ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову в прийнятті додаткового рішення

"17" жовтня 2022 р. Справа № 911/85/22

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., розглянувши заяву представника Приватного підприємства «Анрі-Маркет» від 10.10.2022 про винесення додаткового рішення в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Приватного підприємства «Анрі-Маркет»

про стягнення 297860,40 грн

за відсутності представників сторін у зв`язку з їх неявкою,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернулась до Господарського суду Київської області із позовною заявою від 27.12.2021 до Приватного підприємства «Анрі-Маркет» (далі відповідач, ПП «Анрі-Маркет») про стягнення 297860,40 грн заборгованості.

Рішенням Господарського суду Київської області від 03.10.2022 відмовлено у задоволенні позовних вимог повністю.

На електронну адресу Господарського суду Київської області 10.10.2022, яка зареєстрована судом за вх. № 14132/22 від 12.10.2022, від представника ПП «Анрі-Маркет» надійшла заява від 10.10.2022 про винесення додаткового рішення в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, у якій заявник просить суд винести додаткове рішення про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь ПП «Анрі-Маркет» витрати на професійну правничу допомогу, понесені останнім при розгляді справи № 911/85/22, у розмірі 136684,80 грн.

Обгрунтовуючи подану заяву, заявник посилається на те, що 25.06.2022 ПП «Анрі-Маркет» замовило в АО «Юскутум» послуги з представництва його прав та інтересів у судах всіх інстанцій і здійснення всіх необхідних дій для належного та ефективного представництва в судовому спорі з ФОП ОСОБА_1 , який розглядається Господарським судом Київської області, судова справа № 911/85/22. За твердженнями заявника, відповідно до замовлення та акту приймання-передачі наданих послуг, вартість послуг на правову допомогу складає 136684,80 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.10.2022 розгляд заяви ПП «Анрі-Маркет» від 10.10.2022 про винесення додаткового рішення в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу призначено на 17.10.2022.

У судове засідання 17.10.2022 представники сторін не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Зважаючи на те, що неявка представників сторін у судове засідання не перешкоджає вирішенню питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, суд здійснив розгляд заяви представника ПП «Анрі-Маркет» від 10.10.2022 про винесення додаткового рішення в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Суд установив, що правова допомога ПП «Анрі-Маркет» у цій справі надавалась адвокатом Рибачком Анатолієм Олексійовичем, який діяв на підставі ордеру серії АО № 1055690, виданого 04.07.2022 Адвокатським об`єднанням «Юскутум».

До заяви від 10.10.2022 про винесення додаткового рішення долучено скановані копії таких документів: договору про надання правової (правничої) допомоги від 06.08.2021, в преамбулі якого зазначено, що його уклали ПП «Анрі-Маркет», як клієнт, і Адвокатське об`єднання «Юскутум», як виконавець; замовлення про надання послуг з представництва від 25.06.2022; акт приймання-передачі наданих послуг від 05.10.2022; рахунку на оплату № 78 від 05.10.2022 на суму 13668,80 грн.

Всі долучені до заяви, в якості доказів понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, копії документів не містять підпису з боку Адвокатського об`єднання «Юскутум».

Дослідивши подану заяву в сукупності з матеріалами справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для ухвалення додаткового рішення в частині розподілу витрат відповідача на професійну правничу допомогу з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 123 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 123 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою запровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді та захиститися у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до врегулювання спору в досудовому порядку.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Частиною першою статті 124 ГПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат є обов`язковою складовою як позовної заяви, так і відзиву, оскільки, з огляду на положення частин п`ятої сьомої статті 129 ГПК України, попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат враховується судом під час вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При цьому слід зауважити, що поданий стороною попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми таких витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно із частиною другою статті 124 ГПК України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Отже наведена норма процесуального закону надає суду право в разі невиконання стороною обов`язку подати попередній розрахунок судових витрат відмовити у їх відшкодуванні, за винятком суми сплаченого стороною судового збору.

Зазначене положення забезпечує дотримання принципу змагальності, відповідно до якого учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених ГПК України, та, крім того, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім того попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення у справі) здійснювати розподіл судових витрат.

З огляду на приписи статті 42 ГПК України обов`язок подання до суду попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат для забезпечення дотримання, у тому числі, принципу змагальності, поширюється як на позивача, так і на відповідача.

Відповідно до частин першої, другої статті 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Як свідчать матеріали справи, відповідач разом із першою заявою по суті спору (відзив на позовну заяву) не подав попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат.

За таких обставин суд вважає, що вказані обставини є підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат на підставі частини другої статті 124 ГПК України.

Застосування відповідних положень статті 124 ГПК України належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин кожної справи, а також інших чинників, зокрема, дій або бездіяльності сторони або її представника під час розгляду справи. Аналогічну правову позицію наведено у постанові Верховного Суду від 21.05.2020 у справі № 922/2167/19.

Як вбачається з матеріалів справи, заяву про ухвалення додаткового рішення і докази на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу представник ПП «Анрі-Маркет» подав лише до Господарського суду Київської області. Доказів надіслання вказаної заяви з додатками на адресу позивача до заяви додано не було.

Відповідно до частини дев`ятої статті 80 ГПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

З урахуванням зазначеного, оскільки склад і розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, підлягає доведенню, то не надсилання копій відповідних доказів стороні (у цьому випадку позивачу) фактично призводить до порушення принципу змагальності, неможливості іншим учасникам судового розгляду бути ознайомленим із їхнім змістом.

При цьому суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 21.08.2019 у справі № 922/2821/18, стосовного того, що неповідомлення учасником справи іншого учасника справи про попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, а також ненаправлення на його адресу документів на підтвердження відповідних вимог позбавляє іншого учасника справи можливості подати до суду клопотання про зменшення розміру таких витрат відповідно до частин п`ятої, шостої статті 126 ГПК України.

Висновки про право суду відмовити у відшкодуванні судових витрат у разі, коли учасник справи під час розгляду справи в суді першої інстанції разом з першою заявою по суті спору не подав суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи, викладено також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 904/4494/18.

Крім того, як передбачено частиною восьмою статті 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом 5 днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За приписами статті 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Суд зауважує, що відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється тільки у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. При цьому перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.

Згідно із частиною четвертою статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зважаючи на положення частини восьмої статті 129 ГПК України, Верховний Суд дотримується позиції, що відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється за наявності відповідної заяви (клопотання) сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, а в суді касаційної інстанції до прийняття постанови у справі (постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 22.03.2018 у справі № 910/9111/17, від 14.01.2019 у справі № 927/26/18, Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 17.02.2021 у справі № 461/606/18).

У частині восьмій статті 129 ГПК України не встановлено вимог щодо форми заяви про подання доказів, проте за своїм змістом така заява має свідчити про чіткий намір, обов`язок особи протягом п`яти днів після ухвалення рішення подати суду докази, які підтверджують розмір судових витрат з метою подальшого вирішення судом питання про їх розподіл.

Суд установив, що до закінчення судових дебатів у справі, як це передбачено частиною восьмою статті 129 ГПК України, представник ПП «Анрі-Маркет» не заявив як в усній, так і в письмовій формі про намір надати суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення докази, що підтверджують розмір понесених відповідачем судових витрат на правничу допомогу адвоката.

Зазначене є окремою підставою для відмови в ухваленні додаткового рішення.

Відповідно до частини четвертої статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи викладене в сукупності, суд дійшов висновку, що заява представника ПП «Анрі-Маркет» від 10.10.2022 про винесення додаткового рішення в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу не підлягає задоволенню, з огляду на що суд відмовляє в прийнятті додаткового рішення у справі.

Керуючись статтями 124, 129, 221, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Відмовити в прийнятті додаткового рішення про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Приватного підприємства «Анрі-Маркет» 136684 грн 80 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 18.11.2022.

Суддя О.В. Щоткін