ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
веб-адреса:://od.arbitr.gov.ua
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" листопада 2022 р.м. Одеса Справа № 916/2025/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Степанової Л.В.

при секретарі судового засідання Крайнюк А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Чернохатній Д.А. адвокат;

від відповідача: Котовська Т.О. адвокат;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІТСНАБ" до відповідача Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 198047,21грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕЛІТСНАБ" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 198047,21грн.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕЛІТСНАБ" посилається на неналежне виконання Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" договору поставки №ОД/НХ-21-938НЮ від 28.12.2021р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.08.2022р відкрито провадження у справі №916/2025/22, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено справу до розгляду по суті на 05.10.2022р о 11:15.

05.09.2022р за вх.суду№18368/22 відповідач надав до суду відзив на позовну заяву.

08.09.2022р. за вх.суду№18949/22 позивач надав до суду відповідь на відзив.

14.09.2022р за вх.суду№19514/22 відповідач надав до суду заперечення на відповідь на відзив.

05.10.2022р за вх.суду№21669/22 позивач надав до суду додаткові пояснення та за вх.суду№21663/22 звернувся до суду з клопотанням про проведення судового засідання за відсутності представника позивача.

В судове засідання від 05.10.2022р. представники сторін не з`явилися.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.10.2022р відкладено судове засідання на 10.11.2022р о 11:50 та повідомлено учасників справи про дату та час судового засідання.

В судовому засіданні від 10.11.2022р було оголошено перерву на 15.11.2022р о 10:40 про що зазначено в протоколі судового засідання.

У судовому засіданні від 15.11.2022р було оголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі №916/2025/22.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

Як вказує позивач, 28.12.2021р, за результатами проведення процедури закупівлі №UА-2021-11-19-005182-b, №14837821, класифікатор та йото відповідний код: ЛК 021:2015:39710000-2: Електричні побутові прилади, оголошеної та проведеної Регіональною філією «Одеська залізниця» AT «Українська залізниця» між ТОВ «ЕЛІТСНАБ» (позивач, Постачальник) та Акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі філії «Одеська залізниця» AT «Укрзалізниця» (відповідач, Замовник) було укладено договір поставки №ОД/НХ-21-938НЮ (далі договір) відповідно до умов якого Постачальник зобов`язався передати у власність Замовника, а Замовник зобов`язався оплатити товар, визначений в асортименті, кількості та за цінами, які зазначені у Специфікації №1, що додається до договору про закупівлю та є його невід`ємною частиною.

Відповідно до п. 1.3. та п. 1.4. договору визначено найменування товару: чайники електричні, виробництва компанії «Ningbo Goodfriends Electric Appliance Co. Ltd» (Китай).

Згідно з п. 3.1. договору кількість та асортимент товару визначається у Специфікації №1, яка є невід`ємною частиною договору.

Положеннями п. 5.1. договору врегульовано, що поставка товару проводиться партіями протягом строку дії договору, тільки на підставі наданої письмової рознарядки (заявки) Замовника, яка вважається дозволом на поставку та є підтвердженням готовності Замовника до приймання товару. Зі сторони Замовника, рознарядка (заявка) підписується з урахуванням вимог статуту Замовника щонайменше двома уповноваженими особами з числа таких: директор (особа, що виконує його обов`язки) Регіональної філії «Одеська залізниця» AT «Укрзалізниця», перший заступник директора (особа, що виконує його обов`язки) Регіональної філії «Одеська залізниця» AT «Укрзалізниця», головний інженер (особа, що виконує його обов`язки) Регіональної філії «Одеська залізниця» AT «Укрзалізниця», заступник директора (особа, що виконує його обов`язки) Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця», начальник, заступники начальника, головний інженер служби з організації та проведення закупівель Регіональної філії «Одеська залізниця» AT «Укрзалізниця» та керівники виробничих підрозділів служби організації та проведення закупівель Регіональної філії «Одеська залізниця» AT «Укрзалізниця».

Відповідно до п. 5.2. договору товар має бути поставлений на підставі письмових рознарядок (заявок) впродовж 10-ти робочих днів з моменту їх отримання будь-яким способом (факсом, електронною поштою: , листом за юридичною адресою: 65009, м. Одеса, Фонтанська дорога, буд. 23/1) Постачальником у кількості, визначеній в рознарядці (заявці).

Згідно з п. 5.5. договору товар постачається за рахунок та транспортом Постачальника на склад Замовника (65098, м. Одеса, вул. Степна, буд. 2) на умовах DDP, в редакції ІНКОТЕРМС 2010.

У п. 6.4. договору визначено, що загальна сума по договору складає 180088,92грн, у тому числі ПДВ 20% - 30014,82грн.

Відповідно до п. 7.2. договору розрахунки за поставлений товар здійснюються Замовником на 45-й банківський день з дати реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування з операцій по постачанню товарів (виконанню робіт, наданню послуг), які підлягають оплаті, в Єдиному реєстрі податкових накладних, у встановлені чинним законодавством України порядку та строки.

При цьому, днем отримання товару вважається день підписання сторонами або їх уповноваженими представниками видаткової накладної (п. 7.6. договору). Підтвердженням про одержання товару Замовником є видаткова накладна, підписана уповноваженими представниками сторін (п. 9.5. договору).

Позивач зазначає, що на виконання договору, 28.12.2021р сторонами була складена та підписана Специфікація №1 до договору, в якій визначено найменування, асортимент, кількість та ціни товару, що мав бути поставлений позивачем. Так, відповідачем було замовлено для поставки позивачем наступний товар: чайник електричний ROТЕХ RКТ04-G 1,7л. у кількості 489 одиниць. У Специфікації №1 визначено ціну за кожну окрему одиницю товару та, за результатами погодження сторонами номенклатури та обсягу замовленого відповідачем товару, була визначена загальна вартість товару у розмірі 180088,92грн, у тому числі ПДВ - 30014,82грн. 29.12.2021р на адресу позивача надійшла письмова рознарядка (заявка) відповідача №НХ-09/21801, з проханням виконати постачання електричних чайників ROТЕХ RКТ04-G 1,7 л, згідно з умовами договору на загальну суму 180088,92грн., з відвантаженням на адресу Виробничого підрозділу служби МТЗ - Одеський Головний матеріально-технічний склад: місто Одеса, вул. Степна, буд. 2. У відповідності до п. 5.1. договору, рознарядка (заявка) від 29.12.2021р №НХ-09/21801 підписана начальником служби організації та проведення закупівель Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» Талановим Ю.І. та заступником начальника служби організації та проведення закупівель Регіональної філії'«Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» Вітушкіним О.В.

Позивач вказує, що ним належним чином виконано взяте на себе зобов`язання, а саме: поставлено на користь відповідача відповідний товар, про що сторони підписали видаткову накладну від 31.12.2021р №ВН-216 та товарно-транспорту накладну від 31.12.2021р №3112/01. У той же день 31.12.2021р. на виконання вимог, передбачених чинним податковим законодавством України та умовами укладеного між позивачем та відповідачем договору, позивачем було подано до податкового органу податкову накладну від 31.12.2021р за порядковим номером 33, на загальну суму 180088,92грн. у тому числі ПДВ - 30014,82грн. (при формуванні відповідної податкової накладної зазначено 133 - номер ідентифікації виробничого підрозділу), яку було прийнято податковим органом та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних за №.

Як зазначає позивач, він надав відповідачу рахунок-фактуру від 31.12.2021р №СФ-221. Коли строк оплати за договором наступив та фактично вже був простроченим (згідно з приписами п. 7.2. договору, розрахунок за товар мав бути здійснений Відповідачем в дату - 18 березня 2022 року, тобто на 45-й банківський день з дати реєстрації позивачем в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної від 31.12.2021р №33) відповідач звернувся до позивача з листом від 04.04.2022р №НХ-09/1220, за підписом заступника начальника служби організації та проведення закупівель Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» Вітушкіна О.В., та посилаючись на обставини непереборної сили (начебто, форс-мажор) та на те, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, АТ «Укрзалізниця» безперебійно забезпечує перевізний процес вантажів та пасажирів, евакуацію населення з небезпечних регіонів нашої країни, що призвело до скорочення обсягів перевезень, запропонував позивачу реструктурувати заборгованість за договором рівними частинами з погашенням до 25% щомісячно, з наданням погодженого позивачем графіку реструктуризації заборгованості.

Позивач стверджує, що не зважаючи на те, що істотний перелік юридичних чинників свідчить про відсутність настання форс-мажорних обставин саме в аспекті зобов`язань зі здійснення оплати з боку покупця на користь постачальника, проте, категорично засуджуючи військову агресію російської федерації проти України та переслідуючи мету дотримання балансу інтересів сторін і взаємної допомоги, згідно з листом віл 07.04.2022р за вих.№0704/4 позивач погодився реструктурувати відповідну заборгованість відповідача за договором, а саме - на умовах оплати згідно з наступним графіком: погашення 25% щомісячно рівними частинами. Даний лист з запропонованим позивачем графіком погашення заборгованості було спрямовано на електрону адресу відповідача: , що засвідчує належним чином засвідчена роздруківка з веб-сервісу електронної пошти позивача, а також, додатково, засобами зв`язку АТ «Укрпошта». При цьому, відповіді від відповідача на лист позивача від 07.04.2022р за вих.№0704/4 на адресу позивача не надійшло. Натомість, відповідно до положень п. 13.1. договору сторонами було визначено, що всі зміни і доповнення до нього договору вносяться сторонами шляхом підписання додаткових угод, які є його невід`ємною частиною та мають юридичну силу, якщо вони підписані уповноваженими представниками сторін.

Позивач зазначає, що з огляду на визначене, а також враховуючи те, що в квітні-травні 2022 року позивачем не було отримано від відповідача жодних грошових коштів, в рахунок погашення заборгованості за договором, - 06.06.2022р позивач звернувся до відповідача з листом за вих.№0606/1, в якому зазначав, що відсутність розрахунків з боку відповідача створило критично важку економічну ситуацію на підприємстві, що призвело до заборгованості перед банківськими установами за запозиченими кредитами, до неможливості здійснення виплати заробітної плати працівникам, сплати податків та інших обов`язкових платежів до бюджету, а також фактично унеможливило подальше провадження господарської діяльності позивачем. У зв`язку з зазначеним, позивач просив відповідача здійснити розрахунки за договором. Даний лист було спрямовано на електрону адресу відповідача: , що засвідчує роздруківка з веб-сервісу електронної пошти позивача. Крім того, згідно з окремими листами від 08.06.2022р за вих.№ 0806/1, від 07.07.2022р за вих.№0707/1 позивач також звертався до Голови правління АТ «Українська залізниця» з проханням щодо необхідності негайного погашення Регіональною філією «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» існуючої перед позивачем заборгованості, зокрема, заборгованості за договором поставки від 28.12.2021р №ОД/НХ-21-938НЮ на суму 180088,92грн. Дані листи спрямовано на електрону адресу АТ «Українська залізниця»: , що засвідчують роздруківки з веб-сервісу електронної пошти позивача. Відповіді на зазначені листи на адресу позивача не надходили. З огляду на односторонню відмову відповідача від виконання договору та його положень, позивач вважає свої права порушеними та звертається з даною позовною заявою.

Позивач наполягає на тому, що у відповідача наявна прострочена заборгованість перед позивачем у розмірі 180088,92грн.

Враховуючи неналежне виконання відповідачем договору, позивач нарахував останньому відсотків річних та інфляційних втрат, за період з 19.03.2022р по 17.08.2022р, а саме 0,1% річних відповідно до п.11.2. договору у сумі 75,00грн та інфляційні втрати у сумі 17883,29грн

Враховуючи викладене, позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та стягнути з відповідача 180088,92грн заборгованості за договором, 75,00грн 0,1% річних, 17883,29грн інфляційних втрат.

Відповідач проти позовних вимог заперечує посилаючись на те, що зі змісту позову вбачається, що відповідач своєчасно не здійснив розрахунки за договором у розмірі 180088,92грн. Проте, зазначені обставини не зовсім відповідають дійсності, з огляду на таке. Указом Президента України від 24.02.2022р №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022р №2102-1Х, в Україні було введено воєнний стан строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05:30 26.03.2022р строком на 30 діб, згідно з Указом Президента №133/2022 від 14.03.2022р. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05:30 25.04.2022р строком на 30 діб, згідно з Указом Президента №259/2022 від 18.04.2022р. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05:30 25.05.2022р строком на 90 діб, згідно з Указом Президента №341/2022 від 17.05.2022р. Закон №2500 затверджує Указ Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.08.2022р №573/2022, за яким воєнний стан в Україні продовжують з 05:30 23.08.2022р строком на 90 діб до 21.11.2022р.

Відповідач звертає увагу, що питання про існування на території України надзвичайних обставин, а саме введення воєнного стану, що неодмінно впливає на спроможність своєчасного ведення розрахунків та обмежує безперешкодне провадження господарської діяльності, є загальновідомим та нормативно врегульованим. Торгово-промисловою палатою України було оприлюднено лист №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022р, яким повідомлено, що військова агресія російської федерації проти України є форс-мажорною обставиною (обставиною непереборної сили). Враховуючи наведене, Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022р до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами, для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, виконання зобов`язань за яким стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин.

Відповідач вказує, що відповідно п. 3 Протоколу №Ц-2/3/4/5/6/7-84/1-22 від 01.04.2022р бюджетної наради з питань формування та виконання консолідованого оперативного плану та ролінгу руху грошових коштів АТ «Укрзалізниця», постановлено здійснювати з квітня 2022 року погашення кредиторської заборгованості, яка виникла станом до 01.03.2022р перед контрагентами, які відповідають наступним критеріям: працюють в умовах воєнного стану та здійснюють постачання товарів, робіт, послуг для потреб АТ «Укрзалізниця», надали згоду на реструктуризацію заборгованості, яка виникла станом на 01.03.2022р, надали інформацію про бенефіціарність свого підприємства та офіційно підтвердили, що їх діяльність не має відношення до російської федерації, тобто: кінцеві бенефіціарні власники/члени/учасники (акціонери) не є резидентами рф, бенефіціарні власники/члени/учасники (акціонери) не мають будь-яку частку в суб`єктах господарської діяльності рф, не співпрацюють з суб`єктами господарської діяльності, які зареєстровані відповідно до законодавства рф. Так, 25.08.2022р відповідач направив позивачеві лист за вих.№НХ09/2942 щодо підтвердження праці в умовах воєнного стану та здійснення постачання товарів, робіт, послуг для потреб АТ «Укрзалізниця». На даний час відповіді не отримано ані засобами поштового зв`язку, ані засобами електронної пошти. З огляду на надані до позовної заяви листи, позивачем не підтверджено праця в умовах воєнного стану та здійснення постачання товарів, робіт, послуг для потреб АТ «Укрзалізниця» на даний час. За таких обставин відповідач не може діяти всупереч рішенню членів Правління АТ «Укрзалізниця», яке наведено у Протоколі №Ц-2/3/4/5/6/7-84/1-22 від 01.04.2022р. Зазначені обставини виникли виключно через введення воєнного стану в країні, спричиненого російською агресією, який є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами, для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, виконання зобов`язань за яким стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин.

Відповідач вказує, що строк оплати за договором становив 18.03.2022р, тобто, після введення воєнного стану в країні, через що стало неможливим виконання зобов`язань у встановлений термін.

Відповідач наголошує, що обізнаний про свої зобов`язання за договором у розмірі 180088,92грн, але враховуючи факт настання форс-мажорних обставин та діючі вказівки членів Правління АТ «Укрзалізниця» не має можливості виконати свої зобов`язання у строк, на якому наполягає позивач, через ненадання останнім підтвердження праці в умовах воєнного стану та здійснення постачання товарів, робіт, послуг для потреб АТ «Укрзалізниця».

Відповідач також зазначає, що порушення зобов`язання сталось внаслідок настання дій форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), під впливом яких опинилось підприємство тому вимоги про стягнення 0,1% річних та інфляційних втрат останнім не визнаються, оскільки є безпідставними.

Враховуючи викладене, відповідач просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

У своїй відповіді на відзив позивач вказує, що у вказаному відповідачем листі, Торгово-промислова палата України дійсно вказала, що зазначені обставини з 24.02.2022р до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/ обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). При цьому, посилання відповідача на лист ТПП України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022р жодним чином не підтверджують ту обставину, що саме внаслідок військової агресії російської федерації проти Україні, у зв`язку з чим було введено воєнний стан, відповідач не мав можливості виконати свої зобов`язання за укладеним з позивачем договором.

Позивач зазначає, що посилаючись на форс-мажор, зацікавлена сторона повинна обов`язково обґрунтувати, як саме проявився форс-мажор у конкретному зобов`язанні. Одного лише абстрактного посилання на наявність форс-мажору недостатньо. Абстрактний та загальний лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022р №2024/02.0-7.1 не відповідає вимогам конкретизації впливу відповідної форс-мажорної обставини на конкретне зобов`язання відповідача перед позивачем за договором. Відповідно до п. 10.1. укладеного між сторонами договору унормовано, що сторони не несуть відповідальність за повне або часткове невиконання будь-яких умов у разі настання наступних обставин: повінь, пожежа, землетрус, катастрофа, інших незалежних від сторін обставин, або ембарго, накладених державною владою на експорт та імпорт, якщо вони виникнуть після вступу цього договору в силу, прийняття нормативного акту, який унеможливлює виконання умов договору. Якщо будь-яка з вищевказаних обставин прямо вплине на своєчасність виконання умов, що передбачені цим договором, то вони будуть продовжені на період, рівний по тривалості цим обставинам. При цьому, у п`ятиденний термін, сторони повинні сповістити одна одну про початок та закінчення вказаних обставин, що має бути підтверджено довідкою Тортово-промислової палати України (п. 10.2. договору). Відповідне повідомлення, у визначений в договорі строк, па адресу позивача від відповідача не надходило. При цьому, відповідачем не доведено, що військова агресія російської федерації проти України прямо вплинула на неможливість своєчасного виконання відповідачем взятих зобов`язань за договором. Таким чином, безпідставними є посилання про те, що відповідач не може виплатити прострочену перед позивачем заборгованість за договором у розмірі 180088,92грн через те що відповдіач не може діяти всупереч рішенню членів Правління АТ «Укрзалізниця», яке викладено в протоколі №Ц-2/3/4/5/6/7-84/1-22 від 01.04.2022р бюджетної наради з питань формування та виконання консолідованого оперативного плану та ролінгу руху грошових коштів Акціонерного товариства «Укрзалізниця». Висування до позивача будь-яких додаткових вимог, у тому числі, вимоги щодо здійснення співпраці в умовах воєнного стану та здійснення постачання товарів, робіт, послуг для потреб АТ «Укрзалізниця», для отримання позивачем належних до сплати на його користь грошових коштів за договором є абсолютно неприпустимим.

Позивач просить врахувати, що долучений в якості додатку №3 до відзиву на позовну заяву по справі №916/2025/22 лист направлено відповідачем на адресу позивача 26.08.2022р (тобто, вже після подання ТОВ «ЕЛІТСНАБ» позову до суду), тоді як заборгованість за договором виникла за 5 місяців до цього моменту - 19.03.2022р (навіть раніше проведеної Правлінням АТ «Українська залізниця» наради, про яку зазначається у відзиві).

Щодо нарахування річних та інфляційних, позивач зазначає, що враховуючи положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 0,1% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плат) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції, а також 0,1 % річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу. Таким чином, нарахування інфляційних втрат та 0,1% річних входять до складу грошового зобов`язання. Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.07.2019р. у справі №905/600/18. Відповідач посилається на введення на території України воєнного стану, як на підставу для звільнення його від відповідальності за невиконання зобов`язань за договором проте, абсолютно всі громадяни та підприємства, установи та організації України знаходяться в однаковому становищі, тому позивач також знаходиться в несприятливому економічному становищі, а отже правомірно очікує на сплату йому заборгованості за договором та інших, визначених договором та законом, нарахувань як способу захисту його майнових прав, передбачених законом.

В запереченнях на відповідь на відзив, відповідач зазначає, що п. 10.2 договору зазначено, що сторони у п`ятиденний термін повинні сповістити одна одну про початок та закінчення вказаних обставин, що має бути підтверджено довідкою Торгово-промислової палати. Відповідач наголошує, що на офіційному сайті ТПП України заявлено: «З метою позбавлення обов`язкового звернення до ТПП України та уповноважених нею регіональних ТПП і підготовки пакета документів у період дії введеного воєнного стану на сайті ТПП України розміщено 28.02.2022р загальний офіційний лист ТПП України щодо засвідчення форс-мажорних обставин». Даний лист особа, яка порушує свої зобов`язання у зв`язку із обставинами, пов`язаними із військовою агресією російської федерації проти України, в період дії введеного воєнного стану має право долучати до свого повідомлення про форс-мажорні обставини, які унеможливили виконання зобов`язань за умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів у встановлений термін для можливості обґрунтованого перенесення строків виконання зобов`язань та вирішення спірних питань мирним шляхом. Крім того, питання про існування на території України надзвичайних обставин, а саме введення воєнного стану з 24.02.2022р, що неодмінно впливає на спроможність своєчасного ведення розрахунків та обмежує безперешкодне провадження господарської діяльності, є загальновідомим та нормативно врегульованим. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені ст.ст.30 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб у межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені ч.1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідач також наголошує, що строк оплати за договором становив 18.03.2022р - після введення воєнного стану в країні. Також відповідач зазначає, що розрахунок інфляційних втрат та розрахунок пені нараховані позивачем за період після настання обставин непереробної сили (з 19.03.2022р по 17.08.2022р). Крім того, п. 10.1 договору сторони погодили, що жодна з сторін не несе відповідальності за повне або часткове невиконання будь-яких умов договору в разі настання наступних обставин: повінь, пожежа, землетрус, катастрофа, інших незалежних від сторін обставин, або ембарго, накладених державною владою на експорт та імпорт, якщо вони виникнуть після вступу даного договору в силу, прийняття нормативного акту, який унеможливлює виконання умов договору. Якщо будь-яка з вищевказаних обставин прямо вплине на своєчасність умов, що передбачені даним договором, то вони будуть продовжені на період, рівний по тривалості цим обставинам.

Відповідач наголошує, що обізнаний про свої зобов`язання за договором у розмірі 180088,92грн, проте звертає увагу, що через наведені обставини, що сталися не з його вини, не виконав свої зобов`язання у встановлений договором термін, але намагається їх виконати найближчим часом, тому абсолютно безпідставні, необґрунтовані посилання позивача щодо односторонньої відмови відповідача від своїх зобов`язань.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 175 Господарського процесуального кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 712 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.12.2021р, за результатами проведення процедури закупівлі №UА-2021-11-19-005182-b, №14837821, класифікатор та йото відповідний код: ЛК 021:2015:39710000-2: Електричні побутові прилади, оголошеної та проведеної Регіональною філією «Одеська залізниця» AT «Українська залізниця» між позивачем та відповідачем було укладено договір поставки №ОД/НХ-21-938НЮ відповідно до умов якого позивач зобов`язався передати у власність відповідача, а відповідач зобов`язався оплатити товар, визначений в асортименті, кількості та за цінами, які зазначені у Специфікації №1, що додається до договору про закупівлю та є його невід`ємною частиною.

Судом встановлено та не заперечується сторонами у справі, що на виконання договору, 28.12.2021р сторонами була складена та підписана Специфікація №1 до договору, в якій визначено найменування, асортимент, кількість та ціни товару, що мав бути поставлений позивачем. Так, відповідачем було замовлено для поставки позивачем наступний товар: чайник електричний ROТЕХ RКТ04-G 1,7л. у кількості 489 одиниць. У Специфікації №1 визначено ціну за кожну окрему одиницю товару та, за результатами погодження сторонами номенклатури та обсягу замовленого відповідачем товару, була визначена загальна вартість товару у розмірі 180088,92грн, у тому числі ПДВ - 30014,82грн. 29.12.2021р на адресу позивача надійшла письмова рознарядка (заявка) відповідача №НХ-09/21801, з проханням виконати постачання електричних чайників ROТЕХ RКТ04-G 1,7л, згідно з умовами договору на загальну суму 180088,92грн., з відвантаженням на адресу Виробничого підрозділу служби МТЗ - Одеський Головний матеріально-технічний склад: місто Одеса, вул. Степна, буд. 2. У відповідності до п. 5.1. договору, рознарядка (заявка) від 29.12.2021р №НХ-09/21801 підписана начальником служби організації та проведення закупівель Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» Талановим Ю.І. та заступником начальника служби організації та проведення закупівель Регіональної філії'«Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» Вітушкіним О.В.

Позивач вказує, що ним належним чином виконано взяте на себе зобов`язання, а саме: поставлено на користь відповідача відповідний товар, про що сторони підписали видаткову накладну від 31.12.2021р №ВН-216 та товарно-транспорту накладну від 31.12.2021р №3112/01. У той же день 31.12.2021р на виконання вимог, передбачених чинним податковим законодавством України та умовами укладеного між позивачем та відповідачем договору, позивачем було подано до податкового органу податкову накладну від 31.12.2021р за порядковим номером 33, на загальну суму 180088,92грн у тому числі ПДВ - 30014,82грн (при формуванні відповідної податкової накладної зазначено 133 - номер ідентифікації виробничого підрозділу), яку було прийнято податковим органом та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних за №.

Статтею 692 Цивільного кодексу України встановлено, що Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до п. 7.2. договору розрахунки за поставлений товар здійснюються Замовником на 45-й банківський день з дати реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування з операцій по постачанню товарів (виконанню робіт, наданню послуг), які підлягають оплаті, в Єдиному реєстрі податкових накладних, у встановлені чинним законодавством України порядку та строки.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно до ст. 193 Господарського кодексу України, яка цілком кореспондується зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

В той же час, судом встановлено що відповідач свої зобов`язання щодо оплати вартості отриманого товару належним чином та в повному обсязі не здійснив, внаслідок чого у останнього утворилась заборгованості в сумі 180088,92грн.

Відповідач наявність заборгованості перед відповідачем визнає, проте звертає увагу, що через обставини, що сталися не з його вини, не виконав свої зобов`язання у встановлений договором термін, але намагається їх виконати найближчим часом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Формулювання статті 625 Цивільного кодексу України коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3% річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 ЦК і статті 230 Господарського кодексу України.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанова ВС від 30.01.2019 року у справі №922/175/18).

Порушення відповідачем умов договору щодо оплати товару є підставою для нарахування визначених ст. 625 ЦК платежів, а наявність обставин непереборної сили за договором не звільняє відповідача від встановленого законом обов`язку відшкодувати матеріальні втрати кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та не позбавляє кредитора права на отримання компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами (постанова ВСУ від 12 квітня 2017р. у справі № 3-1462гс16)

Пунктом 11.2. договору сторони погодили, що розмір відповідальності Замовника за прострочення виконання грошового зобов`язання за цим договором становить 0,1% річних від простроченої суми грошових зобов`язань за цим договором.

Вказаним вище спростовуються заперечення відповідача щодо неможливості нарахування 0,1% річних та інфляційних втрат по причині форс-мажорних обставин та неправомірність застосування фінансових санкцій, оскільки позивачем здійснено нарахування 0,1% річних та втрат від інфляції, які не є штрафними санкціями.

Позивачем було нараховано відповідачу за період 19.03.2022р по 17.08.2022р 0,1% річних у сумі 75,00грн. та інфляційні втрати у сумі 17883,29грн.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок 0,1% річних за період з 19.03.2022р по 17.08.2022р у сумі 75,00грн, вважає його вірним та зазначає, що стягненню з відповідача підлягають 0,1% річних у сумі 75,00грн.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат за період з 19.03.2022р по 17.08.2022р у сумі 17883,29грн, вважає його вірним та зазначає, що стягненню з відповідача підлягають інфляційні втрати у сумі 17883,29грн.

Наданий відповідачем контррозрахунок судом до уваги не приймається оскільки до розрахунку не наданні пояснення щодо періоду нарахування інфляційних втрат а саме з квітня 2022 року по травень 2022 року. Крім того у своєму контррозрахунку відповідач посилається на пеню, однак позивачем нарахована ні пеня, а 0,1% річних відповідно до умов п.11.2. договору.

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечив проти задоволення позовних вимог в частині стягнення з нього 0,1% річних та інфляційних втрат, зокрема, з посиланням на ту обставину що Торгово-промисловою палатою України визнано форс-мажорною обставиною військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану 24.02.2022р, суд зазначає таке.

24.02.2022р у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан із 05:30 24.02.2022р строком на 30 діб. Указом Президента України від 14.03.2022р №133/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05:30 26.03.2022р строком на 30 діб. Згідно Указу Президента України від 17.05.2022р №341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05:30 25.05.2022р строком на 90 діб, який затверджений Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 22.05.2022р №2263-IX. Таким чином, станом на теперішній час продовжено строк дії воєнного стану в Україні до 23.08.2022 року. Закон №2500 затверджує Указ Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.08.2022р №573/2022, за яким воєнний стан в Україні продовжують з 05:30 23.08.2022р строком на 90 діб до 21.11.2022р.

Відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022р. №2024/02.0-7.1 визнано форс-мажорною обставиною військову агресію Російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану 24.02.2022р. Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022р до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними.

Воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб у межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

28.02.2022р Торгово-промислова палата України на підставі ст. ст. 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" від 02.12.1997 №671/97-ВР, Статуту ТПП України засвідчила форс - мажорні обставини (обставин непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану з 24.02.2022р відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022р №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". Враховуючи викладене, Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022р до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для об`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору (контракту, угоди тощо) обов`язків згідно із законодавчими чи іншими нормативними актами виконання відповідно яких стало неможливим у встановлений термін внаслідок таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Тобто, Торгово-промислова палата України підтвердила, що обставини з 24.02.2022р до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами, як для суб`єктів господарювання так і для населення.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків, згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт та ситуації, що з ним пов`язані (включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, ембарго, діями іноземного ворога): загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибухи, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані положеннями відповідних рішень або актами державних органів влади, закриття морських проток, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також обставини, викликані винятковими погодними умовами чи стихійним лихом - епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха, тощо (ч. 2 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України").

Статтею 617 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Також згідно з положеннями ст. 218 Господарського кодексу України, у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Таким чином, в той час як форс-мажорні обставини унеможливлюють виконання договірного зобов`язання в цілому, істотна зміна обставин змінює рівновагу стосунків за договором, суттєво обтяжуючи виконання зобов`язання лише для однієї із сторін.

У постанові Верховного Суду від 30.11.2021р у справі №913/785/17 визначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Згідно з пунктами 10.1. - 10.2 договору, жодна з сторін не несе відповідальності за повне або часткове невиконання будь-яких умов у разі настання наступних обстави: повінь, пожежа, землетрус, катастрофа, інших незалежних від сторін обставин, або ембарго, накладених державною владою на експорт та імпорт, якщо вони виникнуть після вступу умов договору в силу, прийняття нормативного акту який унеможливлює виконання умов договору. Якщо будь-яка з вищевказаних обставин прямо вплине на своєчасність виконання умов, що передбачені цим договором, то вони будуть продовжені на період, рівний по тривалості цим обставинам. Сторони у п`ятиденний термін повинні сповістити одна одну про початок та закінчення вказаних обставин, що має бути підтверджено довідкою Торгово-промислової палати України.

Так, Торгово-промисловою палатою України згідно листа від 28.02.2022р. №2024/02.0-7.1 визнано форс-мажорною обставиною військову агресію Російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану 24.02.2022р. Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022р до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними.

Однак, відповідач, в порушення умов договору, а саме п.10.2. у п`ятиденний термін не повідомив позивача про неможливість виконання умов договору у зв`язку із настанням форс-мажорних обставин.

Станом на день розгляду справи відповідачем не надано належних доказів, що спростовують позовні вимоги.

Відповідно до ст.3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є зокрема справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІТСНАБ" до відповідача Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 198047,21грн. у тому числі 180088,92грн заборгованості, 17883,29грн втрат від інфляції, 75,00грн 0,1% річних , обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2970,71грн. покласти на відповідача відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 86, 129, 232-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІТСНАБ" до відповідача: Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 198047,21грн. - задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) в особі регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІТСНАБ" (65009, м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 23/1, 2) 180088,92грн заборгованості, 17883,29грн втрат від інфляції, 75,00грн 0,1% річних, 2970,71грн судового збору.

Наказ видати згідно зі ст. 327 ГПК України.

Повне рішення складено 21 листопада 2022 р.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В. Степанова