ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2022 р. Справа№ 910/2127/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Мальченко А.О.

Чорногуза М.Г.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження

без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Донінтервугілля"

на рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2022 (повний текст рішення складено 06.07.2022)

у справі № 910/2127/22 (суддя Маринченко Я.В.)

За позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Донінтервугілля"

про стягнення 162 880 грн., -

В С Т А Н О В И В :

У 2022 році Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Донінтервугілля" про стягнення 162 880 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час комісійного зважування вантажу у вказаних вагонах було встановлено розбіжності фактичної маси вантажу з масою зазначеною в накладній, про що складено комерційний акт №482803/199 від 11.09.2021. На підставі чого, позивач просить суд стягнути з відповідача штраф у розмірі 162 880 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.07.2022 року позовні вимоги задоволено. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Донінтервугілля" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" штраф у розмірі 162 880 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481 грн.

Рішення мотивоване тим, що позивачем обгрунтовано свої вимоги про стягнення з відповідача штрафу у зв`язку з невірним зазначення маси вантажу (у відповідності до статті 122 Статуту залізниць), оскільки факт невірного зазначення вантажовідправником маси вантажу вагонів в залізничній накладній №50484476 належним чином доведено та підтверджено матеріалами справи, в свою чергу відповідачем даний факт не спростовано належними та допустимими доказами.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Донінтервугілля" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2022 року та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що місцевим господарським судом залишено поза увагою значне перевищення розміру неустойки перед розміром збитків. При цьому апелянт зазначає, що застосування такого розміру штрафної санкції не відповідає ступеню порушення та очевидно є надмірним тягарем для відповідача. Також, відповідач вказує, що комерційний акт №482803/199 від 11.09.2021 р., на підставі якого позивач нараховує штраф, складеней з порушенням чинного законодавства, зокрема пункту 9 Правил складання актів, оскільки у вказаному комерційному акті не зазначено про стан захисного маркування.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.08.2022 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Чорногуз М.Г., Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.08.2022 встановлювався строк для усунення недоліків, а саме не більше десяти днів з дня отримання копії ухвали апелянту усунути недоліки шляхом подання до суду доказів доплати судового збору у розмірі 316 грн. 50 коп.

31.08.2022 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від Товариства з обмеженою відповідальністю "Донінтервугілля" надійшла заява з доказами сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.09.2022 року відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Донінтервугілля" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2022 року, витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/2127/22.

12.09.2022 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів з Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи №910/2127/22.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.09.2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Донінтервугілля» на рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2022, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 07.09.2021 зі станції Кривий Торець Донецької залізниці Товариство з обмеженою відповідальністю "Донінтервугілля" здійснило відправлення вагонів №№68974146, 68825306, 68751148, 68702067 згідно накладної №50484476 на станцію Авдіївка Донецької залізниці.

Згідно комерційного акту № 482803/199 від 11.09.2022 року, працівниками станції Авдіївка Донецької залізниці, за вимогою вантажоодержувача на підставі ст. 52 Статуту залізниць України було проведено зважування вантажу на справних 100-тонних вагах вантажоодержувача № 346 (заводський номер № 02), приписаних до станції Авдіївка Донецької залізниці і повірених 29.07.2021 року. Згідно документу в вагоні № 68974146 значиться вага: нетто 69 000 кг, тара 22500 кг. При зважуванні виявилося: брутто 88 650 кг, тара 22 500 кг, нетто 66 150 кг, що менше ваги, зазначеної в накладній на 2 850 кг. Згідно документу в вагоні № 68825306 значиться вага: нетто 70 300 кг, тара 22000 кг. При зважуванні виявилося: брутто 89 200 кг, тара 22 000 кг, нетто 67 200 кг, що менше ваги, зазначеної в накладній на 3 100 кг. Згідно документу в вагоні № 68751148 значиться вага: нетто 69 000 кг, тара 20 900 кг. При зважуванні виявилося: брутто 87 300 кг, тара 22 900 кг, нетто 66 400 кг, що менше ваги, зазначеної в накладній на 2 600 кг. Згідно документу в вагоні № 68702067 значиться вага: нетто 70 000 кг, тара 20 900 кг. При зважуванні виявилося: брутто 88 350 кг, тара 22 900 кг, нетто 67 450 кг, що менше ваги, зазначеної в накладній на 2 550 кг. Вантаж прибув в справному вагоні, люки щільно зачинені течі вантажу не має. Поверхня вантажу, нижче рівня бортів на 0,3 м, укочена катком, маркування трьома повздовжними смугами по всій довжині вагону, заглиблень немає. Зважування вантажу проводили: ДС Балачіов Б.Ю., агент комерційний Збиральніков С.В., прийомоздавальник ПрАТ "АКХЗ" Аксьонова І.В. При повторному зважуванні в присутності вищевказаних осіб недостача вантажу підтвердилася. Завідувача вантажним двором по штату немає.

Згідно з ч. 5 ст. 306 Господарського кодексу України, загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів (вибухових речовин, зброї, отруйних, легкозаймистих, радіоактивних та інших небезпечних речовин тощо) визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства.

Статтею 122 Статуту залізниць передбачено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 цього Статуту.

Статтею 118 Статуту залізниць передбачено, що за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Відповідно ст. 129 Статуту залізниць обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин, зокрема, невідповідності найменування, маси вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах. Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами складання актів.

Колегія суддів наголошує, що порядок складання комерційних актів визначено Правилами складання актів, які затверджено наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002 року.

Пунктом 9 Правил передбачено, що у комерційному акті детально описується стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена незбереженість, а також обставини, які могли бути причиною виникнення незбереженості вантажу, багажу чи вантажобагажу. Ніякі припущення та висновки про причини незбереженості або про вину відправника і залізниці до акта не вностяться.

Усі графи бланка акта мають бути заповнені. Не дозволяється проставлення рисок та лапок замість повторення необхідних даних.

У комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах. У разі неправильного завантаження, розмiщення, закріплення вантажу в акті зазначається, яке порушення було допущено».

Так, колегія суддів не погоджується з твердженнями апелянта, що комерційні акти, на підставі яких позивач нараховує штраф, складені з порушенням чинного законодавства, зокрема пункту 9 Правил складання актів, оскільки у вказаних комерційних актах не зазначено про стан захисного маркування, оскільки як зазначено у комерційному акті № 482803/199 від 11.09.2022 року поверхня вантажу, нижче рівня бортів на 0,3 м, укочена катком, маркування трьома повздовжними смугами по всій довжині вагону, заглиблень немає.

Одночасно, відповідно до п.16 вказаних вище правил, у разі відмови начальника станції від складання комерційного акта або оформлення акта з порушенням цих правил одержувач має право до вивезення вантажу зі станції, а при вивантаженні на місцях незагального користування - протягом 24 годин з моменту прийняття від залізниці вагона (контейнера) з вантажем подати про це письмову скаргу начальнику Дирекції залізничних перевезень безпосередньо або через начальника станції. При поданні скарги через начальника станції або безпосередньо начальнику Дирекції одержувачу видається розписка про прийняття скарги.

Однак, матеріали спарви не містять доказів того, що відповідачем оскаржено в установленому поярдку складання оспорюваного комерційного акту.

Враховуючи викладене, комерційний акт №№ 482803/199 від 11.09.2022 року, в якому встановлено факт невідповідності маси вантажу у вагонах №№ 68974146, 68825306, 68751148, 68702067, складений із дотриманням вимог Правил складання актів.

Разом з тим, відповідач у свої апеляційній скарзі зазначає про зменшення розміру штрафу по накладній № 50484476 до суми однієї провізної плати.

Статтею 233 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Визначені наведеними нормами положення з урахуванням приписів Господарського процесуального кодексу України щодо загальних засад господарського судочинства та щодо обов`язку суду сприяти учасникам судового процесу в реалізації їхніх прав дає право суду зменшити розмір штрафних санкцій за умови, що він значно перевищує розмір завданих допущеним порушенням збитків.

Статтею 546 Цивільного кодексу України неустойка (штраф, пеня) віднесена до переліку видів забезпечення виконання зобов`язань.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України).

Згідно з приписами частини 1 ст. 230 ГК України неустойка є штрафною санкцією, яка застосовується до учасника господарських відносин у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Отже, неустойка має подвійну правову природу, є водночас способом забезпечення виконання зобов`язання та мірою відповідальності за порушення виконання зобов`язання, завданням якого є захист прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання боржником.

Завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності є одночасно дисциплінування боржника (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.

Метою застосування неустойки є в першу чергу захист інтересів кредитора, однак не застосування до боржника заходів, які при цьому можуть призвести до настання негативних для нього наслідків як суб`єкта господарської діяльності.

Відтак, застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності та справедливості.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Зі змісту наведених норм вбачається, що при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд має дати належну оцінку правовідносинам сторін з точки зору винятковості випадку.

При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення штрафних санкцій.

Колегія суддів наголошує, що відповідно до статті 37 Статуту залізниць України під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах не можливе, зважуються на вагонних вагах. Маса вантажів визначається відправником. Згідно накладної № 50484476 відправником вантажу є відповідач, при цьому, графою 28 у вказаній накладній зазначено, що вагон зважено вантажовідправником.

Одночасно, відповідно до п. 5.5 Розділу 4 Правил перевезення вантажів передбачено, що якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Статтями 525 та 526 ЦК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції підкреслює, що дана санкція не є договірною, та виникає з вказаних вище положень Статуту, якими чітко визначено розмір штрафу.

Аналогічна правова позиція викладено в постановах Верховного Суду від 12.02.2018 у справі №906/434/17, від 20.03.2018 у справі №925/1025/17 та від 05.02.2019 у справі №914/2339/17.

У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Отже, оцінюючи обставини справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про зменшення розміру штрафу.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом повно та всебічно досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2022 року у справі №910/2127/22 відповідає фактичним обставинам справи, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак передбачених законом підстав для зміни та скасування оскаржуваного рішення немає.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи та не спростовують висновків місцевого господарського суду, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Враховуючи вимоги ст. 129 ГПК України, судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта.

Керуючись ст. ст. 253-254, 269, п.1 ч.1 ст. 275, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Донінтервугілля» на рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2022 року у справі №910/2127/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2022 року у справі №910/2127/22 залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2022 року у справі №910/2127/22.

4. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/2127/22.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді А.О. Мальченко

М.Г. Чорногуз