ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2022м. ХарківСправа № 904/8749/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Чистякової І.О.

за участю секретаря судового засідання Яковенко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Альбіон" (49083, м. Дніпро, пр. Слобожанський, буд. 31 Д, ідентифікаційний код 35396734)
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Модус Агро" (64703, Харківська область, м. Барвінкове, вул. Центральна, буд.18, кв. 8, ідентифікаційний код 42193089) 2. Фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )
про стягнення 2 806 189,29 грн
за участю представників учасників справи:

позивача - адвоката Талоконова К.В.

1-го відповідача - не з`явився

2-го відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

03.11.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Альбіон", з урахуванням збільшення розміру позовних вимог, звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Модус Агро" (відповідач-1) та Фізичної особи ОСОБА_1 (відповідач-2) про солідарне стягнення 2 806 189,29 грн, з яких: заборгованість по сплаті лізингових платежів у розмірі 2 310 245,71 грн та 365% річних у розмірі 495 943,58 грн. Позивач також просить покласти на відповідачів судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем-1 своїх зобов`язань зі своєчасного внесення лізингових платежів за Договором №8АН-21 від 22.04.2021, укладеним між позивачем та відповідачем-1, та порушенням відповідачем-2 своїх зобов`язань за Договором поруки №1П/8АН-21 від 23.04.2021, укладеним між позивачем та відповідачами.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2021 відкрито провадження у справі №904/8749/21, справу призначено до розгляду за правилами загального провадження у підготовчому засіданні на 21.12.2021. Розгляд справи відкладався.

Також в ухвалі суду від 13.12.2021 встановлено строки для подання учасниками справи заяв по суті справи, а саме: відповідачам необхідно надати відзив на позовну заяву, який має відповідати вимогам ст. 165 ГПК України протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; позивачу надати відповідь на відзив, яка має відповідати вимогам ст. 166 ГПК України протягом 10 днів з дня одержання відзиву на позовну заяву; відповідачам надати заперечення, які мають відповідати вимогам ст. 167 ГПК України протягом 10 днів з дня одержання відповіді на відзив.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.05.2022 матеріали справи №904/8749/21 передано за виключною підсудністю до Господарського суду Харківської області.

12.07.2022 матеріали справи №904/8749/21 надійшли до Господарського суду Харківської області.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.07.2022 прийнято справу №904/8749/21 до провадження. Призначено підготовче засідання на 08.08.2022 об 11:00 год.

21.07.2022 на електронну адресу суду надійшла заява представника позивача - адвоката Талоконова К.В. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх.№7014).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.07.2022 задоволено заяву представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх.№7014 від 21.07.2022).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 08.08.2022 підготовче засідання у справі № 904/8749/21 відкладено на 05.09.2022 об 11:00 год.

11 та 12 серпня 2022 року на електронну адресу суду надійшли заяви представника позивача - адвоката Талоконова К.В. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх.№8171 від 11.08.2022, вх.№8222 від 12.08.2022).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.08.2022 задоволено заяви представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх.№8171 від 11.08.2022, вх.№8222 від 12.08.2022).

12.08.2022 на електронну адресу суду надійшли письмові пояснення представника позивача - адвоката Талоконова К.В. щодо інформації по здійсненню зв`язку з 1-м відповідачем (вх.№8229).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 05.09.2022 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів. Підготовче засідання у справі № 904/8749/21 відкладено на "19" вересня 2022 р. о 12:00 год.

08.09.2022 на електронну адресу суду надійшла заява представника позивача - адвоката Талоконова К.В. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх.№9485).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 09.09.2022 задоволено заяву представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх.№9485 від 08.09.2022).

В підготовчому судовому засіданні 19.09.2022 без виходу до нарадчої кімнати судом постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання від 19.09.2022 про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на "12" жовтня 2022 р. об 11:00 год.

21.09.2022 на електронну адресу суду надійшла заява представника позивача - адвоката Талоконова К.В. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх.№10380).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.09.2022 задоволено заяву представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх.№10380 від 21.09.2022).

11.10.2022 на електронну адресу суду надійшла заява представника позивача (вх. №11600), в якій останній просив позов задовольнити та просив суд у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні та загрозою масованих ракетних ударів по території України провести розгляд справи, призначеної на 12.10.2022 об 11:00 год, за відсутності представника позивача.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.10.2022 справу, призначену до розгляду по суті на 12.10.2022 об 11:00 год було знято з розгляду.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.10.2022 призначено справу до судового розгляду по суті на 07.11.2022 о 12:00 год.

02.11.2022 на електронну адресу суду надійшла заява представника позивача - адвоката Талоконова К.В. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх.№13015).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.11.2022 задоволено заяву представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх.№13015 від 02.11.2022).

Представник позивача у судовому засіданні 07.11.2022 підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити повністю.

Представники відповідачів у судове засідання 07.11.2022 не з`явилися, відзив на позовну заяву до суду не подали.

Копію ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2021 про відкриття провадження у справі №904/8749/21 надіслано на адресу відповідачів, яка зазначена позивачем у позовній заяві.

Крім того, відомості про місцезнаходження 1-го відповідача, за адресою якою надіслано вказану вище ухвалу суду містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Також, на запит суду від Департаменту реєстрації Харківської міської ради надійшла інформаційна довідка № 12-0 від 22.11.2021 про зареєстроване місце проживання 2-го відповідача, відповідно до якої ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Копію вказаної ухвали про відкриття провадження у справі отримано відповідачем-1 20.12.2021, що підтверджується повернутим на адресу суду рекомендованим поштовим повідомленням за номером 393. Отже, відповідач-1 мав право подати до суду відзив на позовну заяву не пізніше 04.01.2022, проте у строк встановлений судом відповідач-1 не надав до суду відзив на позовну заяву. При цьому з матеріалів справи вбачається, що 15.02.2022 відповідачем-1 було подано до Господарського суду Дніпропетровської області клопотання про передачу справи за територіальною підсудністю до Господарського суду Харківської області. Отож, відповідач-1 обізнаний про розгляд цієї справи.

В свою чергу, відповідачу-2 вказана копія ухвали суду про відкриття провадження у справі не була вручена та повернута відділенням поштового зв`язку до суду 21.12.2021 з відміткою "за закінченням терміну зберігання", що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою АТ "Укрпошта" про причини повернення/досилання, яку повернуто на адресу суду.

За визначенням п. 4, п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно з ч. 3, ч. 7 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Суд зазначає і аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18), а також Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі№10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б та від 18.03.2021 у справі №911/3142/19, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.

Отже, відповідач-2 мав право подати до суду відзив на позовну заяву не пізніше 05.01.2022, проте у строк встановлений судом відповідач-2 не надав до суду відзив на позовну заяву.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція 1950 року) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Розгляд, що гарантується статтею 6 Конвенції, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав (Beles and others v. the Czech Republic (Белеш та інші проти Чеської Республіки), § 49).

Кожен має право на судовий розгляд справи, що стосується його цивільних прав та обов`язків. Порушенням права на справедливий суд визнавався судовий розгляд без повідомлення особи за її відомим місцем проживання (п.97 та інші рішення у справі "Schmidt v. Latvia" від 27.04.2017р.). У §87 у справі "Салов проти України" (заява № 65518/01) Європейський суд з прав людини вказав, що принцип рівності сторін у процесі є лише одним з елементів більш широкого поняття справедливого судового розгляду, яке також включає фундаментальний принцип змагальності процесу (див. "Ruiz-Mateos v. Spain", рішення від 23.06.1993р., серія A, №262, с.25, параграф 63). Більш того, принцип рівності сторін у процесі у розумінні "справедливого балансу" між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (див. "Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands", рішення від 27.10.1993р., серія A, №274, с.19, параграф 33, та "Ankerl v. Switzerland", рішення від 23.10.1996р., Reports 1996-V, параграф 38).

Крім того, у пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15.05.2008р. у справі "Надточій проти України" (заява N 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Як видно із зазначеного вище, дотримання процесуального механізму належного повідомлення учасників справи є необхідною і важливою умовою для забезпечення та реалізації завдань та принципів правосуддя.

Судові рішення, пов`язані з рухом цієї справи, надсилались судом на адресу відповідачів, а також були оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

За приписами ч. 4 ст. 122 ГПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше десяти днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідача вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідачі також повідомлені про призначення судового засідання у справі на 07.11.2022 о 12:00 год у приміщенні Господарського суду Харківської області шляхом розміщення 28.10.2022 оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням яких за приписами ч. 4 ст. 122 ГПК України відповідачі вважаються повідомленими про дату, час і місце розгляду справи.

Отже, відповідачів належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цієї справи.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу за відсутністю представників відповідачів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

22.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Альбіон" (Лізингодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Модус Агро" (Лізингоодержувач) укладено договір № 8АН-21 (надалі - Договір лізингу).

Відповідно до п. 1.1. Договору лізингу в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Лізингодавець передає на умовах фінансового лізингу у платне користування Предмет лізингу (надалі Предмет лізингу або Майно), а Лізингоодержувач приймає Предмет лізингу та зобов`язується сплачувати лізингові платежі на умовах цього Договору. Найменування, марка, модель, ціна одиниці, кількість і загальна вартість Майна на момент укладення Договору наведені в Додатку №1 "Специфікація" (надалі Специфікація).

Відповідно до Специфікації (Додаток № 1 до Договору) у платне користування на умовах фінансового лізингу передається сівалка Kverneland Optima TF Maxi вартістю 138 000,00 Євро.

Відповідно до п. 3.1. Договору лізингу усі платежі за Договором Лізингоодержувач зобов`язаний здійснювати в національній валюті України (гривнях) відповідно до умов цього Договору та Додатку №2 "Графік внесення лізингових платежів" до Договору (надалі Графік) шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Лізингодавця, вказаний у цьому Договорі.

Відповідно до п. 3.2. Договору лізингу авансовий платіж Лізингоодержувача в рахунок оплати Майна складає 11,60 % від Вартості Майна та складає 16 008,00 (шістнадцять тисяч вісім Євро 00 центів) Євро, та підлягає сплаті в термін до 29.04.2021 року включно. Сума Авансового платежу у гривнях обчислюється виходячи з Міжбанківського курсу на дату, що передує даті фактичної оплати, збільшеного на розмір зборів (податків), пов`язаних із здійсненням операцій купівлі іноземної валюти юридичними особами (надалі Міжбанківський курс фактичної оплати).

Відповідно до п. 3.3. Договору лізингу за надання предмету лізингу у фінансовий лізинг, Лізингоодержувач сплачує Лізингодавцю одноразову комісію, яка є першим лізинговим платежем, в розмірі 1 725,00 (одна тисяча сімсот двадцять п`ять Євро 00 центів) Євро у строк до 29.04.2021 року. Комісія сплачується Лізингоодержувачем на поточний рахунок Лізингодавця в національній валюті за Міжбанківським курсом фактичної оплати.

Докази сплати авансового платежу у розмірі 16 008,00 Євро та одноразової комісії, яка є першим лізинговим платежем, в розмірі 1 725,00 Євро, підтверджуються банківською довідкою АТ "Альфа Банк" від 02.11.2021 №28.1-94963.

Відповідно до п. 4.1. Договору лізингу предмет лізингу передається Лізингодавцем та приймається в лізинг Лізингоодержувачем впродовж 60 (шістдесяти) календарних днів з моменту сплати Лізингоодержувачем Лізингодавцю Авансового платежу, а також комісії, зазначеної в п. 3.3. Договору.

Актом приймання-передачі від 06.05.2021 (Додаток № 3 до Договору лізингу) позивач передав відповідачу-1 сівалку Kverneland Optima TF Maxi вартістю 138 000,00 Євро, вартість майна з урахуванням ПДВ 4 596 802,66 грн.

Відповідно до пункту 3.4. Договору лізингу розмір, склад, терміни сплати Лізингових платежів встановлюються в Графіку. Сума чергового Лізингового платежу є гривневим еквівалентом відповідної суми (в Євро), зазначеної в Графіку, виходячи з Міжбанківського курсу на дату, що передує даті сплати Лізингоодержувачем чергового Лізингового Платежу, зазначеного в Графіку, збільшеного на розмір зборів (податків), пов`язаних із здійсненням операцій купівлі іноземної валюти юридичними особами (надалі Міжбанківський курс Графіку). Такий порядок застосовується до усіх Лізингових платежів та будь-яких інших сум, які підлягають сплаті згідно з Договором.

Відповідно до п. 3.5. Договору лізингу чергові Лізингові платежі складаються з:

3.5.1. суми, яка відшкодовує частину Вартості Майна, яка є гривневим еквівалентом суми, визначеної в Графіку, помноженої на фіксований Міжбанківський курс Акту приймання-передач;

3.5.2. платежу як винагороди (комісії) Лізингодавцю за отримане у лізинг майно, який не може бути меншою за 1 (одну) гривню, та розраховується в гривнях як різниця між сумою Лізингового платежу та сумою, яка відшкодовує частину Вартості Майна.

Лізингові платежі включають плату за страхування Майна відповідно до умов цього Договору.

Відповідно до пункту 2.1. Договору "Міжбанківським курсом" є курс продажу Долару США, встановленим у міжбанківській інформаційній системі УкрДілінг (http://www.udinform.com/).

Додатком № 2 до Договору лізингу сторони узгодили Графік внесення лізингових платежів, згідно з яким відповідач-1 зобов`язаний здійснювати лізингові платежі у наступні строки:

1. у розмірі 5 077,62 євро у строк до 20.08.2021;

2. у розмірі 35 780,86 євро у строк до 20.10.2021;

3. у розмірі 36 405,09 євро у строк до 20.11.2021.

Згідно банківської довідки АТ "Альфа Банк" від 02.11.2021 №28.1-94963 та розгорнутого розрахунку суми позовних вимог відповідач-1 здійснив лише часткову оплату першого лізингового платежу на суму 60 794,52 грн, що становить гривневий еквівалент 1 919,79 євро та взагалі не сплатив другий та третій лізингові платежі.

Отож у відповідача-1 утворилась заборгованість з оплати чергових лізингових платежів за Договором лізингу в розмірі гривневого еквівалента 75 343,78 євро (3 157,83 євро + 35 780,86 євро + 36 405,09 євро).

Станом на день виникнення заборгованості з оплати лізингових платежів заборгованість відповідача-1 складає:

1. 100 000,00 грн станом на 20.08.2021;

2. 1 116 309,16 грн станом на 20.10.2021;

3. 1 093 936,55 грн станом на 20.11.2021.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, відповідач-1 в порушення прийнятих на себе зобов`язань за Договором лізингу заборгованість по сплаті лізингових платежів у розмірі 2 310 245,71 грн (100 000,00 грн + 1 116 309,16 грн + 1 093 936,55 грн), що не спростовано відповідачем-1.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.04.202 між ТОВ "Компанія "Альбіон" (Лізингодавцем), ТОВ "Модус Агро" (Лізингоодержувачем) та громадянином України ОСОБА_1 (Поручителем) було укладено договір поруки № 1П/8АН-21 (надалі - Договір поруки).

Відповідно до пункту 1.1. Договору поруки предметом цього Договору є зобов`язання Поручителя перед Лізингодавцем в повному обсязі солідарно відповідати за виконання Лізингоодержувачем, своїх зобов`язань перед Лізингодавцем, які випливають з умов Договору № 8АН-21 від 22.04.2021, а також усіх додаткових угод до нього, які вже укладені та можуть бути укладені до закінчення строку дії Договору № 8АН-21 від 22.04.2021 (надалі за текстом "Основний договір").

Відповідно до пункту 2.1. Договору поруки у випадках неможливості виконання Лізингоодержувачем своїх зобов`язань за Основним договором:

- Лізингодавець має право на свій розсуд пред`явити свої вимоги безпосередньо до Поручителя чи Лізингоодержувача або обом Сторонам одночасно.

- Лізингоодержувач не пізніше ніж за 3 (три) банківських дня до моменту настання строку виконання зобов`язань за Основним договором повідомляє Лізингодавця та Поручителя про неможливість виконання зобов`язань за Основним договором.

Проте в порушення умов п. 2.1. Договору поруки відповідач-1 не повідомив позивача про неможливість виконання зобов`язань за Основним договором.

Відповідно до пункту 3.1.2. Договору поруки Поручитель зобов`язаний у разі невиконання Лізингоодержувачем забезпеченого порукою зобов`язання, відповідати перед Лізингодавцем як солідарний боржник всім своїм майном на яке, згідно з чинним законодавством України, може бути звернено стягнення.

Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість по сплаті лізингових платежів у розмірі 2 310 245,71 грн, оскільки за умовами Договору поруки відповідач-2 зобов`язався відповідати перед позивачем за виконання відповідачем-1 зобов`язань за Договором лізингу №8АН-21 від 22.04.2021.

Відповідачі в установлений судом строк відзив на позов до суду не надали, позовні вимоги позивача не спростували.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

Статтею 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір лізингу за своєю правовою природою є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу, що випливає зі змісту договору відповідно до ст. 628 ЦК України.

Статтею 1 Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про лізинг" передбачено, що фінансовий лізинг (далі лізинг) це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу (далі договір лізингу) лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на встановлений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Зі статті 2 цього Закону вбачається, що відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом. Відносини, що виникають у разі набуття права господарського відання на предмет договору лізингу, регулюються за правилами, встановленими для регулювання відносин, що виникають у разі набуття права власності на предмет договору лізингу, крім права розпорядження предметом лізингу.

Згідно статті 3 вищевказаного Закону предметом договору лізингу (далі предмет лізингу) може бути неспоживна річ, визначена індивідуальними ознаками та віднесена відповідно до законодавства до основних фондів.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про фінансовий лізинг" договір лізингу має бути укладений у письмовій формі. Істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Строк дії лізингу визначається сторонами договору лізингу відповідно до вимог цього Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачу) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України Про фінансовий лізинг відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість по сплаті лізингових платежів у розмірі 2 310 245,71 грн, оскільки за умовами вказаного Договору поруки відповідач-2 зобов`язався відповідати перед позивачем за виконання відповідачем-1 зобов`язань за Договором лізингу №8АН-21 від 22.04.2021.

Матеріалами справи підтверджено, а відповідачами не спростовано, несплату відповідачем-1 заборгованості по сплаті лізингових платежів за Договором лізингу №8АН-21 від 22.04.2021 у розмірі 2 310 245,71 грн.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог ч. 1 ст. 629 цього ж Кодексу договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 статті 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено законом або договором.

Згідно ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Так, згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Частинами 1, 2 ст. 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Отже, порука є спеціальним заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання, чим обумовлюється додатковий характер поруки стосовно основного зобов`язання.

За змістом указаних норм матеріального права поручитель, хоча і пов`язаний з боржником певними зобов`язальними відносинами, є самостійним суб`єктом у відносинах із кредитором, поручитель, зокрема, має право висувати заперечення проти кредитора і в тому разі, коли боржник від них відмовився або визнав свій борг (ч. 2 ст. 555 цього Кодексу).

За змістом частини 4 статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

За своєю правовою природою строк, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України, є преклюзивним (припиняючим), і його закінчення є підставою для припинення поруки.

Строк пред`явлення позивачем вимог до відповідача-2 (поручителя) про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами Договору лізингу визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу за основним зобов`язанням.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від 17.02.2020 по справі № 924/502/19.

Згідно з п. 6.2. Договору поруки сторони договору встановлюють, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами. Порука припиняється, якщо Лізингодавець протягом трьох років з дня настання виконання зобов`язання за Основним договором не пред`явить вимоги до Поручителя.

В даному випадку трирічний строк пред`явлення позивачем вимоги до відповідача-2 (поручителя) не сплив.

Позивач своєчасно пред`явив вимогу (позов до суду подано 03.11.2021) до відповідача-2 (поручителя) про погашення заборгованості за Договором лізингу та Договором поруки.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

З огляду на викладене та на те, що відповідачами у встановленому законом порядку відзив на позов не надано, позовні вимоги позивача не спростовано, суд вважає позовні вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості по сплаті лізингових платежів у розмірі 2 310 245,71 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В пункті 8.1. Договору лізингу сторонами визначено, що у випадку, якщо Лізингоодержувач порушить строк оплати будь-якого Лізингового платежу, який встановлений в Графіку, Лізингоодержувач несе відповідальність перед Лізингодавцем у вигляді сплати трьохсот шістдесяти п`яти процентів річних від суми простроченого Лізингового платежу (відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Позивач нарахував відповідно до п. 8.1. Договору №8АН-21 від 22.04.2021 та ч. 2 ст. 625 ЦК України 365% річних від сум прострочених платежів у розмірі 495 943,58 грн, які просить стягнути солідарно з відповідачів.

Здійснивши перерахунок 365% річних у розмірі 495 943,58 грн, суд вважає позовні вимоги в цій частині до відповідачів обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує питання, зокрема, про розподіл між сторонами судових витрат.

Позивач просить стягнути з відповідачів витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 45 000,00 грн та витрати зі сплати судового збору у розмірі 42 092,84 грн.

Статтею 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до положень частини 1 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 2 статті 126 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).

Частиною восьмою статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано наступні документи:

- Договір про надання правничої (правової) допомоги №1/02-19 від 27.02.2019;

- Додаткову угоду №26 від 12.01.2022 до Договору про надання правничої (правової) допомоги №1/02-19 від 27.02.2019;

- платіжне доручення №3066 від 01.11.2021 про сплату 25 000,00 грн оплати за надання правової допомоги згідно Додаткової угоди №26 від 12.01.2022 до Договору про надання правничої (правової) допомоги №1/02-19 від 27.02.2019.

Так, згідно з п. 1.1. Договору про надання правничої (правової) допомоги №1/02-19 від 27.02.2019, укладеного між Адвокатським бюро "Талоконова Кирила" (Бюро) та Товариством з обмеженою відповідальністю Компанія "Альбіон" (Клієнт), Бюро приймає доручення Клієнта та бере на себе зобов`язання надати Клієнту правову допомогу.

Згідно з п. 3.1. Договору про надання правничої (правової) допомоги №1/02-19 від 27.02.2019 розмір гонорару, який Клієнт сплачує Бюро за надану в межах цього Договору правничу (правову) допомогу, визначається сторонами окремо додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього договору. Така додаткова угода може бути викладена у формі додатку до Договору, який набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін).

Відповідно до п. 1 Додаткової угоди №26 від 12.01.2022 до Договору про надання правничої (правової) допомоги №1/02-19 від 27.02.2019 дана Додаткова угода визначає порядок та умови оплати гонорару за надання правничої (правової) допомоги Бюро у спорі про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Модус Агро" (42193089) та фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Альбіон" заборгованості за Договором № 8АН-21 від 22.04.2021 та Договором поруки №1П/8АН-21 від 23.04.2021.

Згідно з п. 2 Додаткової угоди №26 від 12.01.2022 до Договору про надання правничої (правової) допомоги №1/02-19 від 27.02.2019 розмір гонорару за надання правничої (правової) допомоги по комплексному веденню вказаної в п. 1 цієї Додаткової угоди справи у суді першої інстанції складає 25 000,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено платіжним дорученням №3066 від 01.11.2021 за надання правової допомоги 25 000,00 грн.

Крім того, згідно з п. 3 Додаткової угоди №26 від 12.01.2022 до Договору про надання правничої (правової) допомоги №1/02-19 від 27.02.2019 розмір "гонорару успіху" за досягнення позитивного результату внаслідок надання Бюро правничої (правової) допомоги Клієнту відповідно до цієї Додаткової угоди складає 20 (двадцять тисяч) грн. Під "Досягненням позитивного результату" сторони розуміють винесення судом першої інстанції рішення на користь Клієнта про стягнення з відповідача/відповідачів не менше 70% ціни позову. Повна оплата "гонорару успіху" за досягнення позитивного результату за цією Додатковою угодою здійснюється впродовж 30 календарних днів з дати ухвалення судом першої інстанції відповідного рішення.

Отож, дослідивши надані докази на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу 45 000,00 грн, з яких: 25 000,00 грн сплачено платіжним дорученням №3066 від 01.11.2021 та 20 000,00 грн "гонорар успіху", беручи до уваги рівень складності даної справи, об`єм вчинених представником позивача дій, а також керуючись критерієм реальності адвокатських витрат, суд дійшов висновку, що дані докази підтверджують суму витрат позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 45 000,00 грн.

Судом також враховано, що так званий "гонорар успіху", обумовлений сторонами Договору про надання правничої (правової) допомоги №1/02-19 від 27.02.2019, є складовою частиною гонорару адвоката та належить до судових витрат, на думку суду, він є співмірним з ціною позову, складністю справи та її значенням для позивача.

Натомість відповідачами не доведено неспівмірності витрат на оплату правничої допомоги адвоката, як то передбачено ч. 6 ст. 126 ГПК України.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

У ч. 3 п. 4.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", роз`яснено, якщо пропорції задоволення позовних вимог точно визначити неможливо (зокрема, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. У разі коли позов немайнового характеру задоволено повністю стосовно двох і більше відповідачів або якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Ураховуючи викладене, витрати по сплаті судового збору та на професійну правничу допомогу, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на відповідачів порівну (по 21046,42 грн судового збору та по 22 500,00 витрат на професійну правничу допомогу).

На підставі викладеного та керуючись ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. 6, 11, 526, 527, 530, 554, 559, 612, 625, 541, 546, 548, 553, 554, 559, 806 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 2, 6 Закону України Про фінансовий лізинг, ст. 73, 74, 77, 86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Модус Агро" (64703, Харківська область, м. Барвінкове, вул. Центральна, буд. 18, кв. 8, ідентифікаційний код 42193089) та фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Альбіон" (49083, м. Дніпро, пр. Слобожанський, буд. 31 Д, ідентифікаційний код 35396734) 2 806 189,29 грн, з яких: заборгованість по сплаті лізингових платежів у розмірі 2 310 245,71 грн та 365% річних у розмірі 495 943,58 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Модус Агро" (64703, Харківська область, м. Барвінкове, вул. Центральна, буд. 18, кв. 8, ідентифікаційний код 42193089) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Альбіон" (49083, м. Дніпро, пр. Слобожанський, буд. 31 Д, ідентифікаційний код 35396734) витрати по сплаті судового збору в сумі 21046,42 грн та на професійну правничу допомогу в сумі 22500 грн.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Альбіон" (49083, м. Дніпро, пр. Слобожанський, буд. 31 Д, ідентифікаційний код 35396734) витрати по сплаті судового збору в сумі 21046,42 грн та на професійну правничу допомогу в сумі 22500 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Альбіон" (49083, м. Дніпро, пр. Слобожанський, буд. 31 Д, ідентифікаційний код 35396734).

Відповідач-1: Товариство з обмеженою відповідальністю "Модус Агро" (64703, Харківська область, м. Барвінкове, вул. Центральна, буд. 18, кв. 8, ідентифікаційний код 42193089).

Відповідач-2: Фізична особа ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Кодексу.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повне рішення складено "17" листопада 2022 р.

Суддя І.О. Чистякова