ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"14" листопада 2022 р. Справа № 916/3032/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Желєзної С.П., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю „Бізнес позика про видачу судового наказу (вх. №3130/22 від 09.11.2022р.) про стягнення заборгованості із боржника фізичної особи-підприємця Антоненко Яни Леонідівни,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Бізнес позика (далі по тексту ТОВ „Бізнес позика) звернулось до господарського суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із фізичної особи-підприємця Антоненко Яни Леонідівни (далі по тексту Антоненко Я.Л.) заборгованості у загальному розмірі 9179,60 грн., яка складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту у розмірі 7673,54 грн., процентів у розмірі 1506,06 грн. Подану до господарського суду заяву про видачу судового наказу ТОВ „Бізнес позика обґрунтовує фактом неналежного виконання боржником прийнятих на себе зобов`язань за кредитним договором №086021-ОД1-003 від 12.10.2020р., укладеним в електронній формі, в частині повернення кредитних коштів та сплати процентів.

ТОВ „Бізнес позика на підтвердження правомірності заявлених вимог було надано суду текст договору №086021-ОД1-003 від 12.10.2020р., пропозицію укласти договір (оферту) №086024-ОД1-003 від 12.10.2020р. про надання кредиту; прийняття (акцепт) пропозиції щодо укладення договору; анкету-згоду клієнта; платіжного доручення №21035 від 12.10.2020р. про перерахування грошових коштів у розмірі 9 000,00 грн. на рахунок № НОМЕР_1 ; довідку про укладення договору, підписану директором ТОВ „Бізнес позика 13.12.2021р.; Правила про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям.

Розглянувши заяву ТОВ „Бізнес позика про видачу судового наказу, господарський суд дійшов наступного висновку.

Приписами ч. 1 ст. 147 ГПК України врегульовано, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 3-4 ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додається, зокрема, копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у господарському судочинстві, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають враховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором).

Господарський суд зазначає, що з наданих заявником Правил надання грошових коштів у кредит вбачається, що після отримання Заявником від Кредитодавця повідомлення про прийняте рішення щодо можливості надання кредиту, Заявник має з`явитись до філії Кредитодавця (п. 3.2.1). Від Кредитодавця у філії підписує договір про надання кредиту із Позичальником уповноважена особа Кредитодавця, яка діє на підставі відповідної довіреності, підписи яких скріплюються печаткою Кредитодавця (п. 3.1.4).

Проте, з наданих ТОВ „Бізнес позика доказів не вбачається можливим встановити підписання сторонами договору №086021-ОД1-003 від 12.10.2020р. із дотриманням вищезазначених Правил надання грошових коштів у кредит, оскільки фактично, як випливає з наданих заявником доказів, договір укладався в інформаційно-телекомунікаційній системі.

Крім того, суд зазначає, що анкета-згода клієнта містить реквізити банківського рахунку/банківської карти для перерахунку коштів, зокрема, перші та останні цифри рахунку. Проте, з наданого платіжного доручення №21035 від 12.10.2020р. про перерахування грошових коштів у розмірі 9 000,00 грн. вбачається, що грошові кошти були перераховані на рахунок, який відрізняється від рахунку, зазначеного у заяві-згоді клієнта. При цьому, у графі одержувач вказано наступне: поповнення карт приват-24 юр.осіб.

З огляду на ненадання ТОВ „Бізнес позика доказів, які підтверджують, що кредитні кошти були перераховані саме на рахунок Антоненко Я.Л., а не будь-якої іншої особи, ненадання ТОВ „Бізнес позика доказів дотримання сторонами п. п. 3.2.1, 3.1.4 Правил надання грошових коштів у кредит під час укладання договору, господарський суд доходить висновку, що з поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, що, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України, є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Приймаючи до уваги вищевикладене, господарський суд доходить висновку щодо необхідності відмови у задоволенні поданої ТОВ „Бізнес позика заяви про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості у загальному розмірі 9 179,60 грн.

Відповідно до ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Судові витрати зі сплати судового збору покладаються судом на заявника відповідно до приписів ст. 151 ГПК України, у зв`язку з відмовою у видачі судового наказу.

Керуючись ст. ст. 147, 148, 151- 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю „Бізнес позика у задоволенні заяви про видачу судового наказу (вх. №3130/22 від 09.11.2022р.) про стягнення заборгованості із фізичної особи-підприємця Антоненко Яни Леонідівни у розмірі 9179,60 грн.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Суддя С.П. Желєзна