ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2022 Справа № 914/1825/22

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАВОД СТЕКО», м. Дніпро

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОСОРТГЛАСС», с. Двірці Сокальського району Львівської області

про стягнення 902 313, 34 грн.

Суддя Манюк П.Т.

За участю секретаря Лазаренко С.В.

Представники cторін:

від позивача: Василець Ю.В. представник;

від відповідача: не з`явився.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗАВОД СТЕКО» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОСОРТГЛАСС» про стягнення 902 313, 34 грн.

Ухвалою суду від 19.09.2022 відкрито провадження у справі № 914/1825/22 за правилами загального позовного провадження.

Хід розгляду справи описано у відповідних ухвалах суду, зокрема ухвалою від 03.10.2022 було відкладено підготовче засідання на 17.10.2022.

Ухвалою суду від 17.10.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 07.11.2022.

В судове засідання 07.11.2022 представник позивача зявився, позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити з підстав викладених у позовній заяві та усних поясненнях.

Представник відповідача в судові засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, оскільки ухвали суду, відповідно до вимог ч. 6 ст. 120 ГПК України, були скеровані на електронну адресу відповідача.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи те, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення, в судовому засіданні 07.11.2022 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення у справі.

Позиція позивача.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗАВОД СТЕКО» (надалі позивач, покупець) звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОСОРТГЛАСС» (надалі відповідач, продавець) про стягнення 902 313, 34 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що між сторонами у справі укладено договір купівлі-продажу від 04.08.2021 № 02/08, згідно якого продавець зобов`язується поставити і передати у власність товар (скло листове), а покупець зобов`язується здійснити його оплату.

Покупець свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі і належним чином, а саме здійснив попередню оплату в розмірі 100 % вартості замовленого товару. Оплата замовленого товару підтверджується платіжним дорученням від 07.07.2021 № 215 в розмірі 2 002 077,00 грн.

Згідно домовленостей сторін за вищезазначеним договором, продавець зобов`язувався поставити товар у кількості 11 122,650 кв.м. на загальну суму 2 002 077,00 грн у строк до 31.08.2021, що підтверджується продавцем в гарантійному листі.

Відповідачем було відвантажено 6 671,28 кв.м. скла листового на загальну суму 1 200 830,40 грн, в тому числі ПДВ. Решту скла листового у кількості 4 451,37 кв.м. на загальну суму 801 246,60 грн відповідачем так і не було поставлено. На численні звернення позивача щодо поставки решти товару продавець не відповів.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом. Крім стягнення основного боргу, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, на підставі ст. 625 ЦК України, 101 066, 74 грн інфляційних втрат.

Позиція відповідача.

Відповідач відзиву чи письмових обґрунтованих пояснень суду не представив, позовні вимоги не заперечив, доказів сплати боргу не подав.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд прийшов до висновків про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з таких мотивів.

Згідно із статтею 11 ЦК України, цивiльнi права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогiєю породжують цивiльнi права та обов`язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно із статтею 626 ЦК України, договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 Цивільного кодексу України).

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частинами першою та другою статті 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як встановлено судом, 04.08.2021 між сторонами у справі укладено договір купівлі-продажу № 02/08. Відповідно п. 1.1 договору, продавець зобов`язується поставити та передати у власність покупця товар - скло листове, дзеркала, скло візерункове та іншу скло продукцію, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити його загальну вартість на умовах цього договору. Загальна сума договору визначається загальною кількістю фактично поставленого товару згідно цього договору (вказується в рахунках та видаткових накладних на кожну окрему партію товару) (п. 1.2 договору.).

Пунктом 5.1 договору передбачено, що розрахунки між сторонами здійснюються в безготівковому порядку, шляхом перерахування покупцем грошових коштів на поточний банківський рахунок продавця на підставі виставлених продавцем рахунків на кожну окрему партію товару. Покупець здійснює 100 % передоплату вартості партії товару згідно рахунку продавця.

На підставі рахунку відповідача від 05.07.2021 № 1, позивачем була повністю проведена оплата замовленого товару, що підтверджується платіжним дорученням від 07.07.2021 № 215 в розмірі 2 002 077,00 грн.

Відповідно до ст. 662 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (стаття 663 Цивільного кодексу України).

Відповідачем було відвантажено 6 671,28 кв.м. скла листового загальною вартістю 1 200 830,40 грн, в тому числі ПДВ, що підтверджується видатковими накладними від 13.08.2021 № РН-0000001, від 18.08.2021 № РН-0000002 та від 01.09.2021 № РН-0000003. Решту обсягу скла листового у кількості 4 451,37 кв.м. на загальну суму 801 246, 60 грн відповідачем так і не було поставлено.

Відповідно до ч.2. ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

26.01.2022 року позивачем на адресу відповідача була надіслана вимога про повернення коштів в розмірі 801 246,60 грн, якою було надано останньому строк для повернення коштів до 10.02.2022 року.

10 лютого 2022 року відповідач надав позивачу гарантійний лист в якому визнав заборгованість перед покупцем в розмірі 801 246, 60 грн та зобов`язувався повернути вказані грошові кошти до 01.03.2022 року, проте станом на час розгляду даної справи кошти позивачу так і не повернув.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, товар не поставив, кошти не повернув.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 193 ГК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно, відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач участі уповноваженого представника в судових засіданнях не забезпечив, відзиву чи письмових обґрунтованих пояснень суду не представив, позовні вимоги не заперечив, доказів сплати боргу не подав.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в розмірі 801 246, 60 грн є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Позивачем при поданні позовної заяви заявлено до стягнення з відповідача інфляційні втрати в розмірі 101 066, 74 грн. Суд, перевіривши розрахунок інфляційних втрат, проведений позивачем, з урахуванням його додаткових пояснень, що надані суду 03.11.2022 вважає його таким, що відповідає вимогам ст. 625 ЦК України, відтак позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 124, 129, 236-241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОСОРТГЛАСС» (80073, с. Двірці Сокальського району Львівської області, вул. Незалежності, 33а, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАВОД СТЕКО» (49000, Дніпропетровська обл, м. Дніпро, вул. Артільна, буд. 11, ) суму в розмірі 915 848, 04 грн, з яких:

- 801 246, 60 грн - заборгованості;

- 101 066, 74 грн інфляційних втрат;

- 13 534, 70 грн судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення, у зв"язку з оголошенням повітряної тривоги та відсутністю енергопостачання, складено та підписано 18 листопада 2022 року.

Суддя Манюк П.Т.