ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

"21" листопада 2022 р. Справа№ 910/4288/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Полякова Б.М.

суддів: Остапенка О.М.

Гарник Л.Л.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Монотранс Груп"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.06.2022

у справі № 910/4288/22

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Стабекс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Монотранс Груп"

про відкриття провадження у справі про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.06.2022, серед іншого, відкрито провадження у справі № 910/4288/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Монотранс Груп", визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Стабекс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Монотранс Груп" в розмірі 9 621 711,84 грн.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого суду, ТОВ "Монотранс Груп" звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу місцевого суду про відкриття провадження у справі про банкрутство та ухвалити нове рішення, яким відмовити у відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Монотранс Груп".

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа №910/4288/22 передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Поляков Б.М., судді Гарник Л.Л., Остапенко О.М. Зазначена колегія суддів сформована відповідно до рішення загальних зборів суддів Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2018 зі змінами від 12.11.2019 й може розглядати справи про банкрутство та справи у спорах, які пов`язані з процедурою банкрутства, справи у спорах щодо захисту прав на об`єкти інтелектуальної власності.

Відтак, судова колегія зазначає, що визначений за допомогою автоматизованої системи розподілу судової справи склад колегії суддів є судом, встановленим законом, у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Zand v. Austria», висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Монотранс Груп" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.06.2022 у справі № 910/4288/22 залишено без руху. Зобов`язано скаржника протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали усунути недоліки, а саме, подати до Північного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору у встановленому розмірі і порядку (37 215 грн).

Крім того, колегія суддів зауважила, що в силу положень ст.ст. 260, 261 ГПК України якщо підстави, вказані у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, будуть визнані судом неповажними, суд може відмовити у відкритті апеляційного провадження.

На виконання ухвали від 17.10.2022 від ТОВ "Монотранс Груп" надійшла заява про усунення недоліків, з доказами сплати судового збору у встановленому розмірі і порядку (37 215 грн).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2022 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/4288/22, відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи.

На виконання ухвали від 17.10.2022 з Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи №910/4288/22.

Як вже було зазначено вище, разом з апеляційною скаргою скаржник подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. У клопотанні заявник вказував, що керівник боржника - ТОВ «МОНОТРАНС ГРУП» ОСОБА_1. з початку воєнної агресії з боку Російської Федерації, перебував та перебуває в м. Маріуполь, та йому не було відомо про порушення провадження у справі про банкрутство, так як він не мав можливості отримати будь-які документи в офісі ТОВ «Монотранс Груп».

Так, з матеріалів справи вбачається, що оскаржувана ухвала була прийнята судом першої інстанції 27.06.2022, апеляційна скарга згідно поштового штемпеля на конверті подана 11.10.2022, тобто після спливу десятиденного строку на апеляційне оскарження, який закінчився 16.06.2022, з апеляційною скаргою скаржник звернувся через 4 місяця, після спливу десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Колегія суддів вважає, що зазначені у клопотанні причини не можуть бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого суду постановлену 27.06.2022.

По-перше, факт знаходження директора ТОВ «МОНОТРАНС ГРУП » саме в м. Маріуполі нічим Апелянтом не доводиться, крім посилання в скарзі на місце реєстрації директора - м. Маріуполь. Проте, сам суб`єкт господарювання - ТОВ «МОНОТРАНС ГРУП» зареєстрований у м. Києві, має юридичну адресу, на яку ініціюючим кредитором декілька разів надсилалися листи з повідомленнями про відступлення вимоги та вимогу про сплату боргу, а також надсилалися судом першої інстанції відповідні процесуальні документи (докази є в матеріалах).

Беручи прецедентну практику ЄСПЛ, Верховний Суд у своїх постановах звертав увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника - в даному випадку суду (аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-6).

По-друге, адвокат Апелянта додає до апеляційної скарги ордер про надання ним правничої допомоги, в якому вказано, що він надає послуги ТОВ «МОНОТРАНС ГРУ П» (апелянту) без будь-яких обмежень з 28.08.2021 року на підставі договору № 28/08/2021.

Колегія суддів зазначає, що на тій самій підставі, на яку посилається адвокат Апелянта, тобто, що саме адвокат пізно (30.09.2022р.) дізнався із Єдиного державного судового реєстру судових рішень про відкриття справи про банкрутство, але був уповноважений з 28.08.2021 року надавати правничу допомогу і на цій підставі підписав апеляційну скаргу, слід визнати, що Апелянтом безпідставно пропущений строк для подання апеляційної скарги. Інакше кажучи, за логікою адвоката Апелянта, з 30.09.2022р. він нібито міг виконувати обов`язки по договору надання правничої допомоги та підписати апеляційну скаргу, а до 30.09.2022 року він не міг це робити, що протирічить само собі.

Якщо директор ТОВ «МОНОТРАНС ГРУП» не був обізнаним про відкриття справи про банкрутство і адвокат Апелянта вказує, що саме він 30.09.2022 року із Державного реєстру судових рішень дізнався про відкриття справи про банкрутство, то адвокат Апелянта не виконав покладені на нього зобов`язання по договору від 28.08.2021 року та пропустив без поважних причин строк на подання апеляційної скарги.

Ухвала від 27.06.2022 про відкриття провадження у справі про банкрутство, крім направлення її судом першої інстанції на адресу Боржника, також була оприлюднена 04.07.2022р. на офіційному сайті - Єдиний державний реєстр судових рішень, а в ЄДРЮОФОНГФ та на офіційному сайті суду було опубліковане оголошення 01.07.2022р.

Звертаючись до рішень ЄСПЛ від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", від 26.04.2007 у справі "Олександр Шевченко проти України" та від 14.10.2007 у справі "Трух проти України" за якими сторони у розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан судового провадження, зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами.

На зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись з подіями процесу (рішення ЄСПЛ від 05.02.2004 у справі "Богонос проти Росії" ).

По-третє: у колегії судів є обґрунтовані сумніви щодо місця знаходження директора ОСОБА_1 у м. Маріуполь.

Так, від представника Апелянта на адресу розпорядника майна боржника ТОВ «МОНОТРАНС ГРУП» Приходько Д.В. надіслано заяву від 31.10.22 року (додаток 1 до відзиву на апеляційну скаргу) про погашення заборгованості перед кредитором - Головним правлінням Державної податкової служби України у м. Києві з доданням доказів її погашення. В якості доказів адвокатом Апелянта було додано: квитанцію № 10 від 31.10.22 року про сплату адміністративних штрафів та санкцій в сумі 1 020 грн. (додаток 2 до відзиву на апеляційну скаргу) в якій платником вказано: ТОВ «МОНОТРАНС ГРУП» через ОСОБА_1 з призначенням платежу: *:101;422811100; ТОВ «МОНОТРАНС ГРУП» ч/з ОСОБА_1 ; адміністративні штрафи та інші санкції, та - квитанцію № 11 від 31.10.22 року про сплату податку на додану вартість в сумі 1 513,10 грн. (додаток 2 до відзиву на апеляційну скаргу) в якій платником вказано: ТОВ "МОНОТРАНС ГРУП" через ОСОБА_1 з призначенням платежу: *;101;42281117:14010100; ТОВ "МОНОТРАНС ГРУП" ч/з ОСОБА_1 ; податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг).

Вказані платежі, згідно квитанцій та підтверджуючої печатки банку, були сплачені в касі №4 ТВБВ №10026/0123 філії Головного управління по м. Києву та Київській області ідентифікаційний код 09333377, AT "ОЩАДБАНК", ідентифікаційний код 00032129, вул. Гоголівська 13, м. Київ, Україна. Тобто вказані квитанції свідчать, що директор ТОВ «МОНОТРАНС ГРУП» ОСОБА_1 знаходиться не в місті Маріуполі, а в місті Києві.

Таким чином, у Апелянта відсутні докази того що директор ТОВ «МОНОТРАНС ГРУП» ОСОБА_1 з 27.06.2022 року, тобто з дати відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «МОНОТРАНС ГРУП», знаходився у м. Маріуполь та саме коли він прибув на підконтрольну Україні територію, в т.ч. до м. Києва. Апелянтом не надані докази того, ЩО ТОВ «МОНОТРАНС ГРУП» з поважних причин не отримувало документи від Кредитора 1 та від суду першої інстанції за місцем реєстрації ТОВ «МОНОТРАНС ГРУП» у м. Києві. Адвокат Апелянта, що підписав від імені ТОВ «МОНОТРАНС ГРУП» апеляційну скаргу, на тих самих підставах, на яких він підписав апеляційну скаргу, пропустив строк на апеляційне оскарження.

До заяви Апелянта про поновлення строків на апеляційне оскарження не додано жодного доказу поважності пропуску строку.

Отже, беручи до уваги вищенаведене, колегія суддів вважає, що не має підстав для поновлення строку на апеляційне провадження.

В рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Таким чином, враховуючи викладене вище, суд не може вважати поважною причиною для поновлення строку, за таких обставин, в силу положень ст. 261 ГПК України апеляційний суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження за даною апеляційною скаргою.

Колегія зазначає, що суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись статтями 234, 261 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Монотранс Груп" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.06.2022 у справі № 910/4288/22.

2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Монотранс Груп" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.06.2022 у справі № 910/4288/22 з доданими до неї матеріалами направити скаржнику.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Головуючий суддя Б.М. Поляков

Судді О.М. Остапенко

Л.Л. Гарник