ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2022 р. Справа№ 910/4811/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Мальченко А.О.

Чорногуза М.Г.

Секретар судового засідання: Мельничук О.С.,

представники сторін в судове засідання не з`явились,

розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" про прийняття додаткової постанови щодо стягнення судових витрат понесених під час розгляду апеляційної скарги

Шевченківського відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ)

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.05.2022 (повний текст ухвали складено 25.05.2022)

про часткове задоволення скарги на бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ)

у справі № 910/4811/17 (суддя Привалов А.І.)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські новітні технології"

про стягнення 1 094 392,60 грн., -

ВСТАНОВИВ:

У 2017 році Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські новітні технології" про стягнення 1 094 392,60 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.05.2017 року позовні вимоги задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські новітні технології" на користь Публічного акціонерного товариства "Київенерго" основний борг в розмірі 705 599 грн. 88 коп., 80 571 грн. 95 коп. - пені, 269 859 грн. 11 коп. - інфляційні втрати, 38 361 грн. 66 коп. - 3% річних та 16 415 грн. 89 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.09.2021 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" про заміну сторони у справі та заміну сторони у виконавчому провадженні її правонаступником задоволено. Замінено сторону (позивача) у справі № 910/4811/17 - Акціонерне товариство "К.ЕНЕРГО" на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2022 року скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія "НІКО-ТАЙС" на бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) задовольнити частково. Визнано за період з 04 жовтня 2021 року по 11 лютого 2022 року неправомірною бездіяльність державного виконавця Шевченківського ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) у виконавчому провадженні № 66837724, яке приєднане до зведеного виконавчого провадження № 59262260, котра виразилася у порушенні строків та порядку вчиненні виконавчих дій, визначених ч. 8 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/4811/17 від 06.06.2017. Зобов`язано державного виконавця або іншу посадову особу Шевченківського ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) усунути допущене порушення шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 66837724, яке приєднане до зведеного виконавчого провадження № 59262260, визначених ч. 8 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/4811/17 від 06.06.2017. В іншій частині вимог скарги відмовлено.

Не погодившись із прийнятою ухвалою, Шевченківський відділ ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) звернувся до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.05.2022 року скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні скарги відмовити повністю.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.06.2022 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Мальченко А.О., Чорногуз М.Г.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 31.08.2022 року апеляційну скаргу Шевченківського відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) на ухвалу господарського суду міста Києва від 25.05.2022 року №910/4811/17 залишено без задоволення, Ухвалу господарського суду міста Києва від 25.05.2022 року №910/4811/17 залишено без змін.

05.09.2022 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС", позивача у справі, надійшло клопотання про ухвалення додаткової постанови щодо стягнення судових витрат понесених під час розгляду апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.09.2022 року розгляд клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" про прийняття додаткової постанови у справі №910/4811/17 призначено на 28.09.2022 року.

Судове засідання, призначене на 28.09.2022 року не відбулось у зв`язку з перебуванням суді Чорногуза М.Г. на лікарняному з 22.09.2022 року.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2022 року розгляд справи призначено на 16.11.2022 року.

14.11.2022 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС", позивача у справі, надійшли письмові пояснення по справі.

В судове засідання 16.11.2022 року представники сторін не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4, ст. 244 Господарського процесуального кодексу України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи те, що представники сторін повідомлені про дату та час судового засідання належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи, а також клопотання позивача про розгляду заяви без участі представника, колегія суддів вирішила розглянути клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" про прийняття додаткового рішення у справі №910/4811/17 в даному судовому засіданні.

Розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" про прийняття додаткового рішення у справі №910/4811/17 колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

Згідно зі ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до чч. 1-3 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ "КОМПАНІЯ "НІКО-ТАЙС" повідомило про те, що у майбутньому із урахуванням умов та на підставі договорів про надання адвокатських послуг (правової допомоги) позивач буде просити стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом відповідної апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Як вже було зазначено вище, 05.09.2022 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс", позивача у справі, надійшло клопотання про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат понесених під час розгляду апеляційної скарги.

Дана заява ТОВ "КОМПАНІЯ "НІКО-ТАЙС" про розподіл судових витрат мотивована тим, що заявником понесено витрати на професійну правничу допомогу, розмір яких він вважає співмірним зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).

У відповідності до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність " , адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність ", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність ", до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19).

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положеннями статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Колегія суддів зазначає, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України. Разом з тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Поряд зі згаданим принципом змагальності сторін іншими основними засадами (принципами) господарського судочинства також є: верховенство права та пропорційність.

Відповідно до статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Отже, з врахуванням викладеного, виходячи зі змісту норм статей 3, 11, 15 Господарського процесуального кодексу України, питання про співмірність заявлених позивачем до стягнення витрат на професійну правничу допомогу має вирішуватись із застосуванням критеріїв пропорційності та розумності, керуючись принципом верховенства права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

Відповідна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 28.01.2021 у справі №911/3156/19, від 09.02.2021 у справі №910/15201/17, від 03.03.2021 у справі №912/354/20.

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Також, Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 підтвердила свій висновок, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін і зробила висновок, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44).

Колегією суддів встановлено, що 14.07.2022 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС", як замовником, та адвокатом Грищенком Олександром Миколайовичем, як виконавцем, укладено договір №14-07-2022/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги), у відповідності до п.1.1 якого виконавець зобов`язується надати замовнику правову допомогу щодо аналізу правовідносин між замовником, Товариством з обмеженою відповідальністю "Українські новітні технології" (ідентифікаційний код 30753866) та Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Київ), котрі виникли у виконавчому провадженні №66837724 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва по справі №910/4811/17 від 06.06.2017 року, а також з підстав, змісту та сутності, викладеному в ухвалі Господарського суду міста Києва по справі №910/4811/17 від 25.05.2022 року та апеляційній скарзі Шевченківського відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) на ухвалу Господарського суду міста Києва по справі №910/4811/17 від 25.05.2022 року, надання консультації з питань практичного застосування норм цивільного, господарського та господарсько-процесуального законодавства, виконавчого та виконавчо-процесаульного законодавства, із врахуванням останніх змін та доповнень, що стосуються зазначених правовідносин та підстав їх виникнення, підготовки та написання від імені замовника до Північного апеляційного господарського суду обґрунтованого відзиву на апеляційну скаргу Шевченківського відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) на ухвалу Господарського суду міста Києва по справі №910/4811/17 від 25.05.2022 року, та відповідних клопотань/пояснень/заперечень у справі №910/4811/17 за апеляційною скаргою Шевченківського відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) на ухвалу Господарського суду міста Києва по справі №910/4811/17 від 25.05.2022 року, із врахуванням норм та положень ГПК України, представництва інтересів замовника у суді під час розгляду судової справи за відповідною апеляційною скаргою, здійснення інших процесуальних заходів направлених на виконання умов та обов`язків виконавця за договором.

У відповідності до пункту 1.2. правова допомога за цим Договором вважаються наданою та виконаною з моменту підписання уповноваженими представниками сторін акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання правової допомоги.

У пункті 3.1. сторони погодили, що вартість виконання передбачених цим Договором комплексу правових послуг та робіт визначається в актах здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) щодо надання адвокатських послуг, виходячи із того, що вартість однієї години роботи Виконавця складає 950, 00 грн., (включаючи всі витрати (поштові, комісійні, банківські, транспортні, тощо) по підготовці матеріалів у відповідності до пункту 1.1. Договору). При цьому сторонами враховано як середній розмір вартості аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт в регіонах України, так і рекомендовані ставки аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт, котрі пропонуються Радами Адвокатів відповідного регіону.

Окремо сторони дійшли згоди, що вартість послуг на роботи Виконавця, зокрема, та не обмежуючись, становить:

ознайомлення з матеріалами справи, отриманими у суді відповідної судової інстанції - 1 000,00 грн.,

судові засідання - 1 800,00 грн./судове засідання у суді апеляційної інстанції (у випадку затримки часу початку призначеного слухання, тривалості очікування на початок призначеного до слухання судового засідання як наслідок витрати часу більше ніж година від дати призначеного початку судового засідання, відповідна участь у судовому засіданні становитиме 2 000, 00 грн.),

побудова правової позиції, аналіз судової практики, вивчення первинної документації, складання процесуальних документів, надсилання їх та документів до них сторонам та до суду, інші види правової допомоги у межах судового розгляду справи - із розрахунку 950 грн./год.

витрати (квитки, добові тощо) - згідно підтверджуючих документів.

Сторони погодили та визначили, що розміром гонорару виконавця у випадку прийняття позитивного рішення на користь замовника (залишення без задоволення або відмову у задоволенні апеляційної скарги Шевченківського відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) на ухвалу Господарського суду міста Києва по справі №910/4811/17 від 25.05.2022 року) визначається на рівні до двох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. (п.3.8. договору).

31.08.2022 року товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС", як замовником, та адвокатом Грищенком Олександром Миколайовичем, як виконавцем, складено та підписано акт здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) відповідно до договору №14-07-2022/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 14.07.2022 року, за період з 14.07.2022 року по 31.08.2022 року виконавець передає, а замовник приймає наступні виконані роботи та надані послуги:

- ознайомлення із змістом та сутністю апеляційної скарги Шевченківського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) на Ухвалу Господарського суду міста Києва по справі №910/4811/17 від 25 травня 2022 року (0,5 год.);

- процесуально-правовий супровід, належне процесуальне розроблення, підготовка тексту відзиву/заперечення на апеляційну скаргу Шевченківського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) на Ухвалу Господарського суду міста Києва по справі №910/4811/17 від 25 травня 2022 року та наповнення її правовим змістом, належним обґрунтуванням правомірності доводів/посилань відзиву/заперечення на апеляційну скаргу, організація, технічне підготування та проведення роботи/послуг щодо направлення на вимогу норм ГПК України на адреси всіх учасників спору у справі №910/4811/17 за апеляційною скаргою Шевченківського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) на Ухвалу Господарського суду міста Києва по справі №910/4811/17 від 25 травня 2022 року (3 год.), виходячи зокрема та не обмежуючись також й з наступного:

- ??надання консультації в межах справи №910/4811/17 в призмі існування та допущення Шевченківським ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) порушення прав та інтересів Замовника у виконавчому провадженні №66837724 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва по справі №910/4811/17 від 06 червня 2017 року, а також із підстав, змісту та сутності, викладеному в Ухвалі Господарського суду міста Києва по справі №910/4811/17 від 25 травня 2022 року та апеляційній скарзі Шевченківського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) на Ухвалу Господарського суду міста Києва по справі №910/4811/17 від

25 травня 2022 року;

- здійснення аналізу та дослідження переданих матеріалів (документів), що стосуються спору у справі №910/4811/17 за апеляційною скаргою Шевченківського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) на Ухвалу Господарського суду міста Києва по справі №910/481 1/17 від 25 травня 2022 року

??- здійснення пошуку, ознайомлення, аналізу та дослідження можливої зміни та/або залишенням без змін судової практики (правової позиції) різними судовими інстанціями в межах справи №910/4811/17 за апеляційною скаргою Шевченківського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) на Ухвалу Господарського суду міста Києва по справі №910/4811/17 від 25 травня 2022 року, в призмі існування та допущення Шевченківським ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) порушення прав та інтересів Замовника у виконавчому провадженні №66837724 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва по справі №910/4811/17 від 06 червня 2017 року

- ознайомлення 08 серпня 2022 року із матеріалами судової справи №910/4811/17 за апеляційною скаргою Шевченківського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) на Ухвалу Господарського суду міста Києва по справі №910/4811/17 від 25 травня 2022 року - 1 000,00 грн.

- за участь у судовому засіданні, котре відбулось в 31 серпня 2022 року, у справі №910/4811/17 за апеляційною скаргою Шевченківського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) на Ухвалу Господарського суду міста Києва по справі №910/4811/17 від 25 травня 2022 року, із врахуванням витрат часу на очікування початку судового засідання та тривалості часу безпосередньо судового засідання, а також надання пояснення, підтримання процесуальної та правової позиції, тощо - 2 000,00 грн.

- витрати часу на прибуття до суду для участі у судовому засіданні, котре відбулось 31 серпня 2022 року, у справі №910/4811/17 за апеляційною скаргою Шевченківського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) на Ухвалу Господарського суду міста Києва по справі №910/4811/17 від 25 травня 2022 року (1,5 год.):

- додаткова оплата (гонорар) адвоката на підставі пункту 3.8. договору №14-07-2022/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 14 липня 2022 року у зв`язку із прийняттям частково позитивного для ЗАМОВНИКА судового рішення у справі №910/4811/17 за апеляційною скаргою Шевченківського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) на Ухвалу Господарського суду міста Києва по справі №910/4811/17 від 25 травня 2022 року - 3 500,00 грн.

Відповідно до п. 2 акта загальна вартість вказаних послуг склала 11 250 (одинадцять тисяч двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Згідно з п. 2.1. акта на підставі пункту 3.1., 3.8. договору №14-07-2022/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 14 липня 2022 року, Сторони погодили, що вартість однієї години правової допомоги/роботи складає 950.00 гривень, вартість участі в одному судовому засіданні - 2 000,00 грн., додаткова оплата (гонорар «успіху») становить - 3 500,00 грн.

Пунктом 3 акта передбачено, що замовник, на підставі пункту 3.2. договору №14-07-2022/4 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 14 липня 2022 року, 100% вартості наданих послуг та/або виконаних робіт, визначених у пункті 2 відповідно до даного акту, зобов`язується сплатити протягом 30-ти календарних днів з дня проголошення/прийняття судового рішення за результатами завершення розгляду судом справи №910/4811/17 за апеляційною скаргою Шевченківського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ, Міністерства Юстиції (м. Київ) на Ухвалу Господарського суду міста Києва по справі №910/4811/17 від 25 травня 2022 року - проголошення/прийняття Постанова Північного апеляційного господарського суду від 31 серпня 2022 року по справі №910/4811/17 - до 30 вересня 2022 року.

За практикою Верховний Суд у справах № 756/2114/17 і № 911/3386/17 указав, що оскільки правова позиція позивача в судах попередніх інстанцій не змінювалася, то не підтверджується наявність об`єктивної необхідності для адвокатів, які надавали правову допомогу відповідачу в судах попередніх інстанцій, вивчати додаткові джерела права, бо відповідач не міг бути необізнаним із позицією позивача, законодавство, яким регулюється спір у справі, документи й доводи, якими позивач обґрунтовував свої вимоги й інші обставини, отже підготовка цієї справи в суді касаційної інстанції не вимагала великого обсягу юридичної й технічної роботи

Отже, під час розгляду апеляційної скарги у даній справі, колегія суддів враховує, що документи, що подавались ТОВ "Ніко-Тайс", як правило, містили загальні обґрунтування та посилання на норми закону без надання аналізу щодо того, як такі норми, на думку заявника, мають застосовуватись до правовідносин, що склались у цій справі. Тобто наведена в документах позиція є універсальною та може бути використана заявником і у інших справах практично без внесення змін до відповідних документів.

При цьому колегія суддів зазначає про наявність значної кількості подібних справ за участю ТОВ "Ніко-Тайс".

Колегія суддів також зазначає, що ТОВ "Ніко-Тайс" є суб`єктом господарювання, що надає юридичні послуги. Також до видів діяльності позивача належать діяльність агентств зі стягнення платежів та бюро кредитних історій.

Зазначене свідчить про те що, правова позиція позивача є сформованою та незмінною по суті, а коригується лише відповідно до фактичних обставин справи.

Визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України"), присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (постанова Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19).

Колегія суддів бере до уваги, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 від №640/8316/20, від 21.10.2021 у справі №420/4820/19 тощо). Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Колегія суддів повторює, що подібна практика стягнення ТОВ "Ніко-Тайс" з відділів ДВС витрат на професійну правничу допомогу є системною.

Зокрема, відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, суди перших інстанцій постановили ухвали та додаткові ухвали про стягнення з відділів ДВС на користь ТОВ "Ніко-Тайс" у 2021 році принаймні у 42 судових справах, а у 2020 році принаймні у 70 судових справах; при цьому в окремих справах витрати на професійну правничу допомогу з відділів ДВС стягувались по декілька разів. Суми, які підлягали до стягнення, коливаються від 1 980,00 грн до 10 000,00 грн та часто у декілька разів перевищують розмір боргу, щодо стягнення якого ТОВ "Ніко-Тайс" зверталось до суду.

В переважній більшості справ, у яких ТОВ "Ніко-Тайс" зверталось до суду зі скаргою на бездіяльність державних виконавців, його наступними діями було стягнення з відділів ДВС витрат на правничу допомогу.

При вирішенні питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції колегія суддів також враховує висновки, викладені саме у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.06.2021 року у справі № 912/1025/20, згідно з яким для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат і вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.

Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Стаття 43 ГПК "Неприпустимість зловживання процесуальними правами" передбачає, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч.3 ст. 43 ГПК якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. У ч. 4 цієї статті передбачено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.05.2018 у справі №910/1873/17).

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухвалення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб. У разі ж коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 12.08.2019 у справі №905/945/18, від 16.10.2019 у справі № 906/936/18 та від 06.05.2021 у справі №910/6116/20.

Зловживання процесуальними правами зводиться до того, що особа реалізує свої процесуальні права і вчиняє передбачені процесуальним законодавством процесуальні, дії, але робить це на шкоду іншим особам, з метою, яка не співпадає з завданням господарського процесу, визначеним у ст.2 ГПК (справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави).

Враховуючи зазначене, дослідивши надані позивачем в обґрунтування адвокатських витрат документи, колегія суддів вважає, що заявлені позивачем до відшкодування витрати у загальній сумі 11 250, 00 грн. є неспівмірними із складністю цієї справи, не відповідають критерію реальності таких витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру, а тому їх відшкодування матиме надмірний характер.

Колегія суддів наголошує, що суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) з врахуванням критеріїв ч. ч. 5-7, 9 ст.129 ГПК України, може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Отже, для запобігання зловживанням ТОВ "Ніко-Тайс" правом на компенсацію правничої допомоги, колегія суддів доходить висновку про зменшення цієї суми на 95%.

Враховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що заява ТОВ "Ніко-Тайс" про прийняття додаткового рішення щодо стягнення судових витрат понесених під час розгляду апеляційної скарги підлягає частковому задоволенню у розмірі: 562, 50 грн.

Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 244 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" про прийняття додаткового рішення у справі №910/4811/17 - задовольнити частково.

2. Стягнути Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Київ) (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 110, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" (03187, м. Київ, пр. Академіка Глушкова, 40, оф. 315, ) судові витрати на професійну правничу допомогу, понесені в апеляційній інстанції в розмірі 562 (п`ятсот шістдесят дві гривні) 50 коп.

3. Видачу наказів на виконання цієї постанови доручити Господарському суду міста Києва.

4. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/4811/17.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 17.11.2022 року.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді А.О. Мальченко

М.Г. Чорногуз