ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2022м. ХарківСправа № 520/4005/2020

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання Шевченко А.В.

за участю представників учасників процесу:

позивача: Литвин А.Б., адвокат,

третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: Лазебний Д.В., адвокат,

першого відповідача: Гуляєв А.В, адвокат,

другого відповідача: не з`явився,

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом: ОСОБА_1 , місто Київ,

до відповідачів:

першого відповідача - Державного реєстратора Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Гаспаряна Гамлета Аветіковича, Харківська область, селище міського типу Печеніги,

другого відповідача - Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області, Харківська область, місто Чугуїв,

про визнання протиправними дій та скасування реєстраційної дії,

та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - Компанія "Стантіс Лімітед", місто Нікосія, Кіпр,

до відповідачів:

першого відповідача - Державного реєстратора Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Гаспаряна Гамлета Аветіковича, Харківська область, селище міського типу Печеніги,

другого відповідача - Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області, Харківська область, місто Чугуїв,

про визнання протиправними дій та скасування реєстраційної дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державного реєстратора Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Гаспаряна Гамлета Аветіковича та Печенізької районної державної адміністрації Харківської області в якому просив:

- визнати протиправною реєстраційну дію, вчинену 07.02.2020 року державним реєстратором Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Гаспаряном Гамлетом Аветіковичем «Державна реєстрація припинення юридичної особи в результаті ліквідації», номер запису № 8053431, а саме державну реєстрацію припинення Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий онкологічний та кардіологічний центр «Макс-Велл», ідентифікаційний код 34706364, місцезнаходження: 61177, Харківська обл., місто Харків, вул. Залютинська, будинок 4 (надалі ТОВ "НВКОЦ "Макс-Велл").

- скасувати реєстраційну дію "Державна реєстрація припинення юридичної особи в результаті ліквідації", номер запису 8053431, а саме державну реєстрацію припинення ТОВ "НВКОЦ "Макс-Велл", ідентифікаційний код 34706364, місцезнаходження: 61177, Харківська обл., місто Харків, вул. Залютинська, будинок 4, вчинену 07.02.2020 року державним реєстратором Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Гаспаряном Гамлетом Аветіковичем шляхом відміни державної реєстрації припинення вказаної юридичної особи та внесенням відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

02 квітня 2020 року Харківським окружним адміністративним судом було відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Гаспаряна Гамлета Аветіковича та Печенізької районної державної адміністрації Харківської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

04 травня 2020 року, рішенням Харківського окружного адміністративного суду, адміністративний позов задоволено та вирішено: - визнати протиправною реєстраційну дію, вчинену 07.02.2020 року державним реєстратором Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Гаспаряном Гамлетом Аветіковичем «Державна реєстрація припинення юридичної особи в результаті ліквідації», номер запису № 8053431, а саме державну реєстрацію припинення Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничий онкологічний та кардіологічний центр «Макс-Велл», ідентифікаційний код 34706364, місцезнаходження: 61177, Харківська обл., місто Харків, вул. Залютинська, будинок 4; - скасувати реєстраційну дію «Державна реєстрація припинення юридичної особи в результаті ліквідації», номер запису 8053431, а саме державну реєстрацію припинення Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничий онкологічний та кардіологічний центр «Макс-Велл», ідентифікаційний код 34706364, місцезнаходження: 61177, Харківська обл., місто Харків, вул. Залютинська, будинок 4, вчинену 07.02.2020 року державним реєстратором Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Гаспаряном Гамлетом Аветіковичем шляхом відміни державної реєстрації припинення вказаної юридичної особи та внесенням відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

На зазначене рішення суду Державним реєстратором Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Гаспаряном Гамлетом Аветіковичем подано апеляційну скаргу.

17 липня 2020 року, постановою Другого апеляційного адміністративного суду, апеляційну скаргу Державного реєстратора Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Гаспаряна Гамлета Аветіковича задоволено частково, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.05.2020 по справі № 520/4005/2020 скасовано, а провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Гаспаряна Гамлета Аветіковича, Печенізької районної державної адміністрації Харківської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - закрито. У резолютивній частині вищевказаної постанови також роз`яснено ОСОБА_1 , що справа підлягає розгляду господарським судом за правилами господарського судочинства, в зв`язку з чим, він має право звернутися протягом 10 днів з дня отримання відповідної постанови до Другого апеляційного адміністративного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

08 вересня 2020 року, ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду, задоволено заяву ОСОБА_1 про направлення справи за встановленою юрисдикцією. Справу № 520/4005/2020 за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Гаспаряна Гамлета Аветіковича, Печенізької районної державної адміністрації Харківської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії вирішено направити за встановленою юрисдикцією до Господарського суду Харківської області.

16 вересня 2020 року, ухвалою господарського суду Харківської області, справа № 520/4005/2020 прийнята до розгляду суддею Прохоровим С.А.

25 лютого 2021 року, ухвалою господарського суду Харківської області, залучено Компанію "Стантіс Лімітед" (реєстраційний № НЕ 153162, 30 Карпенісіу, 1077, м. Нікосія, Кіпр) до участі у справі № 520/4005/2020 у якості третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору. Позовну заяву Компанії "Стантіс Лімітед" прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 . Компанія «Стантіс Лімітед» у позовній заяві просить:

- визнати незаконною реєстраційну дію, вчинену 07.02.2020 року державним реєстратором Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Гаспаряном Гамлетом Аветіковичем «Державна реєстрація припинення юридичної особи в результаті ліквідації», номер запису № 8053431, а саме державну реєстрацію припинення Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий онкологічний та кардіологічний центр «Макс-Велл», ідентифікаційний код 34706364, місцезнаходження: 61177, Харківська обл., місто Харків, вул. Залютинська, будинок 4.

- скасувати реєстраційну дію "Державна реєстрація припинення юридичної особи в результаті ліквідації", номер запису 8053431, а саме державну реєстрацію припинення ТОВ "НВКОЦ "Макс-Велл", ідентифікаційний код 34706364, місцезнаходження: 61177, Харківська обл., місто Харків, вул. Залютинська, будинок 4, вчинену 07.02.2020 року державним реєстратором Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Гаспаряном Гамлетом Аветіковичем шляхом внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Рішенням господарського суду Харківської області від 26 травня 2021 року в позові ОСОБА_1 відмовлено повністю. Судові витрати ОСОБА_1 , пов`язані з розглядом справи, покладено на нього. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь державного бюджету України - 3 363,00 грн. недоплаченого судового збору. Також, відмовлено повністю в позові Компанії "Стантіс Лімітед". Судові витрати Компанії "Стантіс Лімітед", пов`язані з розглядом справи, покладено на Компанію "Стантіс Лімітед".

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 22 липня 2021 року апеляційні скарги Компанії "Стантіс Лімітед" та ОСОБА_1 на рішення господарського суду Харківської області від 26 травня 2021 року у справі № 520/4005/2020 залишено без задоволення, а рішення господарського суду Харківської області від 26 травня 2021 року у справі № 520/4005/2020 залишено без змін.

26 листопада 2021 року, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, касаційні скарги ОСОБА_1 та Компанії «Стантіс Лімітед» задоволено частково. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.07.2021 та рішення Господарського суду Харківської області від 26.05.2021 у справі № 520/4005/2020 вирішено скасувати, а справу № 520/4005/2020 передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

20 січня 2022 року, ухвалою господарського суду Харківської області, прийнято справу № 520/4005/2020 до провадження судді-доповідача Калініченко Н.В., вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та почато підготовче провадження. Встановлено відповідачам п`ятнадцятиденний строк, з дня вручення даної ухвали, для подання відзиву як на первісну позовну заяву, так і на позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27 травня 2022 року залучено до участі у справі правонаступника Печенізької районної державної адміністрації Харківської області - Чугуївську районну державну адміністрацію Харківської області.

12 вересня 2022 року, протокольною ухвалою господарського суду Харківської області, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду справи по суті.

Щодо реалізації сторонами права на подання заяв по суті справи:

- відзив першого відповідача на позовну заяву Компанії «Стантіс Лімітед» (вх. № 3948) та відзив першого відповідача на позовну заяву ОСОБА_1 (вх. № 3949) долучено до матеріалів справи протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 21 лютого 2022 року та ухвалою господарського суду Харківської області від 07 липня 2022 року прийнято до розгляду;

- відповіді Компанії «Стантіс Лімітед» на відзив першого відповідача (вх. № 7331 від 28 липня 2022 року та вх. № 7463 від 01 серпня 2022 року, що за своїм змістом є тотожними) долучено до матеріалів справи та прийнято до розгляду протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 01 серпня 2022 року;

- відповідь ОСОБА_1 (вх. № 7328 від 27 липня 2022 року) на відзив першого відповідача долучено до матеріалів справи та прийнято до розгляду протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 01 серпня 2022 року;

- заперечення першого відповідача на відповідь Компанії "Стантіс Лімітед" на відзив (вх. № 8292 від 15 серпня 2022 року) та заперечення першого відповідача на відповідь ОСОБА_1 на відзив (вх. № 8293 від 15 серпня 2022 року) долучено до матеріалів справи та прийнято до розгляду протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 29 серпня 2022 року.

Другий відповідач (Чугуївська районна державна адміністрація Харківської області) заяв по суті справи не надав.

При цьому, суд зазначає, що строки розгляду справи в порядку загального позовного провадження врегульовані розділом ІІІ ГПК України. Так, у відповідності до ч. 3 ст. 177 ГПК України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду. Суд констатує, що в межах цієї справи були дотримані строки проведення підготовчого провадження. В свою чергу, відповідно до ч. 1, 2 ст. 195 ГПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка ратифікована Україною 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України").

Водночас, Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року за № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України; Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 14 березня 2022 року № 133/2022 частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року за № 64//2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України. Законом України № 2212-ІХ від 21 квітня 2022 року затверджено Указ Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", відповідно до якого продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Законом України № 2263-іХ від 22 травня 2022 року затверджено Указ Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 "Про затвердження строку дії воєнного стану в Україні", відповідно до якого продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Законом України №2500-IX від 15 серпня 2022 року затверджено Указ Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", відповідно до якого продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Через постійні обстріли міста Харкова ворожими військами будівля, у якій розміщується Господарський суд Харківської області, зазнала пошкоджень, а приміщення суду зазнали часткових руйнувань. З моменту введення воєнного стану та початку ведення активних бойових дій на території Харківської області суд не може забезпечити безпеку апарату суду, суддів, а тому був вимушений обмежити присутність осіб у приміщенні суду до нормалізації обстановки з безпекою у регіоні та усунення руйнувань, у зв`язку з чим, у господарському суді Харківської області встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи. Проте, Господарський суд Харківської області продовжує здійснювати правосуддя та працює у дистанційному режимі. За змістом статей 10, 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя в Україні в умовах воєнного стану має здійснюватися у повному обсязі, тобто не може бути обмежено конституційне право людини на судовий захист. В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Радою суддів України 02 березня 2022 року опубліковано рекомендації щодо роботи суддів в умовах воєнного стану, з урахуванням яких керівництвом Господарського суду Харківської області тимчасово до усунення вищезазначених обставин встановлено певний порядок роботи. Відповідно до частини 1 та 2 статті Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-яким іншим міркуванням в судовому процесі. Також, суд зазначає, що протягом тривалого часу було неможливим відправлення першому відповідачу судової кореспондеції, про що свідчать відповідні акти, адже останній знаходився на тимчасово окупованій території (смт. Печеніги). Також, під час деяких засідань в приміщенні господарського суду Харківської області була відсутня електроенергія внаслідок завдання Російською Федерацією ракетних ударів по об`єктам критичної інфраструктури.

На підставі вищевикладеного, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, враховуючи поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, суд був вимушений з об`єктивних причин вийти за межі строку, встановленого статтями 177, 195 Господарського процесуального кодексу України, який в даному випадку не є розумним. При цьому, суд здійснив усі необхідні дії для розгляду справи, а в матеріалах справи достатньо матеріалів для вирішення спору по суті.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заявлені позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначено, що згідно інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 07 лютого 2020 року першим відповідачем вчинено реєстраційну дію «Державна реєстрація припинення юридичної особи в результаті ліквідації», номер запису № 8053431, внаслідок вчинення дії було зареєстровано в Єдиному державному реєстрі припинення ТОВ "НВКОЦ "Макс-Велл". Зазначені дії державного реєстратора, на думку позивача, вже є четвертою спробою незаконно ліквідувати арештоване ТОВ "НВКОЦ "Макс-Велл" з великими непогашеними боргами перед кредиторами. Позивач є кредитором ТОВ "НВКОЦ "Макс-Велл". Протиправні незаконні дії державних реєстраторів стосовно припинення ТОВ "НВКОЦ "Макс-Велл" порушують права та інтереси позивача, що було неодноразово встановлено Міністерством юстиції України.

Позивач вважає, що оскаржувана реєстраційна дія за № 8053431 від 07 лютого 2020 року була проведена за наявності підстав для зупинення розгляду документів. Так, замість оригіналу заяви про державну реєстрацію припинення в Єдиному державному реєстрі міститься копія заяви з іншим повним найменуванням. Тобто у поданій для проведення оскаржуваної реєстраційної дії у заяві не зазначено назву юридичної особи, яка міститься в Єдиному державному реєстрі.

Також, позивач вважає, що документи для державної реєстрації припинення ТОВ "НВКОЦ "Макс-Велл" в результаті його ліквідації подані першому відповідачу до закінчення процедури припинення. 24 вересня 2014 року між позивачем та ТОВ "НВКОЦ "Макс-Велл" було укладено договір про надання консультаційних послуг та правової допомоги. В акті приймання-передачі наданих послуг від 19 листопада 2014 року сторони вищезазначеного договору зазначили, що: «Загальна ціна вищевказаних послуг, наданих відповідно до Договору, складає 500 000,00 грн. і має бути сплачена адвокату протягом 100 (ста) банківських днів з моменту підписання цього акта». ТОВ "НВКОЦ "Макс-Велл" свої зобов`язання перед позивачем не виконало та не сплатило вартість наданих послуг у розмірі 500 000,00 грн. 03 червня 2016 року державним реєстратором щодо ТОВ "НВКОЦ "Макс-Велл" було внесено запис № 1053431 про реєстраційну дію «Внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації» і, таким чином, розпочато процедуру його припинення шляхом ліквідації. Строк для заявлення кредиторами своїх вимог був встановлений до 17 серпня 2016 року. 07 липня 2016 року позивачем було надіслано вимогу про сплату грошових коштів в розмірі 500 000,00 грн. та врахування цих вимог при формуванні проміжного ліквідаційного балансу боржника. Отримавши вимогу, ліквідатор ТОВ "НВКОЦ "Макс-Велл" ухилився від її розгляду і, відповідно, погашення зазначеної вище заборгованості не здійснив. Крім того, позивач вказує, що в Єдиному державному реєстрі міститься попередження про лист компанії «Стантіс Лімітед» з вимогою до ТОВ "НВКОЦ "Макс-Велл" про погашення заборгованості в розмірі 15,9 мільйонів доларів США. Від розгляду кредиторських вимог компанії «Стантіс Лімітед» ліквідатор ТОВ "НВКОЦ "Макс-Велл" також ухилився. Позивач вважає, що передбачена законодавством процедура припинення ТОВ "НВКОЦ "Макс-Велл", з огляду на наявність непогашеної заборгованості та невжиття передбачених законодавством дій у такому випадку, закінчена не була, документи були подані державному реєстратору до закінчення процедури припинення (тобто раніше строку, встановленого Законом про державну реєстрацію)

Окрім цього, позивач зазначає, що в провадженні Високого суду правосуддя (Відділення Королівської Лави, Комерційний Суд м. Лондон; далі «Високий суд правосуддя») знаходиться цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «БТА БАНК» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Компанії Drey Associates Limited, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про відшкодування збитків. Рішенням Високого суду правосуддя від 12 листопада 2009 року у справі за позовом Акціонерного товариства «БТА БАНК» № 2009, том 1099 було накладено арешт на активи відповідачів. Серед активів, на які було накладено арешт - ТОВ "НВКОЦ "Макс-Велл" (згідно із п. 36 Додатку «К» рішення Високого суду правосуддя від 23 листопада 2012 року). Як вказує позивач, з 2009 року, всі дії, що стосуються відчуження, розпорядження або зменшення вартості активів ТОВ "НВКОЦ "Макс-Велл" (зокрема, припинення зазначеного товариства шляхом ліквідації) є протиправними та незаконними, потребують перевірки, в тому числі, правоохоронними органами України.

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 (вх. № 3949 від 18 лютого 2022 року) перший відповідач зазначає наступне.

З приводу відсутності порушень прав та інтересів ОСОБА_1 внаслідок припинення ТОВ "НВКОЦ "Макс-Велл" щодо непогашених грошових вимог зазначає, що Колесник О.І. в судах попередніх інстанцій не зміг довести наявність заборгованості в розмірі 500 000,00 грн. на підставі договору про надання консультаційних послуг та правової допомоги від 21 вересня 2014 року, оскільки оригінал договору був втрачений обома сторонами. Інформація у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не містить жодних застережень щодо кредиторської заборгованості ТОВ "НВКОЦ "Макс-Велл". Зазначені витрати не були включені до реєстру вимог кредиторів по справі про банкрутство № 922/5207/13. Також, перший відповідач наголошує на відсутності орфографічних помилок, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст. У заяві про державну реєстрацію припинення ТОВ "НВКОЦ "Макс-Велл" міститься лише технічна помилка в організаційно-правовій формі (відсутня літера «ж» у слові «обмеженою»). Також, перший відповідач наголошує, що заява про державну реєстрацію припинення ТОВ "НВКОЦ "Макс-Велл" була подана особисто заявником нарочно безпосередньо державному реєстратору. Щодо відсутності реєстраційної справи, то перший відповідач зазначає, що всі документи були передані до Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Департаменту реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради, що наділений повноваженнями із зберігання реєстраційної справи.

Позивач, у відповіді на відзив першого відповідача (вх. № 7328 від 27 липня 2022 року) зазначає наступне. Відносно орфографічної помилки вказує, що хоча наявність вищевказаної помилки не заперечується першим відповідачем, а Верховний Суд дійшов однозначної позиції у даній справі з цього питання, судячи із заперечень проти позову викладених у відзиві, перший відповідач продовжує невірно трактувати імперативні норми законодавства, адже не перестає наполягати на тому, що допущена при поданні заяви помилка в найменуванні юридичної особи, що припинялась, не є підставою для зупинення розгляду документів та/або відмови в державній реєстрації, через її не суттєвість та з метою недопущення державним реєстратором надмірного формалізму. Позивач вважає, що позиція першого відповідача з цього питання є хибною, що і призвело до неправильного застосування першим відповідачем норм права та здійснення оскаржуваної реєстраційної дії. Щодо невідповідності вимогам закону документів, на підставі яких проводилась державна реєстрація припинення ТОВ «НВОКЦ «Макс-Велл» та стосовно відсутності оригіналів вказаних документів в матеріалах реєстраційної справи перший відповідач зазначає, що належних та допустимих доказів того, що державному реєстратору взагалі подавались в оригіналі документи для вчинення реєстраційної дії перший відповідач не надав, в матеріалах реєстраційної справи ТОВ «НВОКЦ «Макс-Велл» відсутні документи, на підставі яких проведено оскаржувану реєстраційну дію припинення. Згідно з п. 5 ч.1 ст. 15 Закону про державну реєстрацію, документи, що подаються для державної реєстрації, повинні відповідати таким вимогам, зокрема, заява про державну реєстрацію підписується заявником. У разі подання заяви про державну реєстрацію поштовим відправленням справжність підпису заявника повинна бути нотаріально засвідчена. З копії заяви про державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її ліквідації, яка міститься в матеріалах справи, чітко вбачається, що вона оформлена з порушенням п. 5 ч. 1 ст. 15 Закону про державну реєстрацію, а саме відсутнє нотаріальне засвідчення справжності підпису заявника. Що є грубим порушенням процедури державної реєстрації. В частині наявності заборгованості за договором про надання консультаційних послуг та правової допомоги від 24 червня 2014 року позивач підтримав свою позицію.

У запереченнях на відповідь ОСОБА_1 на відзив (вх. № 8293 від 15 серпня 2022 року) перший відповідач зазначає, що позивач так і не визначився зі своєю позицією з приводу того, що саме повинен був, на його погляд, зробити держаний реєстратор внаслідок виявленої помилки. Також, зазначає, що не отримання Управлінням державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Департаменту реєстрації Харківської міської ради документів для долучення до реєстраційної справи не є підставою для скасування реєстраційної дії. В іншій частині перший відповідач підтримує позицію, що вказана у попередніх заявах по суті справи.

У заяві третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, Компанії «Стантіс Лімітед», зазначається, що вона є кредитором ТОВ «НВОКЦ «Макс-Велл». 15 грудня 2006 року між компанією «Стантіс Лімітед» (позикодавець) та ТОВ «НВОКЦ «Макс-Велл» (позичальник) було укладено договір позики № 1, за яким останньому було надано позику, яку він так і не повернув. 17 серпня 2016 року компанія «Стантіс Лімітед» звернулась до ліквідатора ТОВ «НВОКЦ «Макс-Велл» та Департаменту реєстрації Харківської міської ради із листами про заявлення кредиторських вимог до ТОВ «НВОКЦ «Макс-Велл» та вимогою погасити заборгованість у розмірі 15 956 690,68 доларів США. Ліквідатор ТОВ «НВОКЦ «Макс-Велл» від розгляду зазначеної вимоги ухилився, а Департаментом реєстрації Харківської міської ради відповідні відомості було внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Вчиняючи 07 лютого 2020 року державну реєстрацію припинення ТОВ «НВОКЦ «Макс-Велл», перший відповідач ознайомився із попередженням про лист компанії «Стантіс Лімітед» з кредиторськими вимогами до боржника ТОВ «НВОКЦ «Макс-Велл».

При цьому, третя особа зазначає, що документи для державної реєстрації припинення ТОВ «НВОКЦ «Макс-Велл» подані першому відповідачу до закінчення процедури припинення та не відповідали законодавству. Третя особа вважає, що ліквідатор ТОВ «НВОКЦ «Макс-Велл» повинен був звернутися до господарського суду Харківської області з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство (виходячи з ч. 2 ст. 4, ч. 6 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства). Крім того, в поданій заяві про державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її ліквідації ліквідатором зазначено, що ним вчинені всі передбачені законодавством дії стосовно порядку припинення юридичної особи в результатів її ліквідації, включаючи завершення розрахунків з кредиторами. Однак, такі відомості не відповідають дійсності, адже у ТОВ «НВОКЦ «Макс-Велл» наявна заборгованість перед третьою особою.

Також, третя особа зазначає, згідно із пунктом 36 додатку «К» рішення Комерційного суду (Відділення Королівської лави, Високого суду правосуддя Сполученого Королівства Великобританії та Північної Ірландії) у справі № 2009, том 1099 ТОВ «НВОКЦ «Макс-Велл» визначено як одне з юридичних осіб, корпоративні права якого належать ОСОБА_8 на майно якого накладено арешт. У зв`язку з цим, будь-які дії з ТОВ «НВОКЦ «Макс-Велл», в тому числі припинення, є незаконним.

У відзиві на позовну заяву Компанії «Стантіс Лімітед» (вх. № 3948 від 18 лютого 2022 року) перший відповідач зазначає, що у компанії «Стантіс Лімітед» також відсутні непогашені грошові вимоги до ТОВ «НВОКЦ «Макс-Велл», оскільки право вимоги заборгованості на підставі договору позики № 1 від 15 грудня 2006 року від Компанії «Стантіс Лімітед» перейшло до нового кредитора, Компанії Утара Інвестментс Лімітед, що підтверджується договором уступки від 01 червня 2010 року, в також постановою Харківського апеляційного господарського суду від 14 березня 2018 року та постановою Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі № 922/2241/16. Щодо посилання на рішення Комерційного суду (Відділення Королівської лави, Високого суду правосуддя Сполученого Королівська Великобританії та Північної Ірландії) від 23 листопада 2012 року у справі № 2009 том 1099 перший відповідач зазначає, постановою Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 752/20369/13-ц було встановлено, що ТОВ «НВОКЦ «Макс-Велл» не є стороною у даній справі. До аналогічного висновку дійшла колегія суддів Верховного Суду в ухвалі від 28 серпня 2018 року у даній справі, де зазначено, що ТОВ «НВОКЦ «Макс-Велл» не є стороною у даній справі, суд не вирішував питання про його права та обов`язки. Враховуючи це, перший відповідач вказує, що у нього були відсутні підставі для зупинення розгляду документів або відмови у державній реєстрації. Щодо орфографічних помилок, доказів, що підтверджують подання заяви особисто заявником нарочно безпосередньо державному реєстратору, руху реєстраційної справи перший відповідач викладає аналогічну позицію, яка міститься у відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 (вх. № 3949 від 18 лютого 2022 року).

У відповіді Компанії «Стантіс Лімітед» на відзив першого відповідача (вх. № 7331 від 28 липня 2022 року) зазначає про підтримання позиції, яка викладена Компанією у позовній заяві з самостійними вимогами щодо предмету спору. Зазначає, що з 2016 року в ЄДР (в електронній формі) міститься інформація/попередження про лист Компанії «Стантіс Лімітед» з кредиторськими вимогами до ТОВ «НВОКЦ «Макс-Велл» на суму більше 15 млн. доларів США, а оригінал такого листа знаходиться в реєстраційній справі. На підтвердження цього посилається на лист Міністерства юстиції України від 13 квітня 2021 року в якому зазначено: «…в ЄДР щодо ТОВ «НВОКЦ «Макс-Велл» містяться відомості, які надійшли спільно від судового розпорядника та керівника Компанії «Стантіс Лімітед» від 19 серпня 2016 року № 370/0/49/16 про заявлення кредиторських вимог до боржника ТОВ «НВОКЦ «Макс-Велл» та вимогою погасити заборгованість в розмірі 15 956 690,68 доларів США, внесені 30 серпня 2016 року». Щодо відступлення права вимоги у відповіді на відзив зазначається, що рішення господарських судів у справі № 922/2241/16 не встановлюють тієї обставини, що «з 2013 року кредитором ТОВ «НВОКЦ «Макс-Велл» за договором позики № 1 від 15 грудня 2006 року стала компанія «Латан Корпорейшн Лімітед», а не третя особа». Як вказує третя особа, зазначених формулювань рішення судів не містять. З текстів рішень Харківського апеляційного господарського суду та Верховного Суду у справі № 922/2241/16 видно, що обставини наявності або відсутності заборгованості ТОВ «НВОКЦ «Макс-Велл» перед Компанією «Стантіс Лімітед» не досліджувалися і факти наявності або відсутності заборгованості не встановлювалися. Предметом позову у справі № 922/2241/16 є визнання недійсним ряду договорів з огляду на порушення судових заборон при їх укладенні. В іншій частині Компанія «Стантіс Лімітед» підтримує раніше викладену позицію.

У запереченнях першого відповідача на відповідь Компанії "Стантіс Лімітед" на відзив (вх. № 8292 від 15 серпня 2022 року) зазначається, що третя особа у своїй відповіді на відзив посилається на попередження про лист Компанії «Стантіс Лімітед» з кредиторськими вимогами 2016 року, що міститься в ЄДР. Однак, на підставі судових рішень у справі № 922/2241/16 вказаний лист був погашений і в ЄДР міститься відмітка «погашено», оскільки вказана заборгованість не була доведена Компанією «Стантіс Лімітед». Посилання третьої особи на лист Міністерства юстиції України від 13.04.2021 року є невиправданим, оскільки цей лист лише підтверджує наявність листа керівника Компанії «Стантіс Лімітед» про заявлення кредиторських вимог, які були в подальшому спростовані судовими рішеннями. Отже, вказаний лист Міністерства юстиції України жодним чином не підтверджує наявність інформації в ЄДР про дійсну заборгованість ТОВ НВОКЦ Макс-Велл перед Компанією «Стантіс Лімітед». Також, перший відповідач зазначає, що суд не може прийняти до уваги доводи третьої особи про те, що рішення господарських судів у справі № 922/2241/16 не встановлюють обставин передачі заборгованості іншому кредитору за договором позики № 1 від 15.12.2006 року, оскільки вони не відповідають дійсності та цитує постанову Харківського апеляційного господарського суду від 14.03.2018 та постанову Верховного Суду від 26 червня 2018 року. В іншій частині перший відповідач підтримує раніше викладену позицію.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає наступне.

Суд звертає увагу, що підстави позову позивача та третьої особи в своїй основі є ідентичними, окрім окремої специфіки правовідносин між сторонами.

Відносно способу захисту права.

Відносно способу захисту права.

Відповідно до статті 4 ГПК право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під захистом прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права. Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів. Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування. Отже, засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» зазначено, що поняття «ефективний засіб» передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 та від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц.

Особа, яка вважає своє право чи інтерес порушеними через подання та внесення до ЄДР недостовірних відомостей, може вимагати їх захисту через корегування відомостей ЄДР та відображенні в ЄДР відповідних дійсних відомостей у спосіб, що забезпечить ефективне відновлення та захист її порушених прав та інтересів, зокрема, шляхом скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі (пункт 2 частини 1 статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань»).

У такому випадку, якщо суд встановить, що суб`єкт державної реєстрації вчинив запис в ЄДР за зверненням належного заявника, на підставі всіх необхідних для реєстрації документів відповідно до закону та відсутності встановлених законом підстав для відмови в державній реєстрації, це не є перешкодою для скасування в судовому порядку недостовірного запису в ЄДР, наявність якого порушує права чи законні інтереси позивача (правова позиція наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду у від 04.09.2018 у справі № 904/5857/17).

У постанові Верховного Суду від 18.08.2020 у справі № 910/13125/19 (висновками у якій скаржником також обґрунтовано підстави оскарження, передбачені пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК) зазначено, що вимога про скасування запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про припинення юридичної особи, пред`явлена до державного реєстратора з підстав порушення порядку та процедури ліквідації такої юридичної особи, є належним способом захисту порушених прав та інтересів особи, і її розгляд не обмежується виключно перевіркою дій державного реєстратора, адже суду належить дослідити підстави для вчинення такого запису на предмет їх законності та його вплив на права і інтереси позивача.

Враховуючи вищевикладене, висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду по справі № 520/4005/2020 від 26 листопада 2021 року та те, що вимога ОСОБА_1 та Компанії «Стантіс Лімітед» спрямовані на визнання незаконною реєстраційної дії та скасування шляхом відміни державної реєстрації припинення ТОВ НВОКЦ Макс-Велл та внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, суд прийшов до висновку, що позивачем та третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, обрано належний спосіб захисту.

Відносно проведення реєстраційної дії припинення ТОВ НВОКЦ Макс-Велл в результаті ліквідації.

Відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб-підприємців та громадських формувань регулює Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» № 755-ІV від 15 травня 2003 року, а процедуру проведення реєстраційних дій відповідно до зазначеного Закону № 755-ІV визначає Порядок державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, затверджений наказом Міністерства юстиції України № 359/5 від 09.02.2016 р. (далі по тексту Порядок № 359/5).

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» відносини, що виникають у сфері державної реєстрації, регулюються Конституцією України, цим Законом та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону. Відповідно до пункту 8 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» одним з принципів державної реєстрації є принцип внесення відомостей до Єдиного державного реєстру виключно на підставі та відповідно до цього Закону. Частиною другою статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» визначено повноваження державного реєстратора, а саме що державний реєстратор: 1) приймає документи; 2) перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду документів; 3) перевіряє документи на наявність підстав для відмови у державній реєстрації; 4) проводить реєстраційну дію (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови у державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру; 5) веде Єдиний державний реєстр; 6) веде реєстраційні справи; 6-1) надає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", інформацію органу державної виконавчої служби або приватному виконавцю; 7) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом. Відповідно до статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов`язків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації. Статтею ст. 105 ЦК України встановлено обов`язки особи, що прийняла рішення про припинення юридичної особи, а саме: негайне повідомлення про припинення орган, що здійснює державну реєстрацію, який вносить до єдиного державного реєстру відомості про те, що юридична особа перебуває у процесі припинення; призначення комісії з припинення юридичної особи та встановлення порядку, строків припинення юридичної особи, розміщення в друкованих засобах масової інформації, в яких публікуються відомості про державну реєстрацію юридичної особи, що припиняється, повідомлення про припинення юридичної особи та про порядок і строк заявлення кредиторами вимог до неї. Порядок ліквідації юридичної особи встановлений статтями 110, 111 Цивільного кодексу України.

Згідно з частинами першою, четвертою статті 14 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» документи для державної реєстрації можуть подаватися у паперовій або електронній формі. У паперовій формі документи подаються особисто заявником або поштовим відправленням.

Документи в паперовій формі приймаються за описом, примірник якого в день їх надходження видається заявнику з відміткою про дату їх отримання та кодом доступу в той спосіб, відповідно до якого були подані документи.

Відповідно до частини 13 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», для державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації на підставі рішення про припинення юридичної особи, прийнятого учасниками юридичної особи або відповідного органу юридичної особи, а у випадках, передбачених законом, - рішення відповідних державних органів, або судового рішення про припинення юридичної особи, не пов`язаного з її банкрутством, після закінчення процедури припинення, але не раніше закінчення строку заявлення вимог кредиторами, подаються такі документи: 1) заява про державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її ліквідації; 2) довідка архівної установи про прийняття документів, що відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню.

Долученими до матеріалів справи документами підтверджено, що для вчинення реєстраційної дії від 07 лютого 2020 року за № 8053431 «Державна реєстрація припинення юридичної особи в результаті ліквідації» державному реєстратору, уповноваженим представником ТОВ "НВКОЦ "Макс-Велл" відповідно до вимог ч. 13 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» було надано наступний пакет документів:

1) реєстраційну картку про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи у зв`язку з ліквідацією (заяву про державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її ліквідації Форма 7, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 18.11.2016 р. № 3268/5);

2) довідку архівної установи про прийняття документів, які відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню.

Зазначений перелік документів підтверджується Описом документів, що надаються юридичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії Державна реєстрація припинення юридичної особи в результаті ліквідації від 07 лютого 2020 року.

Пунктом 8 розділу II Порядку № 359/5 передбачено, що державний реєстратор у строки, визначені Законом, здійснює перевірку зареєстрованих в Єдиному державному реєстрі документів на наявність підстав для зупинення їх розгляду та на наявність підстав для відмови в державній реєстрації.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» розгляд документів, поданих для державної реєстрації та проведення інших реєстраційних дій щодо юридичних осіб та фізичних осіб підприємців здійснюється протягом 24 годин після надходження документів, поданих для державної реєстрації та проведення інших реєстраційних дій, крім вихідних та святкових днів.

Підстави для зупинення розгляду документів, поданих для державної реєстрації, передбачені ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», підстави для відмови у державній реєстрації передбачені ч. 1 ст. 28 Закону.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови в державній реєстрації, державний реєстратор проводить реєстраційну дію (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» принцип мовчазної згоди у сфері державної реєстрації (далі - принцип мовчазної згоди) принцип, згідно з яким державний реєстратор набуває право на проведення державної реєстрації та інших реєстраційних дій без одержання від державних органів у порядку та випадках, визначених цим Законом, відповідних документів (крім судових рішень та виконавчих документів) або відомостей, за умови, що відповідні державні органи у встановлений цим Законом строк не направили до державного реєстратора такі документи або відомості.

Під час здійснення перевірки документів на наявність підстав для зупинення розгляду документів та/або відмови у державній реєстрації державним реєстратором були дослідженні подані документи на предмет їхньої відповідності вимогам чинного законодавства. Щодо ТОВ "НВКОЦ "Макс-Велл" були відсутні відомості про: наявність заборгованості із сплати податків і зборів та/або наявність заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; наявність заборгованості із сплати страхових коштів до Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування; відкриті виконавчі провадження. Крім того, ЄДР не містить відомостей про те, що стосовно ТОВ "НВКОЦ "Макс-Велл" відкрито провадження у справі про банкрутство.

Таким чином, зважаючи на те, що на час вчинення реєстраційної дії від 07 лютого 2020 року № 86053431 «Державна реєстрація припинення юридичної особи в результаті ліквідації» стосовно ТОВ "НВКОЦ "Макс-Велл", було надано достатній пакет документів, визначений законом, та за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та/або відмови в державній реєстрації, державним реєстратором було проведено реєстраційну дію шляхом внесення до ЄДР запису про припинення юридичної особи в результаті ліквідації.

Відносно погашення права вимоги позивача, ОСОБА_1 .

Позивач стверджує, що 24 вересня 2014 року між ним та ТОВ "НВКОЦ "Макс-Велл" було укладено договір про надання консультаційних послуг та правової допомоги. В акті приймання-передачі наданих послуг від 19 листопада 2014 року сторони вищезазначеного договору зазначили, що: «Загальна ціна вищевказаних послуг, наданих відповідно до договору, складає 500 000,00 грн. і має бути сплачена адвокату протягом 100 (ста) банківських днів з моменту підписання цього акта». ТОВ "НВКОЦ "Макс-Велл" свої зобов`язання перед позивачем не виконало та не сплатило вартість наданих послуг у розмірі 500 000,00 грн. 07 липня 2016 року позивачем, як кредитором, було надіслано вимогу про сплату грошових коштів в розмірі 500 000,00 грн. та врахування цих вимог при формуванні проміжного ліквідаційного балансу боржника. Отримавши вимогу, ліквідатор ТОВ "НВКОЦ "Макс-Велл" ухилився від розгляду, погашення зазначеної вище заборгованості не здійснив.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3, 5 ст. 105 ЦК України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Відповідно до ч. 6 ст. 105 ЦК України кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

07 липня 2016 року позивачем, як кредитором ТОВ "НВКОЦ "Макс-Велл", було надіслано вимогу про сплату грошових коштів в розмірі 500 000,00 грн. та врахування цих вимог при формуванні проміжного ліквідаційного балансу боржника. Позивач констатував, що отримавши вимогу, ліквідатор ТОВ "НВКОЦ "Макс-Велл" ухилився від розгляду і погашення зазначеної вище заборгованості не здійснив. Як свідчать матеріали справи, до моменту вчинення першим відповідачем реєстраційної дії (07.02.2020 року) про припинення ТОВ "НВКОЦ "Макс-Велл", так і станом на день прийняття до розгляду справи № 520/4005/2020 до провадження судді Калініченко Н.В. (20 січня 2022 року), позивач не отримував рішення щодо його вимоги, хоча останній стверджує, що така вимога була отримана ліквідатором ТОВ "НВКОЦ "Макс-Велл". При цьому, як вбачається з доводів та аргументів позивача, його вимога не була задоволена, тобто не включена в проміжний ліквідаційний баланс. Фактично, така вимога не визнана ліквідатором ТОВ "НВКОЦ "Макс-Велл".

Відповідно до ч. 5 ст. 112 ЦК України вимоги кредиторів, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, вимоги, у задоволенні яких за рішенням суду кредиторові відмовлено, а також вимоги, які не задоволені через відсутність майна юридичної особи, що ліквідується, вважаються погашеними.

Суд, враховуючи положення ч. 6 ст. 105, ч. 5 ст. 112 ЦК України, не визнання вимоги ліквідатором ТОВ "НВКОЦ "Макс-Велл", відсутність звернення позивача у місячний строк до суду, прийшов до висновку, що вимоги ОСОБА_1 до ТОВ "НВКОЦ "Макс-Велл" є погашеними.

Тобто, перший відповідач, державний реєстратор Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Гаспарян Гамлет Аветікович, здійснюючи 07 лютого 2020 року реєстраційну дію «Державна реєстрація припинення юридичної особи в результаті ліквідації», номер запису № 8053431, а саме державну реєстрацію припинення ТОВ "НВКОЦ "Макс-Велл" не порушив прав та інтересів позивача, ОСОБА_1 .

Відносно окремих самостійних підстав для відмови у задоволенні позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.

У позовній заяві третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, окрім іншого, зазначається, що вона є кредитором ТОВ НВОКЦ Макс-Велл.

Так, 15 грудня 2006 року між Компанією «Стантіс Лімітед» в якості позикодавця та ТОВ НВОКЦ Макс-Велл в якості позичальника було укладено договір позики № 1. Відповідно до п. 1.1. цього договору позикодавець (компанія «Стантіс Лімітед») надає позичальнику (ТОВ НВОКЦ Макс-Велл) позику в сумі 12 000 000,00 доларів США. Позика надається на строк до 31 березня 2010 року на умовах строковості, платності та зворотності.

17 серпня 2016 року компанія «Стантіс Лімітед» звернулась до ліквідатора ТОВ НВОКЦ Макс-Велл з листом про заявлення кредиторських вимог до ТОВ НВОКЦ Макс-Велл та вимогою погасити заборгованість у розмірі 15 956 690,68 доларів США.

Водночас, правовідносини за договором позики № 1 від 15 грудня 2006 року були предметом дослідження (судового розгляду) по справі № 922/2241/16.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд звертає увагу, що він не переоцінює висновки суду, що були зроблені по справі № 922/2241/16, а лише констатує про встановлення певних фактів, які відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України повинні бути враховані під час ухвалення цього рішення. З цією метою, суд здійснює цитування постанови Харківського апеляційного господарського суду від 14 березня 2018 року по справі № 922/2241/16 для уникнення подвійного тлумачення. Так, вбачається наступне:

«…Судом апеляційної інстанції встановлено, що 15 грудня 2006 року між компанією "Стантіс Лімітед" в якості "Позикодавця" та ТОВ "Науково-виробничий онкологічний та кардіологічний центр "Макс-Велл" в якості "Позичальника", було укладено договір позики № 1…

01 червня 2010 року між Компанією Стантіс Лімітед (Первісний Кредитор), Компанією Утара Інвестментс Лімітед (Новий Кредитор) та ТОВ "НВОКЦ "Макс-Велл" (Боржник) було укладеного Договір уступки стосовно Договору позики № 1 від 15 грудня 2006 року, відповідно до якого Компанія Утара Інвестментс Лімітед (Новий Кредитор) набула права вимоги Основної заборгованості та відсотків за користування у ТОВ "НВОКЦ "Макс-Велл" на умовах, визначених Договором позики № 1 від 15.12.2006 року з додатковими угодами.

01 липня 2010 року між Компанією Утара Інвестментс Лімітед (Первісний Кредитор), Рендаліус Холдінг Лімітед (Новий кредитор), та ТОВ "НВОКЦ "Макс-Велл" (Боржник), було укладеного Договір уступки стосовно Договору позики № 1 від 15 грудня 2006 року зі змінами, відповідно до якого Рендаліус Холдінг Лімітед набуло прав на обов`язків Кредитора за договором позики № 1 від 15.12.2006 року, включаючи право вимоги Основного боргу та вимоги сплати процентів.

Додатковою угодою № 6 від 01.07.2010 року до Договору позики, підписаною Новим кредитором та Боржником, змінено графік отримання/повернення позики.

11.01.2013 року між тими ж сторонами підписано додаткову угоду № 7, відповідно до якої викладено в новій редакції п. п. 1.1 Договору позики та Додаток № 1 "Графік отримання та повернення позики, процентів. Так, фактична сума наданої позики становить 33 756 690,68 доларів США, яку Позичальник повинен повернути в строк до 30.04.2013 року, а сума відсотків з тим самим строком повернення - 16 685 208,05 доларів США.

11 січня 2013 року між Рендаліус Холдінг Лімітед (Первісний Кредитор), Латан Корпорейшн Лімітед (Новий кредитор), ТОВ "НВОКЦ "Макс-Велл" (Боржник) укладено договір відступлення права вимоги та 21.02.2013 року додаткову угоду № 1, що посвідчені приватним нотаріусом ХМНО Шеренковим О.В. під реєстровими, відповідно № 12 та № 236, згідно з якими Первісний кредитор уступив право вимоги Боргу Новому Кредитору, в наслідок чого Новий кредитор набув усіх прав та обов`язків Первісного кредитора за Договором позики № 1 від 15.12.2006 року. Згідно п. 2.2. Договору відступлення права вимоги в редакції додаткової угоди № 1 сума заборгованості на дату підписання договору становить 15 956 690,68 доларів США, сума нарахованих процентів - 16 153 761,60 доларів США.

У зв`язку із укладенням Договору відступлення права вимоги та зміною сторін у зобов`язанні, 21.02.2013 року між Новим кредитором та Боржником підписано додаткову угоду № 8 до договору позики від 15.12.2006 року, згідно з якою преамбулу Договору позики та Розділ "Юридичні адреса, реквізити та підписи сторін" викладено у новій редакції.

Таким чином, на теперішній час Кредитором є Компанія Латан Корпорейшн Лімітед, Боржником - ТОВ "НВОКЦ "Макс-Велл"».

При цьому, суд звертає увагу, що зі змісту постанови Харківського апеляційного господарського суду від 14 березня 2018 року по справі № 922/2241/16 також вбачається, що 15 грудня 2006 року було укладено ще один договір позики № 1. Тобто, дата укладення та номер договору співпадає з вищенаведеним договором. Водночас, первісними сторонами за цим договором є компанія "Стантіс Лімітед" в якості "Позикодавця" та ТОВ "Євразія-Фінанс" в якості "Позичальника". Тобто первісним боржником по цьому договору позики є не ТОВ НВОКЦ Макс-Велл і відповідно це не той договір, правовідносини за яким мають бути досліджені судом.

Таким чином, як було вже встановлено судовим рішенням та не спростовано в межах цієї справи, з 11 січня 2013 року позикодавцем (новим кредитором) за договором № 1 від 15 грудня 2006 року стала компанія Латан Корпорейшн Лімітед. В матеріалах справи не містяться доказів протилежного, зокрема, що станом на день звернення компанії «Стантіс Лімітед» з вимогою до ліквідатора ТОВ НВОКЦ Макс-Велл (17 серпня 2016 року) кредитором (позикодавцем) за договором позики № 1 від 15 грудня 2006 року була компанія «Стантіс Лімітед».

У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду по справі № 910/12787/17 від 16 жовтня 2020 року зазначено, що відсутність порушення прав і законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові, а тому інші аргументи не беруться до уваги.

Враховуючи, що третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, компанія «Стантіс Лімітед», не була стороною договору позики № 1 від 15 грудня 2006 року станом на день внесення запису № 1053431 про реєстраційну дію «Внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації» про припинення ТОВ "НВОКЦ "Макс-Велл" та станом на день закінчення строку на пред`явлення кредиторських вимог (17 серпня 2016 року), то її права як кредитора не можуть бути жодним чином порушені оскаржуваною реєстраційною дією. У зв`язку з цим, суд прийшов до висновку про відмову в позові третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, компанії «Стантіс Лімітед», у зв`язку із відсутністю порушеного права.

Відносно посилання третьої особи на рішення Комерційного суду (Відділення Королівської лави, Високого суду правосуддя Сполученого Королівства Великобританії та Північної Ірландії).

Компанія "Стантіс Лімітед", стверджуючи про свій статус кредитора, послалася на рішення Комерційного суду (Відділення Королівської лави, Високого суду правосуддя Сполученого Королівства Великобританії та Північної Ірландії) від 23.11.2012 у справі № 2009 том 1099, що було визнано на території України ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 15.01.2014.

У цьому рішенні Голосіївським районним судом м. Києва було встановлено:

«Судом встановлено, що 23 листопада 2012 року Комерційним судом (Відділення Королівської лави, Високого суду правосуддя Сполученого Королівства Великобританії та Північної Ірландії) було винесено рішення у справі № 2009, том 1099 за позовом Акціонерного товариства «БТА Банк» до ОСОБА_2 (перший відповідач), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , «Дрей Асошіейтс Лімітед», ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і ОСОБА_7 (Відповідачі/Відповідачі за клопотанням); «Іптерфандінг Фасілітіз Лімітед», ОСОБА_8 , ТОВ «Маріон Плюс», ТОВ «Тетроконсалт», ТОВ «Худред-Сервіс 5», ТОВ «Трайкер», ТОВ «Стек-1000», ТОВ «Проектно-Будівельна Компанія «АМК-Інвест», Тураналем Капітал Ел.Ел.Сі», «ЗРЛ Бетейлігунгс АГ» (відповідачі).

Вказане рішення із додатками було винесено стосовно ОСОБА_2 (п. 1 рішення).

Згідно із розділом «Рішення про арешт активів - активи відповідача» вказаного рішення, Комерційним судом (Відділення Королівської лави, Високого суду правосуддя Сполученого Королівства Великобританії та Північної Ірландії) було вирішено:

«3. До винесення наступного рішення Відповідачу забороняється, без попередньої письмової згоди адвокатів Позивача: a) будь-яким чином відчужувати, розпоряджатися або зменшувати вартість будь-яких його активів в Англії та Уельсі; або b) будь-яким чином відчужувати, розпоряджатися або зменшувати вартість будь-яких активів поза межами Англії та Уельсу.

4. Параграф 3 застосовується до всіх активів Відповідача незалежно від того, оформлені вони на його ім`я чи ні, а також незалежно від того, чи володіє він ними одноосібно чи спільно з іншими особами, і незалежно від того чи Відповідач є їх кінцевим власником. В межах цього Рішення активи Відповідача включають будь-який актив, який Відповідач правомочний, прямо чи опосередковано, відчужувати або розпоряджатися ним таким чином, як це було б у разі, якби актив був його власним. Презюмується, що Відповідач має таку правомочність, якщо третя особа володіє активом або контролює його відповідно до його прямих чи опосередкованих вказівок.

5. Не обмежуючи загальний характер вищевикладеного, Відповідач не повинен відчужувати, розпоряджатися або зменшувати вартість будь-якої з часток або прямих чи непрямих активів будь-якої з компаній, вказаних нижче у додатках В, С, О, Е, Р, в, І, J і К або майна, вказаного у додатку G до цього документа».

Згідно із п. 2 додатку «Е» рішення Комерційного суду (Відділення Королівської лави, Високого суду правосуддя Сполученого Королівства Великобританії та Північної Ірландії) від 23 листопада 2012 року серед таких активів - частка в Публічному акціонерному товаристві «БТА Банк».

Згідно із п. 12 постанови Пленуму Верховного суду України № 12 від 24.12.1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень, іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

З тексту рішення Комерційного суду (Відділення Королівської лави, Високого суду правосуддя Сполученого Королівства Великобританії та Північної Ірландії) від 23 листопада 2012 року не вбачається, що на підставі цього рішення в подальшому будуть здійснені примусові дії в Україні, тобто це рішення не потребує примусового виконання (а.с. 100-102 т. 3).

Однак, з матеріалів справи вбачається, що постановою Верховного Суду від 15.07.2020 у справі № 752/20369/13-ц було встановлено, що ТОВ "НВОКЦ "Макс-Велл" не є стороною у даній справі, а ухвалою суду першої інстанції не вирішувалося питання про його права та обов`язки.

До аналогічного висновку дійшла колегія суддів Верховного Суду в ухвалі від 28 серпня 2018 року у вказаній справі, де зазначено, що ТОВ "НВОКЦ "Макс-Велл" не є стороною у даній справі, суд не вирішував питання про його права та обов`язки.

З огляду на вищевикладене, Верховним Судом було встановлено, що ТОВ "НВОКЦ "Макс-Велл" не є стороною у справі № 2009, том 1099.

Отже, посилання третьої особи Компанії "Стантіс Лімітед" на рішення Комерційного суду (Відділення Королівської лави, Високого суду правосуддя Сполученого Королівства Великобританії та Північної Ірландії) від 23.11.2012 року у справі № 2009 том 1099 є необґрунтованим.

Відносно способу подання заяви про державну реєстрацію припинення ТОВ НВОКЦ Макс-Велл.

Позивач та третя особа, як на підставу виникнення у реєстратора обов`язку зупинення розгляду документів, поданих для державної реєстрації, посилається на відсутність нотаріального посвідчення справжності підпису заявника в заяві про державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її ліквідації. Вони вважають, що заява про державну реєстрацію припинення ТОВ НВОКЦ Макс-Велл була подана поштою, а не особисто (нарочно) державному реєстратору.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» документи для державної реєстрації можуть подаватися у паперовій або електронній формі. У паперовій формі документи подаються особисто заявником або поштовим відправленням.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» документи, що подаються для державної реєстрації, повинні відповідати таким вимогам: заява про державну реєстрацію підписується заявником. У разі подання заяви про державну реєстрацію поштовим відправленням справжність підпису заявника повинна бути нотаріально засвідчена.

Проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява про державну реєстрацію припинення ТОВ НВОКЦ Макс-Велл була подана державному реєстратору особисто заявником та нарочно.

На підтвердження цього першим відповідачем надана заява свідка, ОСОБА_9 (заявника, ліквідатора ТОВ НВОКЦ Макс-Велл). За змістом цієї заяви ОСОБА_9 підтверджується, що ним особисто була вручена Державному реєстратору Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Гаспаряну Г.А. заява про державну реєстрацію припинення ТОВ НВОКЦ Макс-Велл в результаті ліквідації. Також, зазначається, що заява була вручена власноруч, тобто особисто безпосередньо в руки державному реєстратору за адресою його місцезнаходження. Заява свідка ОСОБА_9 викладена на нотаріальному бланку, підпис засвідчений нотаріально. За змістом заяви ОСОБА_9 підтверджує, що обізнаний про кримінальну відповідальність за надання неправдивих показань.

Окрім цього, зазначене вище підтверджується, поясненнями 1-го відповідача та датою складання і прийняття вказаної заяви, оскільки заява про державну реєстрацію припинення ТОВ «НВОКЦ «Макс-Велл» була складена 07 лютого 2020 року (вказана дата зазначається в самій заяві) і одночасно вона була прийнята, розглянута і задоволена державним реєстратором також 07 лютого 2020 року, що підтверджується описом документів, що надаються юридичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії Державна реєстрації припинення юридичної особи в результаті ліквідації (фактична дата формування опису: 07.02.2020). Отже, зазначене виключає направлення вказаної заяви поштовим відправленням, оскільки це неможливо фізично з огляду на тривалість поштового сортування та обігу поштового відправлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином, проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що подані докази на підтвердження подання заяви про державну реєстрацію припинення ТОВ НВОКЦ Макс-Велл особисто заявником нарочно державному реєстратору є більш вірогідними, аніж докази, подані на протилежне. Враховуючи, що заява про державну державну реєстрацію припинення ТОВ НВОКЦ Макс-Велл подана особисто заявником нарочно державному реєстратору, то підпис на такій заяві не повинен бути засвідчений нотаріально.

Відносно передачі реєстраційної справи.

Позивач наголошує, що реєстраційна справа, всупереч Порядку формування та зберігання реєстраційних справ, не була передана першим відповідачем відповідному суб`єкту державної реєстрації, уповноваженому зберігати реєстраційні справи.

При цьому, позивач посилається на лист Департаменту реєстрації Харківської міської ради № 977/0/279-20 від 13 березня 2020 року згідно якого: «…документи для долучення до реєстраційної справи, суб`єкту, що забезпечує зберігання реєстраційних справ, а саме, Департаменту реєстрації, після проведення державної реєстрації припинення ТОВ «НВОКЦ «Макс-Велл» 07 лютого 2020 року від іншого суб`єкта реєстрації, який провів відповідну реєстраційну дію, не надходило».

З цього приводу суд вказує наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 29 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» реєстраційна справа в паперовій формі зберігається у суб`єкта державної реєстрації за місцезнаходженням юридичної особи, громадського формування, фізичної особи підприємця щодо юридичної особи (крім громадського формування та релігійної організації) та фізичної особи - підприємця - у виконавчих органах міської ради міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення, Київській, Севастопольській міських, районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністраціях. Суб`єкт державної реєстрації, який провів реєстраційну дію, протягом трьох робочих днів з дня її проведення надсилає документи, подані для проведення реєстрації, відповідному суб`єкту державної реєстрації, уповноваженому зберігати реєстраційні справи.

Згідно з п. 1 Розділу VI Порядку формування та зберігання реєстраційних справ, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 18.11.2016 № 3267/5, передача, у випадках передбачених законом, реєстраційної справи або документів для долучення до реєстраційної справи суб`єкту, що забезпечує зберігання реєстраційних справ, здійснюється державним реєстратором, нотаріусом або уповноваженою особою фронт-офісу, що забезпечував прийняття, зберігання та видачу документів, поданих для державної реєстрації, протягом трьох робочих днів з дати проведення відповідної державної реєстрації поштовим відправленням за описом або нарочно за описом.

Суд погоджується з висновками Верховного Суду, що викладені у постанові від 26 листопада 2021 року по справі № 520/4005/2020, а саме, що реєстраційна справа як сукупність документів, що подаються для проведення реєстраційних дій, у відносинах щодо оскарження цих реєстраційних дій, у тому числі з підстав невідповідності поданих на реєстрацію документів вимогам закону, є тим доказом, що відповідно до положень статей 73, 74, 76 ГПК може підтвердити/спростувати наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Водночас, встановлені судом обставини для відмови у позовних заявах позивача та третьої особи не ставляться у пряму залежність від документів, що містяться в реєстраційній справі. Таким чином, доводи щодо не передання реєстраційної справи не беруться судом до уваги.

Відносно відсутності літери в організаційно-правовій формі ТОВ НВОКЦ Макс-Велл у заяві про державну реєстрацію припинення як підстава для зупинення розгляду документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» найменування юридичної особи повинно містити інформацію про її організаційно-правову форму (крім державних органів, органів місцевого самоврядування, органів влади Автономної Республіки Крим, державних, комунальних організацій, закладів, установ, а також випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини) та назву. Тобто, найменування ТОВ НВОКЦ Макс-Велл складається з назви та організаційно-правової форми.

У матеріалах справи міститься заява про державну реєстрацію припинення юридичної особи (за формою, затвердженою Міністерством юстиції України) ТОВ НВОКЦ Макс-Велл, що датована 07 лютого 2020 року. У графі ідентифікаційний код вказано: «34706364», а у графі назва юридичної особи: «НАУКОВО-ВИРОБНИЧИЙ ОНКОЛОГІЧНИЙ ТА КАРДІОЛОГІЧНИЙ ЦЕНТР «МАКС-ВЕЛЛ».

Проаналізувавши витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (доданих до позову), інші документи, що містяться у матеріалах справи, суд констатує, що ідентифікаційний код та основна частина найменування юридичної особи (її назва) написана без помилок.

Водночас, заявником у визначенні організаційно-правової форми «Товариство з обмеженою відповідальністю» у слові «обмеженою» пропущено літеру «ж» у слові «обмеженою», тобто у заяві зазначено «обме еною».

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» документи, що подаються для державної реєстрації, повинні відповідати таким вимогам: документи не повинні містити підчищення або дописки, закреслені слова та інші виправлення, не обумовлені в них, орфографічні та арифметичні помилки, заповнюватися олівцем, а також містити пошкодження, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст.

Проаналізувавши заяву про державну реєстрацію припинення юридичної особи (за формою, затвердженою Міністерством юстиції України) ТОВ НВОКЦ Макс-Велл, що датована 07 лютого 2020 року, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду по справі № 520/4005/2020 від 26 листопада 2021 року, а також вимоги п. 3 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» суд прийшов до висновку, що відсутність літери «ж» у слові «обмеженою» організаційно-правової форми «Товариство з обмеженою відповідальністю» не впливає на тлумачення змісту написаної організаційно-правової форми. Іншими словами, наявна орфографічна помилка не є такою, що не дає змоги однозначно тлумачити її зміст.

Таким чином, суд прийшов до висновку про повну відмову у задоволенні позовної заяви, ОСОБА_1 , та позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, Компанія "Стантіс Лімітед".

Здійснюючи розподіл судових витрат за наслідками розгляду справи, враховуючи вимоги статті 129 ГПК України, а також висновки суду про відмову в задоволенні позовів, судові витрати, понесені позивачем та третьою особою, повністю покладаються на позивача та третю особу, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у відповідності відповідно.

У відповідності до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішення суду як найважливіший акт правосуддя має ґрунтуватись на повному з`ясуванні того, чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у справі, якими доказами вони підтверджуються та чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

У пункті 58 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2010 року "Справа "Серявін та інші проти України" (заява N 4909/04) Європейський суд з прав людини наголошує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії", № 37801/97, пункт 36, від 01 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії", № 49684/99, пункт 30, від 27 вересня 2001 року).

Суд, керуючись рішенням ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України", зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції не зобов`язує національні суди надавати детальну відповідь на кожен аргумент заявника (сторони у справі). Суди зобов`язані давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Питання чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає із статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

З огляду на вищевикладене, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Під час розгляду справи та ухвалення рішення, судом враховані висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду по справі № 520/4005/2020 від 26 листопада 2021 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1-5, 10-13, 20, 41-46, 49, 66, 73-80, 86, 87, 88, 123, 129, 194-196, 201, 208-210, 217-220, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову позивача, ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) відмовити.

В задоволенні позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, Компанії «Стантіс Лімітед» (30 Карпенісіу, 1077, місто Нікосія, Кіпр; реєстраційний номер НЕ 153162) відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "14" листопада 2022 р.

Суддя Н.В. Калініченко