ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2022 р. Справа№ 911/5429/14

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Алданової С.О.

Зубець Л.П.

за участю секретаря судового засідання Яценко І.В.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 27.10.2022

від позивача: не з"явився;

від відповідача: не з"явився;

від ДВС: не з"явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на додаткову ухвалу Господарського суду Київської області від 12.07.2022 про покладення на Новомосковський ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Дніпро) судових витрат на професійну правничу допомогу

у справі №911/5429/14 ( суддя - Заєць Д.Г.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Трейдсервісвгруп"

2. Асоціації фермерів "Агрокомплекс"

про стягнення коштів

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог, рішення суду першої інстанції та рух справи

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» (далі - позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» (далі - відповідач 1) та Асоціації фермерів «Агрокомплекс» (далі - відповідач 2) про стягнення солідарно 1000,00 грн. відсотків за користування товарним кредитом та стягнути з Асоціації фермерів «Агрокомплекс» 997,38 грн. відсотків за користування товарним кредитом, 889,36 грн. штрафу, 447,83 грн. пені, 59,04 грн. інфляційних втрат та 3646,38 грн. відсотків за користування чужими грошовими коштами.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що Асоціацією фермерів «Агрокомплекс» прострочено виконання договору поставки на умовах товарного кредиту від 15 червня 2011 року за №ТК150611/1 у зв`язку з чим позивачем нараховано та заявлено до стягнення з Асоціації фермерів «Агрокомплекс» штраф у розмірі 889,36 грн., пеню у розмірі 143,51 грн., 3% річних у розмірі 22,32 грн., інфляційні втрати у розмірі 489,15 грн. та відсотки за користування чужими грошовими коштами у розмірі 3631,56 грн. Крім того, на підставі договору поруки від 7 квітня 2014 року за №07-04-2014-57 позивачем заявлено до солідарного стягнення з відповідачів 196,00 грн. відсотків за користування товарним кредитом.

Рішенням Господарського суду Київської області від 17.03.2015 року у справі №911/5429/14 позов задоволено частково; солідарно стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» та Асоціації фермерів «Агрокомплекс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» 1000,00 грн. відсотків за користування товарним кредитом, 600,00 грн. витрат на послуги адвоката та 1794,17 грн. судового збору; стягнуто з Асоціації фермерів «Агрокомплекс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» 997,38 грн. відсотків за користування кредитом, 889,36 грн. штрафу, 489,15 грн. інфляційних втрат, 59,04 грн. 3% річних та 312,54 грн. пені; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

На виконання зазначеного рішення судом 06.04.2015 року видано відповідні накази.

Додатковим рішенням Господарського суду Київської області від 31.03.2015 року у справі №911/5429/14 присуджено до стягнення з Асоціації фермерів «Агрокомплекс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» 3646,38 грн. відсотків за користування чужими грошовими коштами.

На виконання зазначеного додаткового рішення судом 20.04.2015 року видано відповідний наказ.

До Господарського суду Київської області звернувся стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю Компанія "Ніко-Тайс" зі скаргою №01-3/06 від 01.06.2022 року (вх. №45/22 від 03.06.2022 року) на бездіяльність державного виконавця Новомосковського ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) у виконавчому провадженні №54434548 та №54436589 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 06.04.2015 року у справі №911/5429/14 та у виконавчому провадженні №54435281 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 20.04.2015 року по справі №911/5429/14. Скарга обгрунтована порушенням строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №54434548 та №54436589 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 06.04.2015 року у справі №911/5429/14 та у виконавчому провадженні №54435281 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 20.04.2015 року по справі №911/5429/14 із врахуванням норм та положень Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.06.2022:

- скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» №01-3/06 від 01.06.2022 року (вх. №45/22 від 03.06.2022 року) на бездіяльність державного виконавця Новомосковського ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) у виконавчому провадженні ВП№54434548 та ВП№54436589 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 06.04.2015 року та у виконавчому провадженні ВП№54435281 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 20.04.2015 року у справі №911/5429/14 - задоволено повністю;

- визнано за період з 01.05.2022 по 15.02.2022 неправомірною бездіяльність державного виконавця Новомосковського ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) у виконавчому провадженні ВП№54434548 та ВП№54436589 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 06.04.2015 року та у виконавчому провадженні ВП№54435281 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 20.04.2015 року у справі №911/5429/14, яка полягає у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій з врахуванням норм Закону України «Про виконавче провадження».

Короткий зміст заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія "Ніко-Тайс"

Від стягувача - Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС надійшла заява №24-1/06 від 24.06.2022 року (вх. №7371/22 від 24.06.2022) про покладення на Новомосковський ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (місто Дніпро) судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 9900,00 грн. Як вбачається з поданої заяви, стягувач просить покласти на орган ДВС понесені судові витрати у сумі 9900,00 грн. на професійну правничу допомогу. Нормативно в обгрунтуванян заяви посилався на приписи ст.ст. 123-129 Господарського процесуального кодексу України.

Короткий зміст додаткової ухвали місцевого господарського суду та мотиви її постановлення

Додатковою ухвалою Господарського суду Київської області від 12.07.2022 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» №24-1/06 від 24.06.2022 року (вх. №7371/22 від 24.06.2022) про покладення на Новомосковський ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (місто Дніпро) судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №911/5429/14 задоволено частково: стягнуто з Новомосковського ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (місто Дніпро) (51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Гетьманська, буд. 7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» (03187, м. Київ, проспект Академіка Глушкова, буд. 40, офіс 315, ) 1775 (одну тисячу сімсот сімдесят п`ять) грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу.

Ухвала суду першої інстанції про часткове задоволення витрат в сумі 1 775,00 грн. витрат на правничу допомогу мотивована тим, що:

- суд першої інстанції відмовив у задоволенні вимог щодо стягнення вартості правової допомоги в розмірі 800,00 грн. (1 год * 800,00 грн.) за витрати часу на прибуття до суду для участі у судовому засіданні 21.06.2022 року (1 год.), оскільки, вони не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені статтями 1, 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а тому, витрати на здійснення вказаних видів робіт не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги, а відтак витрати на них не можуть бути покладені судом на іншу сторону;

- встановивши невідповідність заявлених ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» витрат на професійну правничу допомогу вимогам щодо співмірності, обґрунтованості та пропорційності до предмету спору, суд першої інстанції дійшов висновку про зменшення цих сум на 75%;

- - «гонорар успіху» у сумі 2000,00 грн. не є співмірним з виконаною адвокатом роботою (наданими послугами - подання однієї заяви та участь в одному судовому засіданні);

- заява ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» підлягає частковому задоволенню у розмірі 1775,00 грн. (9900,00 (заявлена сума) - 2000,00 грн. «гонорар успіху» - 800 грн. (відмовлено у задоволенні)) * 25%).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» подало апеляційну скаргу на додаткову ухвалу Господарського суду Київської області від 12.07.2022, в якій просить суд прийняти апеляційну скаргу ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» на ухвалу Господарського суду Київської області від 12.07.2022 по справі № 911/5429/14, повний текст якої складено 18.07.2022, в частині здійснення розподілу судових витрат на правничу допомогу, до розгляду. Апеляційну скаргу ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» на ухвалу Господарського суду Київської області від 12.07.2022 по справі № 911/5429/14, повний текст якої складено 18 липня 2022, в частині здійснення розподілу судових витрат на правничу допомогу, задовольнити. Ухвалу Господарського суду Київської області від 12.07.202 по справі № 911/5429/14 повний текст якої складено 18.07.202 року, скасувати в частині відмови в задоволенні заяви ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» про покладення на Новомосковський ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного МРУ Міністерства Юстиції (м.Дніпро) судових витрат на професійну правничу допомогу в порядку, передбаченому ст.. 123,126, 124, 129, 244, 344 ГПК України, в розмір 8 125,00 гривень. Прийняти нове рішення, котрим заяву ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» про покладення на Новомосковський ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного МРУ Міністерства Юстиції (місто Дніпро) судових витрат на професійну правничу допомогу в порядку, передбаченому ст. 123, 126,124,129,244,344 ГПК України, задовольнити повністю. Стягнути з Новомосковського відділу державної виконавчої служби Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м.Дгніпро) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» судові витрати на правничу допомогу у розмірі 9 900 гривень згідно договору № 24-12-2020/8 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 24 грудня 2020 року.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції при постановленні додаткової ухвали порушено норми матеріального та процесуального права, додаткова ухвала суду першої інстанції була прийнята при неповному дослідженні доказів та з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Скаржник посилався на те, що судом першої інстанції при постановленін оскаржуваної ухвали не було враховано, що висновки суду першої інстанції стосовно здійсненого розподілу судових витрат, зокрема в частині відмови у стягненні 8 125,00 грн., не відповідають обставинам стосовно фактичного надання відповідних послуг, зменшення відповідного розміру витрат є втручанням у закріплений законодавчо принцип свободи договору (ст. 627 Цивільного кодексу України). Також, скаржник вказував, що заявлений ним до стягнення розмір витрат є пропорційним обсягу наданих послуг та виконаної роботи, кваліфікації адвоката, підтверджений документально, і відповідно, в частині гонорару адвоката. При цьому, від Новомосковського ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного МРУ Міністерства Юстиції (місто Дніпро) жодних клопотань про зменшення витрат на правничу допомогу - не надходило.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Протоколом передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головюучому судді (судді-доповідачу)(складу суду) справу № 911/5429/14 за апеляційною скаргою Товариста з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя- Ткаченко Б.О., судді - Аладнова С.О., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.07.2022 заяву про поновлення пропущеного процесуального строку для подання апеляційної відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» на додаткову ухвалу Господарського суду Київської області від 12.07.2022 у справі № 911/5429/14, розгляд призначено на 23.08.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.08.2022 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" про продовження строку розгляду справи № 910/5429/14 та продовжено строк, відкладено розгляд справи № 910/5429/14 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» на додаткову ухвалу Господарського суду Київської області від 12.07.2022 на 22.09.2022 о 12:45 год.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.09.2022 розгляд справи № 910/5429/14 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» на додаткову ухвалу Господарського суду Київської області від 12.07.2022 відкладено на 27.10.2022.

Явка представників сторін у судове засідання

В судове засідання 27.10.2022 учасники справи (позивач та відповідач) та скаржник - Новомосковський відділ державної виконавчої служби у Новомосковсьому районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) - своїх представників не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Зокрема, скаржник - Новомосковський відділ державної виконавчої служби у Новомосковсьому районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) - повідомлений про розгляд апеляційної скарги в судовому засіданні шляхом надсилання ухвал суду апеляційної інстанції до електронного кабінету.

Також, представник позивача був присутній в судових засіданнях 23.08.2022, 22.09.2022, надавав пояснення по суті поданої апеляційної скарги та підтримав подану скаргу, а також через канцелярію Північного апеляційного господарського суду 27.10.2022 подав заяву про розгляд апеляційної скарги без його участі.

Відповідач в судове засідання 27.10.2022 представників не направив, проте, примірники ухвал суду апеляційної інстанції були направлені останньому позивачем з огляду на можливість вчинення таких дій з огляду на приписи ст. 42 ГПК України.

Ч.12 ст.270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Також, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка представників учасників справи у судове засідання за умови належного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи,у зв`язку з чим підстави для відкладення розгляду справи - відсутні.

Суд апеляційної інстанції враховуючи те, що учасники справи та орган виконання судових рішень (скаржник) про розгляд справи повідомлені належним чином, дійшов висновку, що неявка учасників справи в судове засідання, не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги.

Також, відзиви на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на додаткову ухвалу Господарського суду Київської області від 12.07.2022 в частині відмови у покладенні на Новомосковський ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Дніпро) судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8 125,00 грн. - від учасників справи у встановленому порядку та строки - не надходили, проте, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України).

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як підтверджується наявними матеріалами справи, рішенням Господарського суду Київської області від 17.03.2015 року у справі №911/5429/14 позов задоволено частково; солідарного стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» та Асоціації фермерів «Агрокомплекс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» 1000,00 грн. відсотків за користування товарним кредитом, 600,00 грн. витрат на послуги адвоката та 1794,17 грн. судового збору; стягнуто з Асоціації фермерів «Агрокомплекс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» 997,38 грн. відсотків за користування кредитом, 889,36 грн. штрафу, 489,15 грн. інфляційних втрат, 59,04 грн. 3% річних та 312,54 грн. пені; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

На виконання зазначеного рішення судом 06.04.2015 року видано відповідні накази.

Додатковим рішенням Господарського суду Київської області від 31.03.2015 року у справі №911/5429/14 присуджено до стягнення з Асоціації фермерів «Агрокомплекс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» 3646,38 грн. відсотків за користування чужими грошовими коштами.

На виконання зазначеного додаткового рішення судом 20.04.2015 року видано відповідний наказ.

До Господарського суду Київської області звернувся стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю Компанія "Ніко-Тайс" зі скаргою №01-3/06 від 01.06.2022 року (вх. №45/22 від 03.06.2022 року) на бездіяльність державного виконавця Новомосковського ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) у виконавчому провадженні №54434548 та №54436589 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 06.04.2015 року у справі №911/5429/14 та у виконавчому провадженні №54435281 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 20.04.2015 року по справі №911/5429/14. Скарга обгрунтована порушенням строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №54434548 та №54436589 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 06.04.2015 року у справі №911/5429/14 та у виконавчому провадженні №54435281 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 20.04.2015 року по справі №911/5429/14 із врахуванням норм та положень Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.06.2022:

- скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» №01-3/06 від 01.06.2022 року (вх. №45/22 від 03.06.2022 року) на бездіяльність державного виконавця Новомосковського ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) у виконавчому провадженні ВП№54434548 та ВП№54436589 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 06.04.2015 року та у виконавчому провадженні ВП№54435281 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 20.04.2015 року у справі №911/5429/14 - задоволено повністю;

- визнано за період з 01.05.2022 по 15.02.2022 неправомірною бездіяльність державного виконавця Новомосковського ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) у виконавчому провадженні ВП№54434548 та ВП№54436589 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 06.04.2015 року та у виконавчому провадженні ВП№54435281 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 20.04.2015 року у справі №911/5429/14, яка полягає у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій з врахуванням норм Закону України «Про виконавче провадження».

Від стягувача - Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС надійшла заява №24-1/06 від 24.06.2022 року (вх. №7371/22 від 24.06.2022) про покладення на Новомосковський ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (місто Дніпро) судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 9900,00 грн. Як вбачається з поданої заяви, стягувач просив покласти на орган ДВС понесені судові витрати у сумі 9900,00 грн. на професійну правничу допомогу.

Зокрема, заявник посилався на те, що ним були понесені витрати, пов`язані з розглядом скарги на бездіяльність Новомосковського ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (місто Дніпро) у виконавчому провадженні №54434548 та №54436589 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 06.04.2015 року та від 20.04.2016 року у справі №911/5429/14, загальною вартістю 9900,00 грн. за надану правничу допомогу адвокатом Грищенко О.М. у період з 24.12.2020 по 21.06.2022.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Ч. 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України визначено, що окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції.

Постановляючи відповідне процесуальне рішення в порядку ст. 232 Господарського процесуального кодексу України у вигляді ухвали, якою було вирішено питання про розподіл між сторонами судових витрат, суд першої інстанції постановив додаткову ухвалу, керуючись в сукупності ст. 130, п. 4 ч. 1 ст. 231, ч. 4 ст. 231, п.п. 1 ч. 1 ст. 232 та ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, і відповідна додаткова ухвала підлягає апеляційному оскарженню, в силу наведених приписів процесуального закону, адже ст. 244 Господарського процесуального кодексу України чітко передбачає право апеляційного оскарження відповідного постановленого рішення, процесуальною формою якого, у даному випадку, є ухвала, що узгоджується з приписами п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 232 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 1 статті 271 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно зі статтею 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи п вилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Так, суд апеляційної інстанції враховує, що скаржник оскаржує додаткову ухвалу Господарського суду Київської області від 12.07.2022 в частині відмови у покладенні на Новомосковський ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Дніпро) судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8 125,00 грн., оскільки не погоджується з висновками суду першої інстанції у цій частині.

Розглянувши доводи апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції в оскаржуваній частині, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесення витрат на правову допомогу стягувачем надано копію Договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) №24-12-2020/8 від 24.12.2020 року (далі - Договір), укладеного між ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» (за договором - замовник) та адвокатом Грищенко О.М. (за договором - адвокат), копію акту прийому-передачі документів від 24.12.2020 року, копію акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 22.06.2022 року, довіреність ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс», видану на ім`я Грищенка Олександра Миколайовича, як адвоката, та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №3888 від 29.10.2009 року, виданого на ім`я Грищенка О.М.

Згідно п. 1.1 Договору, виконавець зобов`язується надати замовнику правову допомогу щодо аналізу правовідносин між замовником, АФ «Агрокомплекс» та Новомосковським МРВДВС Південно-Східного МРУ Міністерства Юстиції (м. Дніпро), котрі виникли у виконавчому провадженні №54434548 та №54436589 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області у справі 911/5429/14 від 06.04.2015 року та від 20.04.2015 року, надання консультацій з приводу можливого, законодавчо доцільного та обґрунтованого вжиття заходів органом ДВС, направлених на примусове виконання вище вказаних наказів суду та стягнення із боржника безспірного розміру грошових коштів, консультації з питань практичного застосування норм виконавчого, виконавчо-процесуального та господарсько-процесуального законодавства із врахуванням останніх змін та доповнень, що стосуються зазначених правовідносин та підстав їх виникнення, підготовки, написання та подання від імені замовника до органу ДВС різного роду клопотань та заяв із врахуванням Закону України «Про виконавче провадження», підготовки, написання та подання до господарського суду відповідної скарги на дії та/або бездіяльність державного виконавця органу ДВС у виконавчому провадженні щодо примусового виконання наказу при наявності підстав для такого заходу, представництві інтересів замовника у суді під час розгляду судової справи за поданою скаргою, здійснення інших процесуальних заходів направлених на виконання умов та обов`язків виконавця за даним договором.

У п. 1.2 Договору сторони погодили, що правова допомога за цим Договором вважається наданою та виконаною з моменту підписання уповноваженими представниками сторін акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання правової допомоги.

Згідно п. 3.1 Договору, вартість виконання передбаченого цим Договором комплексу правових послуг та робіт визначається в актах здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) щодо надання адвокатських послуг, виходячи із того, що вартість однієї години роботи виконавця складає 800,00 грн. (включаючи всі витрати (поштові, комісійні, банківські, транспортні, тощо) по підготовці матеріалів у відповідності до п. 1.1 Договору). При цьому, сторонами враховано як середній розмір вартості аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт в регіонах України, так і рекомендовані ставки аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт, котрі пропонуються Радами адвокатів відповідного регіону. Окремо, сторони дійшли згоди, що вартість послуг та роботи виконавця, зокрема, та не обмежуючись, становить: ознайомлення з матеріалами справи, отриманими у суді відповідної судової інстанції - 900,00 грн. судові засідання - 1500,00 грн./судове засідання у суді відповідної інстанції, побудова правової позиції, аналіз судової практики, вивчення первинної документації, складання процесуальних документів, надсилання їх та документів до них сторонам та до суду; інші види правової допомоги у межах судового розгляду справи - із розрахунку 800,00 грн./год.; витрати (квитки, добові тощо) - згідно підтверджуючих документів.

Відповідно до п. 3.8 Договору, сторони погодили та визначили розмір гонорару виконавця у випадку прийняття позитивного рішення на користь замовника (задоволення повністю та/або частково вимог замовника, у відповідності до п.п. 1.1, 2.1 Договору) визначається на рівні одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно Акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 22.06.2022 року, виконавець передав, а замовник прийняв виконані роботи та надані послуги: зустріч із замовником з метою з`ясування обставин справи в призмі існування та допущення органом ДВС порушення прав та інтересів замовника у виконавчому провадженні №54434548 та №54436589 (1 год.); організація, процесуально-правовий супровід, належне процесуальне проведення робіт/послуг щодо розроблення, підготовки тексту скарги та наповнення її правовим змістом, належним обґрунтуванням правомірності доводів/посилань скарги ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» на бездіяльність органу ДВС у виконавчому провадженні №54434548 та №54436589 щодо примусового виконання наказу та підготовка щодо подання до суду вказаної скарги (5 год.); організація, підготування та проведення процесуальної роботи по підготовці матеріалів, документів, доказів та інших обґрунтувань, пояснень, клопотань, тощо, які направлені на підтвердження вимог скарги на бездіяльність органу ДВС (1 год.); витрати часу прибуття до суду для участі у судовому засіданні 21.06.2022 року з розгляду скарги на бездіяльність органу ДВС (1 год.); участь у судовому засіданні 21.06.2022 року з розгляду скарги на бездіяльність органу ДВС із врахуванням часу очікування та тривалості судового засідання, надання пояснень та підтримання правової позиції 1500,00 грн.; гонорар адвоката на підставі п. 3.8 Договору у зв`язку із прийняттям позитивного для замовника судового рішення у даній справі за скаргою на бездіяльність органу ДВС у виконавчому провадженні №54434548 та №54436589 - 2000,00 грн.

Загальна вартість наданих за актом здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 22.06.2022 року становить 9900,00 грн. (п. 2 Акту).

Враховуючи викладене, стягувач зазначав про понесення ним витрат, пов`язаних з розглядом скарги на бездіяльність Новомосковський ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (місто Дніпро) у виконавчому провадженні №54434548 та №54436589 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 06.04.2015 року та від 20.04.2016 року у справі №911/5429/14, загальною вартістю 9900,00 грн. за надану правничу допомогу адвокатом Грищенко О.М. у період з 24.12.2020 по 21.06.2022.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, Грищенко Олександр Миколайович - є адвокатом в розумінні Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», що підтверджується інформацією, розміщеною на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Згідно ст. 15 Господарського процесуального кодексу України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Верховним Судом у постанові від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 зазначено, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Тобто, суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони та суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачем відповідне клопотання» не є тотожними за своєю суттю, що фактично відповідає висновку викладеному у вищевказаній постанові.

У постанові Верховного Суду від 05.10.2021 року у справі №907/746/17 зазначено, що висновки судів про часткову відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав не пов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчить про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання учасника справи про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У такому разі, суди мають таке право відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України та висновків об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду про те, як саме повинна застосовуватися відповідна норма права.

Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, встановленого ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, визначено також ч.ч. 6, 7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Крім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також, критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited"проти України", рішення у справі "Баришевський проти України", рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України", рішення у справі "Двойних проти України", рішення у справі "Меріт проти України").

Отже, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень ст.ст. 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи та витрачений адвокатом час.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі №904/4507/18.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду стягувачем заяв та матеріалів, їх значення для вирішення спору, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, дійшов висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на правову допомогу ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» не відповідає принципам розумності в даних правовідносинах, не є обґрунтованим та пропорційним до предмета спірних правовідносин. Аналогічних правомірних висновків дійшов і суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 24.01.2022 у справі №911/2737/17 та від 21.10.2021 у справі №420/4820/19).

Водночас, стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, і з чим погоджується суд апеляційної інстанції, у даній справі ТОВ «Ніко-Тайс» неодноразово зверталось до суду із заявами щодо бездіяльності органу ДВС за різні періоди, але з аналогічних підстав. При цьому, ухвалами Господарського суду Київської області від 28.01.2020, 19.05.2020, від 21.06.2022 визнавалась неправомірною бездіяльність державного виконавця органу ДВС у виконавчих провадженнях №54434548 та №54436589 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 06.04.2015 та від 20.04.2015 у справі №911/5429/14 за різні періоди.

У зв`язку з цим, ухвалою Господарського суду Київської області від 18.02.2020 та постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.09.2020 року з органу ДВС стягнуто на користь ТОВ «Ніко-Тайс» витрати на правничу допомогу на загальну суму 6600,00 грн.

Зазначена сума, разом з витратами на професійну правничу допомогу, згідно поданої заяви ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» №24-1/06 від 24.06.2022 року (вх. №7371/22 від 24.06.2022) про покладення на Новомосковський ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (місто Дніпро) судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 9900,00 грн. (всього 16500,00 грн.) значно перевищує суму боргу згідно наказу Господарського суду Київської області від 06.04.2015 року та від 20.04.2015 року №911/2410/13, які мали бути сплачені ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» та АФ «Агрокомплекс» на користь ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» (9788,02 грн.).

Зазначене, на думку суду апеляційної інстанції, свідчить, що покладення на Новомосковський ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (місто Дніпро) витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9900,00 грн. - є надмірним.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 24.01.2022 року у справі №911/2737/17, практика стягнення ТОВ «Ніко-Тайс» з відділів ДВС витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з задоволенням скарг на бездіяльність державних виконавців є системною. В переважній більшості справ, у яких ТОВ «Ніко-Тайс» зверталось до суду зі скаргою на бездіяльність державних виконавців, його наступними діями було стягнення з відділів ДВС витрат на правничу допомогу. При цьому, в окремих справах витрати на професійну правничу допомогу з відділів ДВС стягувались по декілька разів, а суми, які підлягали до стягнення у декілька разів перевищують розмір боргу, щодо стягнення якого ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» зверталось до суду.

Під час розгляду питання щодо стягнення з органу ДВС витрат на професійну правничу допомогу, судом першої інстанції обґрунтовано враховано, з чим погоджується і суд апеляційної істанції, що позиції скаржника не змінювались, аргументи ТОВ Компанія «Ніко-Тайс», викладені у скаргах на дії та бездіяльність органу ДВС, поданих в межах справи №911/5429/14, є практично аналогічними. При цьому, скаржником в усіх документах застосовано посилання на однакову судову практику, а також на аналогічні позиції Верховного Суду. Документи, що подавались ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» в межах справи №911/5429/14, містили загальні обґрунтування та посилання на норми закону, наведена в документах позиція є універсальною та може бути використана заявником і у інших справах практично без внесення змін до відповідних документів. Значна кількість подібних справ за участю ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» щодо стягнення з відділів ДВС витрат на професійну правничу допомогу за результатами розгляду скарг на бездіяльність відділів свідчить про те що, правова позиція скаржника є сформованою та незмінною по суті, а коригується лише відповідно до фактичних обставин справи.

Також, серед наданої правничої допомоги згідно акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 22.06.2022 вказано: витрати часу на прибуття до суду для участі у судовому засіданні 21.06.2022 року (1 год.).

В свою чергу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні вимог щодо стягнення вартості правової допомоги в розмірі 800,00 грн. (1 год * 800,00 грн.) за зазначені послуги, оскільки, вони не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені статтями 1, 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а тому, витрати на здійснення вказаних видів робіт не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги, а відтак витрати на них не можуть бути покладені судом на іншу сторону.

Таким чином, за навеенх обставин, встановивши невідповідність заявлених ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» витрат на професійну правничу допомогу вимогам щодо співмірності, обґрунтованості та пропорційності до предмету спору, суд апеляційної інстанції погоджується з правомірними висновками суду першої інстанції про зменшення цих сум на 75%.

Також, у вищенаведеному рішенні Європейського суду з прав людини у справі «East/West Alliance Limited» проти України» суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Верховний Суд у постанові від 12.05.2020 року у справі №904/4507/18 зазначив, що за наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v. Turkey, заява №35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6672,90 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3000,00 євро, як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72).

Таким чином, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема, у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

В даному випадку, виходячи з того, що юридична кваліфікація правовідносин у даній справі не є складною, зважаючи на численну кількість поданих стягувачем скарг на дії та бездіяльність органу ДВС у інших справах, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, з яким погоджується і суд апеляційної інстанції, що такі вимоги як стягнення «гонорару успіху» у сумі 2000,00 грн. у зв`язку із прийняттям позитивного для стягувача судового рішення у даній справі, не відповідають критерію розумності, так як не мають характеру необхідних, не містять обґрунтування обсягу фактичних дій представника стягувача, які достатньою мірою можуть бути співвіднесені із досягненням успішного результату, у зв`язку з чим їх відшкодування, з огляду на обставини даної справи, матиме надмірний характер.

Крім того, суд апеляційної інстанції також зазначає, що «гонорар успіху» у сумі 2000,00 грн. - не є співмірним з виконаною адвокатом роботою (наданими послугами - подання однієї заяви та участь в одному судовому засіданні), у зв`язку з чим, за встановлених обставин, суд першої інстанції також дійшов обґрунтованого висновку, з яким погоджується і суд апеляційної інстанції, про відсутність підстав для покладення на орган ДВС відшкодування «гонорару успіху», який сплачує заявник на користь адвоката в межах їх домовленості за умовами договору.

За таких обставин,суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заява ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» №07-1/06 від 07.06.2022 року (вх. №6480/22 від 09.06.2022 року) про покладення на Новомосковський ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (місто Дніпро) витрат на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню у розмірі 1775,00 грн. (9900,00 (заявлена сума) - 2000,00 грн. «гонорар успіху» - 800 грн. (відмовлено у задоволенні)) * 25%). Аналогічних правомірних висновків дійшов і суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, відмовивши заявнику у стягненні 8 125,00 грн. відповідних витрат на професійну правничу допомогу, присудивши до стягнення загалом 1 775,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Також, доводи скаржника про те, що неподання іншою стороною, в даному випадку, органом ДВС клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката - є підставою для задоволення такої заяви у повному обсязі, а саме в сумі 9 900,00 грн. - є необґрунтованими та відхиляються судом апеляційної інстанції, оскільки, це не відповідає висновкам, викладеним Верховним Судом у постановах від 05.10.2021 у справі №907/746/17 та від 03.10.2019 у справі №922/445/19, які згідно ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суди мають враховувати.

Отже, усі доводи, посилання та обґрунтування скаржника судом апеляційної інстанції враховані при розгляді апеляційної скарги, проте, є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції та висновків суду апеляційної інстанції, а судом першої інстанції, в свою чергу, надано належну оцінку усім наявним у справі доказам та правовідносинам учасників справи та ухвалено обґрунтовану додаткову ухвалу, якою заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» №24-1/06 від 24.06.2022 року (вх. №7371/22 від 24.06.2022) про покладення на Новомосковський ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (місто Дніпро) судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №911/5429/14 задоволено частково: стягнуто з Новомосковського ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (місто Дніпро) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» 1775 (одну тисячу сімсот сімдесят п`ять) грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу, з відмовою у решті таких витрат в сумі 8 125,00 грн.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній ухвалі, ухвала суду першої інстанції постановлена з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування додаткової ухвали Господарського суду Київської області від 12.07.2022 у справі № 911/5429/14 в частині відмови у покладенні на Новомосковський ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Дніпро) судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8 125,00 грн., за наведених скаржником доводів та обгрунтувань.

Керуючись ст.ст. 240, 255, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на додаткову ухвалу Господарського суду Київської області від 12.07.2022 в частині відмови у покладенні на Новомосковський ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Дніпро) судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8 125,00 грн. - залишити без задоволення.

2. Додаткову ухвалу Господарського суду Київської області від 12.07.2022 у справі № 911/5429/14 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 911/5429/14 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку, строки та випадках, визначених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді С.О. Алданова

Л.П. Зубець

Повний текст постанови підписано 15.11.2022.