ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

15.11.2022 Справа № 8/471-23/1(552/3699/21)

Суддя Господарського суду Полтавської області Іванко Л.А., за участю секретаря судового засідання Ісенко М.В., розглянувши матеріали справи

за позовом ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ідент. номер НОМЕР_1

до ДК ЖЕП "Будівельник", 36014, м. Полтава, а/с 220, ідент. код 01257609

про визнання права користування на законних підставах

та

позовом ДК ЖЕП "Будівельник", 36014, м. Полтава, а/с 220, ідент. код 01257609

до ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ідент. номер НОМЕР_1

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Виконавчого комітету Полтавської міської ради, 36000, м.Полтава, вул. Соборності, 36

про виселення

за участі представників учасників справи: згідно протоколу

встановив:

09.07.2021 позивач ОСОБА_1 звернулась до Київського районного суду м.Полтави з позовом до ДПЖЕП "Будівельник" про встановлення факту проживання у гуртожитку на законних підставах. Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 12.07.2021 відкрито провадження у справі.

28.10.2021 ДК ЖЕП "Будівельник" звернувся в Київський районний суд м.Полтави з позовом до ОСОБА_1 про виселення. 02.11.2021 ухвалою Київського районного суду м.Полтави відкрито провадження у справі.

Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 04.11.2021 Цивільну справу №552/5917/21 за позовом Державного комунального житлово - експлуатаційного підприємства «Будівельник» до ОСОБА_1 про виселення, третя особа:управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради об`єднано в одне провадження з цивільною справою №552/3699/21 за позовом ОСОБА_1 до ДП ЖЕП «Будівельник» про встановлення факту проживання у гуртожитку на законних підставах.

Об`єднаній цивільній справі присвоєно номер 552/3699/21.

В ході розгляду цивільної справи Київським районним судом м.Полтави встановлено, що в провадженні Господарського суду Полтавської області є справа №8/471-23/1 про банкрутство Державного комунального Житлово-експлуатаційного підприємства "Будівельник", м. Полтава.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 06.12.2021 року справу №552/3699/21 за позовом ОСОБА_1 до ДК ЖЕП "Будівельник" про визнання права користування на законних підставах та позовом ДК ЖЕП "Будівельник" до ОСОБА_1 про виселення, - передано до Господарського суду Полтавської області для розгляду в межах справи про банкрутство ДК ЖЕП "Будівельник".

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 10.01.2022 року справі присвоєно єдиний унікальний номер №8/471-23/1(552/3699/21) та передано її на розгляд судді Іванко Л.А.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 21.01.2022 справу №8/471-23/1(552/3699/21) прийнято до свого провадження. Постановлено справу розглядати у порядку загального позовного провадження в межах справи №8/471-23/1 про банкрутство Державного комунального Житлово-експлуатаційного підприємства "Будівельник", м. Полтава. Призначено підготовче засідання у справі. Запропоновано сторонам подати заяви по суті справи.

08.02.2022 від представника ОСОБА_1 надійшов відзив на позовні вимоги ДП ЖЕП "Будівельник".

30.06.2022 від представника ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення.

06.09.2022 від представника ДК ЖЕП "Будівельник" надійшли додаткові пояснення.

19.09.2022 від ДК ЖЕП "Будівельник" надійшов відзив на позовні заяви.

11.10.2022 на алектронну адресу суду від ДК ЖЕП "Будівельник" надійшла відповідь на відзив.

12.10.2022 від представника ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про закриття провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) з огляду на наступне.

Частиною третьою статті 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Статтею 1 ГПК України унормовано, що Господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Подання позовної заяви за правилами ГПК України означає, що позовна заява повинна бути подана за правилами предметної та суб`єктної юрисдикції справ відповідно до статті 20 ГПК України.

Згідно зі ст. 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Виходячи з викладених норм, спір підвідомчий господарському суду, якщо склад його учасників відповідає нормам ст. ст. 4, 45 ГПК України, а спірне правовідношення носить господарський характер.

Ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є: наявність між сторонами господарських відносин спору про право; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції (правовий висновок наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 904/1083/18).

Водночас, за змістом ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Для вирішення питання щодо юрисдикції даного спору, господарський суд виходить із змісту та юридичної природи обставин цього спору.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин.

Отже, як вбачається зі змісту позовної заяви, ОСОБА_1 звернулась з позовом до ДКЖЕП "Будівельник" про встановлення факту проживання у гуртожитку на законних підставах. Позовні вимоги ДК ЖЕП "Будівельник" до ОСОБА_1 - про виселення. При цьому, позовні матеріали не містять доказів про наявність у фізичної особи ОСОБА_1 статусу фізичної особи-підприємця та доказів, які б свідчили про те, що спір виник з господарської діяльності.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що за своїм суб`єктним складом, предметом спору, обраним способом захисту порушених прав та характером спірних правовідносин даний спір підлягає розгляду за правилами не господарського, а цивільного судочинства.

Крім цього, при розгляді позовних заяв судом враховується, що згідно з ч. ч. 1-2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Наведена норма кореспондується з положеннями п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України, згідно з якими господарські суди розглядають справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Судом встановлено, що в провадженні Господарського суду Полтавської області знаходиться справа № 8/471-23/1 про банкрутство Державного комунального житлово-експлуатаційного підприємства "Будівельник". Триває ліквідаційна процедура банкрута.

У постанові від 15.06.2021 у справі №916/585/18 (916/1051/20) Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що якщо наслідком задоволення вимоги, заявленої у справі, стороною якої є особа, щодо якої відкрито провадження у справі про банкрутство, може бути зміна розміру або складу ліквідаційної маси боржника, таку справу слід розглядати у межах справи про банкрутство на підставі статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства, а спір є майновим у розумінні положень цього Кодексу.

Так, предметом позову ОСОБА_1 до ДПЖЕП "Будівельник" є вимога про встановлення факту проживання у гуртожитку на законних підставах. Предметом позову ДПЖЕП "Будівельник" до ОСОБА_1 є вимога про виселення.

При цьому, звертаючись до суду з даними позовними заявами позивачами, враховуючи предмет позовних вимог, не наведено обґрунтувань та не надано підтверджень про те, що ця справа стосується майнового спору з вимогами до підприємства - банкрута та його ліквідаційної маси.

Отже, з огляду на відсутність в матеріалах справи доказів, передбачених законодавством підстав для розгляду даних спорів в межах справи про банкрутство Державного комунального житлово-експлуатаційного підприємства "Будівельник", суд приходить до висновку, що спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

За ч. 2 ст. 231 ГПК України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Виходячи з наведеного, позивачу господарським судом роз`яснено про розгляд спору в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 20, п. 1 ч. 1 ст. 231, статтями 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

1.Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ДК ЖЕП "Будівельник" про визнання права користування на законних підставах.

2. Закрити провадження у справі за позовом ДК ЖЕП "Будівельник" до ОСОБА_1 за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Виконавчого комітету Полтавської міської ради, про виселення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею та може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту (ч. 5 ст. 231, ст.ст. 235,255 ГПК України).

Повний текст ухвали складено 21.11.22

Суддя Іванко Л.А.