 11, 15, 17, 20, 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», ст.ст.24, 68, 151, 162 Житлового Кодексу України, п.12 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992р. №572 (зі змінами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 р. №45).

Розміри обов`язкових щомісячних внесків і платежів співвласників будинку затверджені рішеннями загальних зборів співвласників ОСББ «Тичини-16/2»:

- на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 4,20 грн/м.кв. згідно протоколу загальних зборів від 01.02.2014р. №18, та 7,60 грн/м.кв. згідно протоколу загальних зборів від 22.04.2018 №21;

- на консьєрж службу у розмірі 1,26 грн/м.кв. згідно протоколу загальних зборів від 24.05.2014р. № 19, та 2,30 грн/м.кв. згідно протоколу загальних борів від 22.04.2018р. № 21 (з урахуванням рішення правління щодо обмеження нарахування цього внеску площею 150,0 м.кв. (протокол засідання правління ОСББ «Тичини-16/2» № 125 від 23.04.2019р.).

Як зазначає позивач, нарахування плати за централізоване опалення здійснюється за даними актів приймання-передавання товарної продукції та облікових карток (табуляграм), які складаються постачальником послуг КП «Київтеплоенерго» шляхом розподілу обсягів і вартості послуг з постачання теплової енергії у періоді 01 квітня 2019р. - 31 липня 2021р.

За твердженням позивача, по належній відповідачу квартирі АДРЕСА_1, загальна опалювальна площа якої складає 230,4 кв.м. проведено наступні розрахунки:

Квітень 2019р. - Vб =142,93908 Гкал, Т =1654,41 грн., Р =9,86 грн./кв.м. Загальна вартість опалення - 2 271,74 грн.;

Листопад 2019р. - Vб =151,85982 Гкал, Т =1654,41 грн., Р =10,47 грн./кв.м. Загальна вартість опалення -2 412,29 грн.;

Грудень 2019р. - Vб =230,47914 Гкал, Т =1654,41 грн., Р =15,90 грн./кв.м. Загальна вартість опалення - 3 663,36 грн.;

Січень 2020р. - Vб =236,08404 Гкал, Т =1654,41 грн., компенсація за опалення = -3,48/кв.м., Р =16,28-3,48=12,80 грн./кв.м. Загальна вартість опалення - 2 949,12 грн. По рахунку КП «Київтеплоенерго» було прийнято V6 154,737913 Гкал., різниця відкоригована у червні

Лютий 2020р. - Vб 249,902914 Гкал, Т = 1654,41 гри., компенсація за опалення = -2,7948/кв.м Р -17,24-2,7948=14,45 грн./кв.м. Загальна вартість опалення -3 328,17 грн.;

Березень 2020р. - Vб =193,23246 Гкал, Т =1654,41 грн., Р =13,33 грн./кв.м. Загальна вартість опалення- 3071,23 грн. По рахунку КП "Київтеплоенерго" було прийнято Vб 97,898665 Гкал різниця відкоригована у травні, червні 2020р.

Квітень 2020р. - Vб -105,466320 Гкал, Т =1654,41 грн., Р = 7,27 грн./кв.м. Загальна вартість опалення - 1675,01 грн. По рахунку КП «Київтеплоенерго» було прийнято Vб 97,864276 Гкал., різниця відкоригована у травні, червні 2020р.

Листопад 2020р. - Vб - 151,209679 Гкал, Т =1419,76 грн., Р =11,41 грн./кв.м. Загальна вартість опалення - 2 628,86 грн.;

Грудень 2020р. - Vб =226,852199 Гкал, Т = 1419,76 грн., Р = 17,46 грн./кв.м. Загальна вартість опалення - 4 022,78 грн.;

Січень 2021 р. - Vб =284,700358 Гкал, Т = 1714,70 грн., Р = 25,44 грн./кв.м. Загальна вартість опалення - 5 861,38 грн.;

Лютий 2021р. - Vб =354,342344 Гкал, Т = 1714,70грн., Р = 32,93 грн./кв.м. Загальна вартість опалення - 7 587,07 грн.;

Березень 2021р. - Vб =246,210279 Гкал, Т = 1714,70грн., Р = 22,88 грн./кв.м. Загальна вартість опалення -5 271,55 грн.;

Квітень 2021р. - Vб =176,888572 Гкал, Т = 1714,70грн., Р =16,44 грн./кв.м. Загальна вартість опалення - 3 787,78 грн.

Таким чином, позивачем за період з квітня 2019 по червень 2021 по особовому рахунку кв. АДРЕСА_1 за використання теплової енергії було нараховано відповідачу 48530,34 грн. При цьому, позивач зазначає, що нарахування плати за опалення здійснено за формулою: P=VбхT/Sзо, де Р - вартість опалення одного м. кв. площі, Vб - об`єм використання теплової енергії згідно загального будинкового лічильника за житлові приміщення, T - тариф на теплову енергію, Sзо - загальна опалювальна площа житлових приміщень.

Нарахування плати за послуги централізованого водопостачання та водовідведення здійснюється за даними актів приймання-передачі послуг, які складаються постачальником ПрАТ «Київводоканал», шляхом розподілу обсягів і вартості послуг з водопостачання та водовідведення у періоді 01 квітня 2019р. - 31 липня 2021р. по належній відповідачу квартирі АДРЕСА_1 в наступному порядку:

- Квітень 2019р. - 6505,04 грн. (за холодне водопостачання та водовідведення 299 куб.м. х 21,756грн.=6505,04 грн.) - нараховано згідно Акту зняття показників від 29.04.2019р.

- Серпень 2019р. - 1566,54 грн. (за холодне водопостачання та водовідведення 72,005 куб.м. х 21,756грн.= 1566,54 грн.) - нараховано згідно Акту зняття показників від 28.08.2019р.

- Лютий 2020р. - 4851,59 грн. (за холодне водопостачання та водовідведення, 223 куб.м. х 21,756грн.= 4851,59 грн.) - нараховано згідно Акту зняття показників від 28.02.2020р.

- Жовтень 2020р. - 7048,94 грн. (за холодне водопостачання та водовідведення, 324 куб.м. х 21,756грн.= 7048,94 грн.) - нараховано згідно Акту зняття показників від 30.10.2020р.

- Травень 2021р. -2487,24грн. (за холодне водопостачання та водовідведення, 98 куб.м. х 25,38 грн.= 2487,24 грн.) - нараховано згідно Акту зняття показників від 29.05.2021р.

Таким чином, у зазначений період за холодне водопостачання та водовідведення по особовому рахунку кв. АДРЕСА_1 було нараховано 22459,35 грн.

Позивач стверджував, що неоплачена заборгованість відповідача перед позивачем за житлово-комунальні послуги за період з 01.04.2019 по 31.07.2021 складає 137467,30 грн., а також відповідач не виконував свої зобов`язання як співвласника багатоквартирного будинку зі сплати внесків та платежів, у зв`язку з чим за період з 01.04.2019 по 31.07.2021 у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем, яка складається з 118458,89 грн., в т.ч. 32467,20 грн. заборгованість по внесках на утримання будинку та прибудинкової території, 5520,00 грн. заборгованість по внесках на консьєрж службу, 22459,35 грн. заборгованість за централізоване холодне водопостачання та водовідведення, 48530,34 грн. заборгованість за централізоване опалення.

Крім того, зважаючи на прострочення відповідачем платежів, позивач, з урахуванням заяви про часткову відмову від позову, нарахував та заявив до стягнення також 3% річних у розмірі 2645,57 грн та інфляційні втрати у розмірі 6836,43 грн.

В зв`язку з невиконанням Відповідачем своїх обов`язків як співвласника багатоквартирного будинку Позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Разом з тим, господарським судом міста Києва вже розглядалась справа №910/6164/20 за позовом ОСББ «Тичини 16/2» до ТОВ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» про стягнення 60124,19 грн. заборгованості по внесках на утримання будинку та прибудинкової території, 14932,14 грн. заборгованість по внесках на консьєржну службу, 12923,17 грн. заборгованість за централізоване холодне водопостачання та водовідведення, 45410,73 грн. заборгованість за централізоване опалення, 4914,28 грн. втрат від інфляції внаслідок несвоєчасного розрахунку, 3315,65 грн. - 3% річних, 2102,00 грн. судового збору, 6000,00 грн. витрати на оплату професійної правничої допомоги, а всього 149722,16 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 20.08.2020 у справі №910/6164/20 позовні вимоги задоволено частково: стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на користь об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тичини-16/2» заборгованість по внесках на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 60124, 19 грн. та по внесках на консьєржну службу у розмірі 14932, 14 грн., 3% річних у розмірі 2693, 08 грн., інфляційні у розмірі 4546, 79 грн., судовий збір у розмірі 1125, 84 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3179, 90 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Мотивуючи рішення, суд зазначив, що матеріалами справи належним чином доведено невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 60124,19, а також служби консьєржів у розмірі 14932,14 грн. за період з травня 2017 року по березень 2020 року, тому в цій частині позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними. Стосовно вимог, щодо стягнення заборгованості за водопостачання та водовідведення у розмірі 12923,17 грн., а також за опалення в сумі 45410,73 грн., то в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які підтверджували обсяг наданих та спожитих відповідачем комунальних послуг, їх вартість, в тому числі тарифи на вказані послуги, умови оплати та методика розрахунків, відсутні квитанції на оплату таких житлово-комунальних послуг та докази їх направлення, тому вимоги в зазначеній частині задоволенню не підлягають.

При цьому, період, заявлений позивачем до стягнення, за централізоване опалення з грудня 2018 по квітень 2019, з листопада 2019 по березень 2020 та за централізоване холодне водопостачання та водовідведення за період квітень, липень, серпень, грудень 2019 та лютий 2020.

Таким чином, в межах спірного періоду, а саме з квітня 2019 по березень 2020 стягнення заборгованості за яким є предметом розгляду в даній справі - спір між сторонами вже розглядався судом при розгляді справи № 910/6164/20.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг;

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать:

1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.

Послуга з управління багатоквартирним будинком включає:

утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо;

купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку;

поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;

2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

У ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих і нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об`єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних із діяльністю об`єднання.

За змістом ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», вищим органом управління об`єднання є загальні збори його членів, до виключної компетенції яких, зокрема, належить затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення розмірів внесків і платежів членами об`єднання. За результатами розгляду питань, віднесених до компетенції загальних зборів, приймається рішення, яке може бути оскаржено в судовому порядку.

У разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду (частина 6 статті 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний, зокрема виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, зокрема: встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; визначати підрядника, укладати договори про управління та експлуатацію, обслуговування, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення майна з будь-якою фізичною або юридичною особою; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів (ст. 16 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку").

Згідно з ст.17 вказаного Закону для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право, зокрема: вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів.

Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності (частина 1 статті 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

Згідно з ч. 5 та 8 ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (в редакції чинній на момент укладення договору) у разі, якщо правління об`єднання самостійно здійснює функції управителя, воно за договором із постачальниками комунальних послуг може бути колективним замовником (абонентом) таких послуг. У цьому випадку об`єднання несе повну відповідальність за своєчасну сплату вартості фактично спожитих членами об`єднання комунальних послуг. Відмова від укладення договору, від оплати рахунків або несплата рахунків не допускається. Такі дії є порушенням прав інших членів об`єднання і підставою для звернення до суду про стягнення заборгованості з плати за відповідними рахунками у примусовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Частиною 4 ст. 319 Цивільного кодексу України визначено, що власність зобов`язує.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 382 Цивільного кодексу України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку.

Частиною 1 ст. 385 Цивільного кодексу України передбачено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків).

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З аналізу наведених положень Цивільного кодексу України та законів України в їх системному взаємозв`язку суд вбачає, що кожний власник квартири (нежитлового приміщення) у багатоквартирному будинку є одночасно співвласником спільного майна такого будинку, зокрема, приміщень загального користування та прибудинкової території.

Обов`язок утримання зазначеного майна виникає у співвласників багатоквартирного будинку безпосередньо з актів цивільного законодавства, зокрема, ст. 322 Цивільного кодексу України та ч. 2 ст. 7 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку".

При цьому витрати на утримання спільного майна у багатоквартирному будинку, витрати на оплату комунальних послуг (централізованого опалення) щодо нього входять до складу витрат на управління багатоквартирним будинком та, за загальним правилом, розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, незалежно від факту використання ними належної їм квартири (нежитлового приміщення) та спільного майна, а також членства в ОСББ.

Вказаного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 22.02.2018 у справі 910/11312/17.

Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідач з 28.11.2014 є власником квартири (об`єкт житлової нерухомості), загальною площею 258,8 кв.м., житловою площею 66,2 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до протоколу №58 засідання правління ОСББ «Тичини 16/2» від 28.04.2009, на засіданні було розглянуто питання про приєднані додаткові площі і внесені зміни в відомості коригування відомостей по розрахункам площ приміщень, внаслідок чого рішенням правління від 28.04.2009 було затверджено коригування відомостей по розрахункам площі приміщень по секції № 3, згідно з якими загальна площа квартири АДРЕСА_1 становить 267,0 кв.м.

Згідно протоколу №21 за 22.04.2018-07.05.2018: розміри обов`язкових щомісячних внесків кожного співвласника житлових та нежитлових приміщень ОСББ «Тичини-16/2» на УБПТ 6,9 грн./м.кв., що підлягають сплаті до останнього числа кожного місяця, що настає за розрахунковим, та у разі несплати у цей строк - 7,6 грн/м.кв; розміри обов`язкових щомісячних внесків кожного співвласника житлових та нежитлових приміщень ОСББ «Тичини-16/2» на утримання консьєржної служби 2,1 грн./м.кв., що підлягають сплаті до останнього числа кожного місяця, що настає за розрахунковим, та у разі несплати у цей строк - 2,3 грн/м.кв.

Відповідно до протоколу засідання правління ОСББ «Тичини-16/2» № 125 від 23.04.2019 було встановлено граничний розмір площі квартири для нарахування внесків на утримання консьєржної служби на рівні 150 метрів квадратних.

Обов`язок утримання майна виникає у співвласників багатоквартирного будинку безпосередньо з актів цивільного законодавства, зокрема, ст. 322 Цивільного кодексу України та ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Частиною 3 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.

Виходячи з вказаних норм законодавства, положень Статуту ОСББ «Тичини-16/2», а також надавши оцінку рішенням загальних зборів ОСББ «Тичини-16/2», що містяться в матеріалах справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обов`язковість сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території, а також служби консьєржів.

Водночас, судом першої інстанції закрито провадження у справі №910/13852/21 в частині стягнення заборгованості по внескам на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 24350, 40 грн та по внескам на консьєржну службу у розмірі 4140, 00 грн, а також в частині стягнення втрат від інфляції в розмірі 6836, 43 грн та 3 % річних у розмірі 2645, 57 грн. у зв`язку з частковою відмовою позивача від позову.

Отже, суд першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги, з врахуванням заяви про часткову відмову від позову, в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по несплаченим в строк внескам за період з квітня 2020 по липень 2021 на утримання будинку та прибудинкової території, що становить 32467,20 грн (2029,20 грн *16 місяців) та на консьєржну службу, що становить 5520,00 грн (345,00 грн * 16 місяців).

Що стосується позовних вимог про стягнення суми заборгованості зі сплати центрального водопостачання та водовідведення, а також центрального опалення, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до п. 2, 4, 5 ч.1 ст. 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами (пункт 2 ч. 1 ст. 175 ГПК України).

Зі змісту вказаних норм права можна зробити висновок, що однією з цілей цих норм законодавець визначив, в тому числі, і уникнення можливості різних висновків та тлумачень щодо наявних між сторонами обставин та правовідносин, як і уникнення застосування можливості подачі нового позову з тим же предметом, з тих же підстав та між тими ж сторонами, як засобу, направленого на спробу переглянути висновки судів за результатами розгляду попереднього позову, що не відповідатиме принципу юридичної визначеності.

Отже, передумовою для застосування положень п. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України, та, як наслідок, застосування п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України, є наявність двох справ з тотожним суб`єктним складом, предметом та підставами.

При цьому, для закриття провадження у справі необхідна наявність одночасно трьох однакових складових - сторін, предмету, підстав звернення до суду з позовною заявою.

Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві викладає предмет і підставу позову.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. Предмет позову повинен мати правовий характер і випливати з певних матеріально-правових відносин.

Підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що стверджують позов, зокрема, факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення.

Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.08.2020 у справі №910/6164/20, яке набрало законної сили 19.01.2021, після винесення постанови Північного апеляційного господарського суду, відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСББ «Тичини-16/2» про стягнення з ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості за централізоване опалення у розмірі 45410,73 грн за період грудень 2018-квітень 2019, листопад 2019-березень 2020 та за централізоване холодне водопостачання та водовідведення у розмірі 12923,17 грн. за період квітень, липень, серпень, грудень 2019 та лютий 2020.

Предметом позову у даній справі є стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованості за централізоване опалення в сумі 48530,34 грн. за період квітень 2019 - липень 2021 та за централізоване холодне водопостачання та водовідведення в сумі 22459,35 грн. за період квітень 2019 - липень 2021.

При цьому, підставами позову, які становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і у справі 910/6164/20 і у справі 910/13852/21 є однаковими.

І як вірно зазначив суд першої інстанції саме по собі подання нових доказів або вказання іншого (більшого) боргового періоду, який охоплює період заборгованості щодо якої вирішено спір, навіть, якщо результатом вирішення спору є відмова в позові з огляду на необґрунтованість позовних вимог, не змінює підстав позову та навпаки тягне за собою повторне вирішення спору, що є не припустимим з огляду на набрання рішенням законної сили.

А тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про закриття провадження в частині стягнення з відповідача заборгованості за централізоване холодне водопостачання та водовідведення за період квітень, липень, серпень, грудень 2019 та лютий 2020, що становить згідно наданої позивачем таблиці розрахунку заборгованості 12923,17 грн. та за централізоване опалення за період грудень 2018-квітень 2019, листопад 2019-березень 2020, що становить 17695,91 грн.

Щодо відмови в позові про стягнення заборгованості за централізоване опалення у розмірі 30834,43 грн. та за централізоване холодне водопостачання та водовідведення у розмірі 9536,18 грн. за період з 01.04.2020 по 31.07.2021 колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги є результатом господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; такі послуги надаються індивідуальному споживачу - фізичній або юридичній особі, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника іншій особі, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Перелік житлово-комунальних послуг наведений у ст. 5 Закону України «Про житлово- комунальні послуги», згідно якої до житлово-комунальних послуг належать - житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком, яка включає утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку. Комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

На підтвердження зазначеної заборгованості позивач надав до суду договір №9598/5-14 на послуги водопостачання та водовідведення від 20.07.2001, укладений між ДКО «Київводоканал» та ОСББ «Тичини-16/2», договір № 510603 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 11.07.2018, укладений між Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» та ОСББ «Тичини-16/2», акти приймання-передавання товарної продукції, облікові картки, акти приймання-передачі наданих послуг абонентом та підписантом згідно яких є ОСББ, рахунки на оплату та акти зняття контрольних показників лічильників гарячої та холодної води в квартирі АДРЕСА_1.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Однак, проведений позивачем розрахунок не може вважатись обґрунтованим, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували обсяг наданих та спожитих відповідачем комунальних послуг (водопостачання та водовідведення, опалення), їх вартість, умови оплати та методика розрахунків. До того ж, в матеріалах справи відсутні квитанції на оплату таких житлово-комунальних послуг та докази їх направлення відповідачу, як це передбачає протокол засідання правління ОСББ «Тичини-16/2» №118 від 31.07.2018 року, на який посилається сам скаржник.

Надані акти зняття контрольних показників лічильників гарячої та холодної води в спірній квартирі не можуть вважатись безперечним доказом на підтвердження заборгованості відповідача з центрального водопостачання та водовідведення, оскільки акти складені позивачем в односторонньому порядку.

Позивач, визначаючи конкретну формулу за якою проведено нарахування плати за централізоване опалення відповідачеві, не вказав на якій правовій підставі ним застосована саме така формула нарахування плати за комунальні послуги, крім того методику нарахування плати за централізоване холодне водопостачання позивач не зазначає взагалі. За відсутності в матеріалах справи методики розрахунків, що була б погоджена співвласниками багатоквартирного будинку або на іншій правовій підставі підлягає застосуванню, суд не вважає проведений позивачем розрахунок арифметично вірним та не вбачає за можливе перевірити його достовірність, а вказані вище договори позивача з надавачами відповідних послуг без відповідного доказового обґрунтування не підтверджує виникнення у відповідача обов`язку зі сплати комунальних послуг у заявленому розмірі.

Перевіривши розрахунки інфляційних втрат та 3% річних, колегія суддів також погоджується з висновком суду про невірне визначення позивачем періодів прострочення та вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано задоволено позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат в сумі 2042,05 грн. та 3% річних в сумі 621,65 грн.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 N3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України no. 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Наведені апелянтом доводи апеляційної скарги ґрунтуються на намаганнях здійснити переоцінку обставин справи, об`єктивно встановлених судом першої інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 10.01.2022 прийнято після повного з`ясування обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, а також у зв`язку з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є таким що відповідає нормам закону.

Таким чином, в задоволенні апеляційної скарги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тичини-16/2» слід відмовити, а оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 10.01.2022 - залишити без змін.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тичини-16/2» на рішення Господарського суду міста Києва від 10.01.2022 у справі № 910/13852/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 10.01.2022 у справі №910/13852/21 залишити без змін.

3. Судові витрати (судовий збір) за розгляд апеляційної скарги покладаються на Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тичини-16/2».

4. Матеріали справи № 910/13852/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді М.Л. Яковлєв

С.Р. Станік