ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2022 р. м. Ужгород Справа № 907/672/22

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства «Укртелеком», м. Київ, в особі Закарпатської філії ПАТ "Укртелеком", м. Ужгород

до відповідача Чинадіївської селищної ради Мукачівського району Закарпатської області, смт. Чинадійово Мукачівського району Закарпатської області

про стягнення 5 138,00 грн

Cекретар судового засідання Соханич В.М.

Сторони не викликались

СУДОВІ ПРОЦЕДУРИ.

Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з Чинадіївської селищної ради Мукачівського району Закарпатської області заборгованості в розмірі 5 138,00 грн. Позов заявлено з посиланням на статті 610, 625 ЦК України, статті 48, 89 та 91 Бюджетного кодексу України, а також Закон України «Про телекомунікації».

Ухвалою суду від 23 вересня 2022 року відкрито провадження у справі, постановлено розглянути спір в порядку спрощеного провадження як малозначного спору без виклику сторін та встановлено строки для подання заяв по суті спору.

Попередній розрахунок понесених позивачем судових витрат становить 2481,00 грн сплаченого судового збору

24.10.2022 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву.

28.10.2022 позивач подав відповідь на відзив.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами дослідження та оцінки доказів, поданих сторонами у спорі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Правова позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем як оператором телекомунікацій протягом 2021 року надані послуги зв`язку споживачам, які проживають на території Чинадіївської громади, в тому числі і тим, хто має визначені законодавством пільги з їх оплати. Відповідачем, який є розпорядником коштів місцевого бюджету, не відшкодована вартість наданих послуг пільговим категоріям громадян на суму 5138,00 грн.

Заперечення відповідача.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позову, оскільки вважає, що не несе відповідальності за виконання грошового зобов`язання щодо компенсації вартості телекомунікаційних послуг, наданих пільговим категоріям громадян, так як видатки з місцевого бюджету на пільги з послуг зв`язку в 2021 році передбачені не були, а також, оскільки між сторонами спору не укладався відповідний договір.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

На виконання вимог чинного законодавства акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Закарпатської філії у період з 01.01.2021 по 31.12.2021 надало телекомунікаційні послуги на пільгових умовах громадянам, які поживали в населених пунктах Чинадіївської громади, у зв`язку з чим у цей період позивачем було понесено витрати на надання пільг з оплати послуг зв`язку загальною сумою 5138,00 грн, що підтверджується розрахунками видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг, які направлялись відповідачу.

Факт відправлення листів із документами підтверджується копіями описів вкладення кореспонденції, якою направлялись вказані документи.

За доводами позивача, які підтверджуються матеріалами справи, відповідачем не компенсована вартість телекомунікаційних послуг, наданих споживачам на пільгових умовах, внаслідок чого утворилась заборгованість відповідача перед позивачем на загальну суму 5138,00 грн, що і стало приводом для звернення до суду.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ.

Акціонерне товариство «Укртелеком» є оператором телекомунікацій і включене до реєстру операторів, провайдерів телекомунікацій Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах електронних комунікацій, радіочастотного спектра та надання послуг поштового зв`язку. Позивач надає телекомунікаційні послуги фізичним особам, в тому числі і тим, що мають визначені законодавством пільги з їх оплати.

Акціонерним товариством «Укртелеком» в особі Закарпатської філії в період з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 р. надавалися телекомунікаційні послуги споживачам, що проживають на території населених пунктів Чинадіївської громади та які мають право на відповідні пільги, передбачені чинним законодавством, зокрема, Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії соціального захисту», «Про жертви нацистських переслідувань», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про охорону дитинства».

На підтвердження факту надання послуг пільговикам позивачем протягом зазначеного періоду складалися розрахунки видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг за формою « 2-пільга», які починаючи з липня 2021 року електронною поштою та засобами поштового зв`язку разом із супровідними листами та актами звіряння розрахунків направлялися відповідачу. Супровідні листи з доказами надсилання їх на адресу відповідача та актами звіряння розрахунків додані до позовної заяви.

Розрахунки за вказаною формою містять необхідні дані для проведення звіряння обсягу наданих послуг пільговим категоріям громадян та компенсації витрат позивача. Така позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, що викладена в постанові від 15.05.2019 по справі 922/1401/18.

Достовірність даних форми « 2-пільга», тобто факт та обсяг наданих послуг пільговим категоріям громадян протягом спірного періоду, відповідачем не оспорювались і не спростовувались.

Відповідно до пункту 3 статті 63 Закону України «Про телекомунікації», який був чинним в спірний період, та пункту 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 11 квітня 2012 року (далі - Правила), споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, телекомунікаційні послуги надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України. Встановлені законами пільги з оплати послуг зв`язку надаються споживачеві за місцем його проживання з дня пред`явлення ним документа, що підтверджує право на пільги.

Жодного обмеження щодо надання послуг у разі відсутності коштів на зазначені цілі положеннями законодавства не передбачено, що узгоджується зі ст.19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії».

Очевидно, що обов`язок оператора телекомунікаційних послуг з надання таких пільг не перебуває у залежності від наявності бюджетних коштів для відшкодування відповідних витрат, а визначається виключно статусом відповідної категорії споживачів, наданого державою.

Пільги, що передбачають надання позивачем телекомунікаційних послуг відповідним категоріям населення, визначені у п.19 ч.1 ст.12, п.10 ч.1 ст.13, п.18 ч.1 ст.14, п.20 ч.1 ст.15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; п.18 ст.6№, п.10 ст.6І, п.17 ст.6і, п.19 ст. 64 Закону України «Про жертви нацистських переслідувань»; п.11 ч.1 ст.20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; п.6 ч.2 ст.6 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, органів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист»; ч.5 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та п.4 ч.3 ст.13 Закону України «Про охорону дитинства», а отже гарантовані державою та мають бути основою для розрахунку видатків і формування відповідних бюджетів.

Вказаний висновок ґрунтується також на положеннях ч.6 ст.48 Бюджетного кодексу України, згідно із якими бюджетні зобов`язання щодо пільг з послуг зв`язку (в частині абонентної плати за користування квартирним телефоном), на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються Казначейством України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

За змістом статей 82, 83 Бюджетного кодексу України видатки на відшкодування витрат на пільговий зв`язок окремим категоріям громадян віднесено до видатків місцевих бюджетів, що можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів.

До видатків місцевих бюджетів, що можуть здійснюватись з усіх місцевих бюджетів, у відповідності до п.204 ч.1 ст.91 Бюджетного кодексу України, належить фінансування пільг з послуг зв`язку, інших передбачених законодавством пільг, що надаються ветеранам війни; особам, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною; вдовам (вдівцям) та батькам померлих (загиблих) осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною; постраждалим учасникам Революції Гідності; особам, які мають особливі трудові заслуги перед Батьківщиною; вдовам (вдівцям) та батькам померлих (загиблих) осіб, які мають особливі трудові заслуги перед Батьківщиною; ветеранам праці; жертвам нацистських переслідувань; ветеранам військової служби; ветеранам органів внутрішніх справ; ветеранам Національної поліції; ветеранам податкової міліції; ветеранам державної пожежної охорони; ветеранам Державної кримінально-виконавчої служби; ветеранам служби цивільного захисту; ветеранам Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України; вдовам (вдівцям) померлих (загиблих) ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції, ветеранів податкової міліції, ветеранів державної пожежної охорони, ветеранів Державної кримінально-виконавчої служби, ветеранів служби цивільного захисту та ветеранів Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України; особам, звільненим з військової служби, які стали особами з інвалідністю під час проходження військової служби; особам з інвалідністю, дітям з інвалідністю та особам, які супроводжують осіб з інвалідністю I групи або дітей з інвалідністю; реабілітованим громадянам, які стали особами з інвалідністю внаслідок репресій або є пенсіонерами; громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; дружинам (чоловікам) та опікунам дітей померлих громадян, смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою; багатодітним сім`ям, дитячим будинкам сімейного типу та прийомним сім`ям, в яких не менше року проживають відповідно троє або більше дітей, а також сім`ям (крім багатодітних сімей), в яких не менше року проживають троє і більше дітей, враховуючи тих, над якими встановлено опіку чи піклування;

Трансферти з Державного бюджету є лише одним з можливих засобів забезпечення видатків місцевого бюджету. Отже, обставина наявності чи відсутності субвенцій з Державного бюджету на фінансування відповідних видатків місцевих бюджетів не впливає у спірних правовідносинах з оператором зв`язку ані на його право на отримання відповідних відшкодувань, ані на джерело таких відшкодувань - кошти місцевого бюджету. Питання надання відповідних субвенцій для фінансування видатків місцевого бюджету є аспектом міжбюджетних відносин між відповідними органами суб`єктів владних повноважень, стороною яких позивач не є.

Відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках відповідного бюджету, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язань згідно правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішеннях по справам «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18.10.2005р. та «Бакалов проти України» від 30.11.2004.

За змістом положень законів, що передбачають надання пільг відповідним категоріям населення, право на пільгове отримання послуг зв`язку відповідних категорій населення і кореспондуючий такому праву обов`язок позивача з надання відповідних телекомунікаційних послуг, встановлений ч.3 ст.63 Закону України «Про телекомунікації», не перебувають у залежності від ухвалення місцевою радою певної програми з фінансування надання таких послуг.

За позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 10.04.2018р. по справі №927/291/17 певне право на відшкодування виникає у особи, а у держави - відповідне цьому праву фінансове зобов`язання, не із Закону про Державний бюджет України та похідних від нього актів (бюджетний розпис, кошторис тощо), а з нормативно-правового акту, що регулює відносини між особою та державою у певній сфері суспільних відносин

Відсутність укладеного між сторонами договору на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян, не впливає на обумовленість виникнення означених зобов`язань з положень законів України, що узгоджується із ч.1 ст.174 Господарського кодексу України та ч.3 ст.11 Цивільного кодексу України.

Надання телекомунікаційних послуг пільговій категорії громадян є обов`язком позивача. Надання пільг ґрунтується на принципі відшкодування витрат підприємствам, які надають послуги пільговим категоріям громадян за рахунок державних коштів. При цьому, зобов`язання сторін виникають безпосередньо із законів України і не залежать від їх бажання.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Висновок щодо цивільної зобов`язальної природи розглядуваних правовідносин узгоджується із позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 по справі №927/291/17.

Згідно статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальні громади представляють органи місцевого самоврядування, які здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування. Органами місцевого самоврядування є сільські, селищні, міські ради. Відтак, відповідачем у спорі про відшкодування витрат за надання послуг на пільгових умовах громадянам, які проживають на території Чинадіївської територіальної громади, є Чинадіївська селищна рада.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість заявленої до стягнення суми 5318,00 грн.

Положеннями статей 13-14 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ГПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статей 73, 74, 76-80 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Таким чином, розглянувши спір на підставі поданих суду доказів, суд дійшов висновку про його задоволення.

Розподіл судових витрат.

Оскільки судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на відповідача належить покласти витрати на оплату судового збору в розмірі 2 481,00 грн.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 80, 129, 231, 236, 238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Чинадіївської селищної ради Мукачівського району Закарпатської області (89640, Закарпатська область, Мукачівський район, смт. Чинадійово, вул. Волошина, 41, ) на користь Акціонерного товариства "Укртелеком" (01601, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, будинок 18, ) в особі Закарпатської філії АТ "Укртелеком" (88000, м. Ужгород, пл. Кирила і Мефодія, буд. 4) суму 5 138,00 грн (п`ять тисяч сто тридцять вісім гривень 00 коп.) боргу, а також суму 2481,00 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одну гривню 00 коп.) на відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у строк, визначений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено 15.11.2022

Суддя Л.В. Андрейчук