РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.11.2022Справа № 910/8117/22

Суддя Господарського суду міста Києва Босий В.П., розглянувши в письмовому провадженні справу за позовом Фізичної особи-підприємця Гончарова Дениса Володимировича

до Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського»

про стягнення 75 828,97 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Гончаров Денис Володимирович (надалі - ФОП Гончаров Д.В.) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» (надалі - НТУ України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського») про стягнення 75 828,97 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання із оплати отриманого на підставі договору №ВТ-21361 від 15.11.2021 товару, у зв`язку з чим позивач вказує на наявність заборгованості у розмірі 64 500,00 грн., а також заявляє про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 1 071,00 грн. та інфляційних у розмірі 10 257,97 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.08.2022 відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповідь на відзив, позивачу надано строк для подання відповіді на відзив.

26.09.2022 до Господарського суду міста Києва від НТУ України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» надійшов відзив на позов, відповідно до якого відповідач заперечує проти позову та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з огляду на те, що за отриманий від позивача товар відповідачем було повністю сплачено.

28.09.2022 через канцелярію суду від ФОП Гончарова Д.В. надійшла відповідь на відзив, в якій позивач надав додаткові пояснення по суті спору з урахуванням заперечень відповідача, викладених у відзиві на позов, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

12.10.2022 до Господарського суду міста Києва від ФОП Гончарова Д.В. надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, до якого позивачем додано компакт-диск №324L з відео доказами в підтвердження факту отримання відповідачем спірного товару.

26.10.2022 через канцелярію суду від НТУ України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» надійшли заперечення проти клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

15.11.2021 між НТУ України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» (покупець) та ФОП Гончаровим Д.В. (продавець) укладено договір №ВТ-21361 (надалі - «Договір»), відповідно до п. 1.1 якого продавець зобов`язується продати та поставити покупцю товар у власність, зазначений в п. 1.2 договору та специфікації (додаток 1), що є невідємною частиною договору, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар у кількості, асортименті та за ціною відповідно до умов договору.

Згідно з п. 1.2 Договору предмет закупівлі згідно з Єдиним закупівельним словником:код ДК 021:2015: 38650000-6 фотографічне обладнання.

Пунктом 2.3 Договору передбачено, що сума договору складає 580 150,00 грн. без ПДВ.

Відповідно до п. 3.2 Договору покупець здійснює оплату на підставі видаткової накладної (видаткових накладних) протягом 20 (двадцяти) робочих днів з дати її підписання сторонами.

Згідно з п. 6.1 Договору продавець здійснює передачу товару покупцю при пред`явленні уповноваженою особою покупця відповідного документа на отримання товару. Перехід права власності на товар до покупця відбувається в момент фактичної передачі товару та підписання сторонами видаткової накладної. Датою поставки товару продавцем є фактична дата прийняття товару покупцем за видатковою накладною. Разом з товаром покупцю повинні передаватись належні для поставленого виду товару документи, що підтверджують його якість і безпеку, включаючи сертифікати, якісні посвідчення тощо (оригінал або копії, завірені належним чином продавцем).

За твердженням позивача, на виконання умов Договору, відповідачу передано товар на загальну суму 580 150,00 грн., проте відповідачем оплачено товар на суму 515 650,00 грн.

Спір у справі виник у зв`язку з неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошового зобов`язання із сплати за отриманий на підставі Договору товар, у зв`язку з чим позивач вказує на існування заборгованості у розмірі 64 500,00 грн.

Договір є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Матеріалами справи підтверджується передача позивачем та прийняття відповідачем товару на підставі Договору на загальну суму 515 650,00 грн., зокрема, видаткові накладні №303-238/2 від 23.11.2021 на суму 500,00 грн., №303-238/4 від 02.12.2021 на суму 30 000,00 грн., №303-238/5 від 07.12.2021 на суму 170 150,00 грн., №303-328/7 від 13.12.2021 на суму 150 000,00 грн., №303-238/5 від 14.12.2021 на суму 120 000,00 грн., №303-238/8 від 15.12.2021 на суму 15 000,00 грн. та №303-238/6 від 23.12.2021 на суму 30 000,00 грн. підписані уповноваженими представниками сторін, а підпис позивача скріплений його печаткою.

В свою чергу, відповідачем сплачено позивачу 515 650,00 грн. за отриманий на підставі Договору товар, що підтверджується банківською випискою з рахунку позивача.

Разом з тим, за твердженням ФОП Гончарова Д.В., позивачем було поставлено, а відповідачем прийнято товар на підставі Договору на загальну суму 580 150,00 грн., на підтвердження чого до позову додано видаткову накладну №303/265/1 від 24.12.2021, тобто у відповідача наявна заборгованість з оплати отриманого товару у розмірі 64 500,00 грн.

Судом досліджено надану позивачем видаткову накладну №303/265/1 від 24.12.2021 та встановлено, що вона не підписана відповідачем, а НТУ України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» заперечує проти наявності заборгованості за Договором.

Суд відзначає, що факт здійснення господарської операції з поставки товару підтверджується, зокрема, первинними бухгалтерськими документами.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Підпунктом 2.1 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995 визначено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Вказаний перелік обов`язкових реквізитів кореспондується з пунктом 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, згідно якого первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Підпунктом 2.5 пункту 2 згаданого Положення передбачено, що документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою.

Виходячи з викладеного, видаткова накладна №303/265/1 від 24.12.2021, на яку посилається позивач, не підтверджує поставку позивачем відповідачу товару на підставі Договору на загальну суму 580 150,00 грн., враховуючи, що така накладна не підписана відповідачем і складена позивачем в односторонньому порядку, що не може свідчити про об`єктивність такого доказу.

Крім того, надані позивачем копії фото та відео доказів не підтверджують передачу позивачем відповідачу товару на підставі Договору, оскільки з них не можливо ідентифікувати як самого товару, що зображений на них, так і передачу такого товару позивачем відповідачу, а також не можливо встановити місце події та часу і дати зйомки, що могло б свідчити про перебування спірного товару у відповідача.

Більш того, із змісту Договору вбачається, що факт приймання-передачі товару оформлюється відповідними видатковими накладними, які підписуються уповноваженими представниками сторін.

Отже, в даному випадку факт поставки позивачем відповідачу товару на підставі Договору має бути підтверджено відповідними видатковими накладними, проте позивачем до матеріалів справи не надано видаткової накладної про передачу товару на спірну суму.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як унормовано приписами частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов`язані, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно з приписами частини першої статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В той же час, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів в підтвердження отримання товару відповідачем від позивача на підставі Договору на суму 64 000,00 грн., а надана позивачем копія видаткової накладної №303/265/1 від 24.12.2021 не може бути таким доказом, оскільки не є первинним бухгалтерським документом, її складено без участі відповідача, вона не містить підпису представника відповідача та/або печатки підприємства.

За приписами частин 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обов`язок доказування, встановлений статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

До того ж, суд зазначає, що однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до статті 2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Суд відзначає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявності у відповідача грошового зобов`язання по сплаті позивачу 64 500,00 грн. за отриманий на підставі Договору товар.

Таким чином, позовні вимоги ФОП Гончарова Д.В. до НТУ України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» про стягнення заборгованості у розмірі 64 500,00 грн. задоволенню не підлягають.

Оскільки судом відмовлено в задоволенні позову в частині стягнення основної суми боргу, підстави для задоволення позову в частині стягнення 3% річних у розмірі 1 071,00 грн. та інфляційних у розмірі 10 257,97 грн. за прострочення виконання грошового зобов`язання у суду відсутні.

За таких обставин, в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити повністю.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову Фізичної особи-підприємця Гончарова Дениса Володимировича відмовити повністю.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.П. Босий