ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2022 р. Справа№ 44/258-б (910/264/22)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Копитової О.С.

суддів: Грека Б.М.

Полякова Б.М.

за участю секретаря судового засідання: Гуньки О.В.

представники сторін в судове засідання не з`явилися,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Головного управління Державної податкової служби у Київській області

на рішення господарського суду міста Києва від 06.06.2022 року

у справі № 44/258-б (910/264/22) (суддя Чеберяк П.П.)

за позовом Головного управління Державної податкової служби у Київській області

до Дочірнього підприємства «Київське обласне дорожнє управління» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»

про стягнення податкового боргу в розмірі 9 102,61 грн.

в межах справи № 44/258-б

за заявою Дочірнього підприємства «Київський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»

до Дочірнього підприємства «Київське обласне дорожнє управління» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 06.06.2022 року по справі №44/258-б (910/264/22) у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Головне управління Державної податкової служби у Київській області (надалі по тексту - ГУ ДПС у Київській області, апелянт, позивач) звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення господарського суду міста Києва від 06.06.2022 року у справі №44/258-б (910/264/22), яким у задоволенні позовної заяви ГУ ДПС у Київській області відмовлено.

Обґрунтовуючи подану апеляційну скаргу апелянт зазначає, що не погоджується з рішенням господарського суду міста Києва від 06.06.2022 року та вважає його таким, що винесено із порушенням норм матеріального та процесуального права за наступних обставин.

ГУ ДПС у Київській області зазначає, що заборгованість у розмірі 9 102,64 грн. виникла на підставі самостійно задекларованих грошових зобов`язань, шляхом подачі до контролюючого органу податкових розрахунків з орендної плати з юридичних осіб у період з 11.02.2021 року по 06.07.2021 року.

В той же час, станом на 12.03.2019 року у Дочірнього підприємства «Київське обласне дорожнє управління» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (надалі по тексту - ДП «Київське обласне дорожнє управління» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», відповідач) обліковувався податковий борг з екологічного податку на загальну суму 1 638,36, у зв`язку з чим останньому надіслано податкову вимогу від 12.03.2019 року №105632-50.

Таким чином, на думку апелянта, відповідно до ч. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається.

Отже, на підставі вищезазначеного, апелянт вважає, що оскаржуване рішення місцевого суду є незаконним, необґрунтованим та прийнятим з неповним з`ясуванням обставин справи, що мають значення для справи, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 05.07.2022 року апеляційну скаргу ГУ ДПС у Київській області передано для розгляду колегії суддів у складі головуючого судді: Копитової О.С., суддів: Коротун О.М., Куксова В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2022 року витребувано з господарського суду міста Києва матеріали справи № 44/258-б (910/264/22) за позовом ГУ ДПС у Київській області до ДП «Київське обласне дорожнє управління» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» про стягнення податкового боргу в розмірі 9 102,61 грн. в межах справи № 44/258-б за заявою Дочірнього підприємства «Київський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (надалі по тексту - ДП «Київський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України») до ДП «Київське обласне дорожнє управління» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» про банкрутство. Відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою ГУ ДПС у Київській області на рішення господарського суду міста Києва від 06.06.2022 року у справі № 44/258-б (910/264/22) до надходження матеріалів справи №44/258-б(910/264/22) до Північного апеляційного господарського суду.

25.07.2022 року на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2022 року з господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи № 44/258-б (910/264/22).

Розпорядженням в.о. керівника апарату у зв`язку з перебуванням судді Коротун О.М., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.01.2022 року, для розгляду справи сформовано колегію у складі головуючого судді: Копитової О.С. суддів: Остапенка О.М., Куксова В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2022 року апеляційну скаргу ГУ ДПС у Київській області на рішення господарського суду міста Києва від 06.06.2022 року у справі №44/258-б (910/264/22) залишено без руху.

12.09.2022 року на електронну адресу ГУ ДПС у Київській області Північним апеляційним господарським судом повторно було надіслано ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2022 року.

20.09.2022 року на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2022 року від скаржника надійшла заява про усунення недоліків.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 21.09.2022 року, у зв`язку з перебуванням суддів Остапенка О.М. та Куксова В.В. які не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.09.2022 року, для розгляду справи сформовано колегію у складі головуючого судді: Копитової О.С. суддів: Грека Б.М., Полякова Б.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.09.2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ ДПС у Київській області на рішення господарського суду міста Києва від 06.06.2022 року у справі № 44/258-б(910/264/22). Розгляд апеляційної скарги ГУ ДПС у Київській області призначено на 16.11.2022 року.

В судове засідання представники сторін не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином.

Судом враховано, що в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття рішення, явка представників сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників сторін та наявними у матеріалах справи доказами.

16.11.2022 року прийнято постанову у даній справі.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначено місцевим судом, у провадженні господарського суду міста Києва перебуває справа № 44/258-б за заявою ДП «Київський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про банкрутство ДП «Київське обласне дорожнє управління» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» на стадії процедури санації, введеної ухвалою господарського суду міста Києва від 25.02.2013 року.

05.01.2022 року до господарського суду міста Києва звернулось ГУ ДПС у Київській області з позовом до ДП «Київське обласне дорожнє управління» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення податкового боргу в розмірі 9 102,61 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.01.2022 року позовну заяву ГУ ДПС у Київській області до ДП «Київське обласне дорожнє управління» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» про стягнення податкового боргу в розмірі 9 102,61 грн. прийнято до розгляду в межах справи № 44/258-б про банкрутство ДП «Київське обласне дорожнє управління» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішенням господарського суду міста Києва від 06.06.2022 року по справі №44/258-б (910/264/22) у задоволенні позову відмовлено.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, місцевий суд зазначає, що до матеріалів справи позивачем не додано доказів надсилання та вручення податкової вимоги відповідачу. Крім того, позивачем не додано доказів здійснення всіх заходів спрямованих для погашення податкової заборгованості.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги ГУ ДПС у Київській області слід відмовити, а рішення господарського суду міста Києва від 06.06.2022 року - залишити без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно із ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Як вбачається з матеріалів справи, ДП «Київське обласне дорожнє управління» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» перебуває на обліку в ГУ ДПС у Київській області та є платником податків.

Позивачем заявлено вимогу, яка складає суму податкового боргу з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 9 102,10 грн.

Місцевим судом вірно зазначено, що відповідно до р.п.16.1.4 п. 16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний: сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених ним Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, несплаченого платником додатків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що зазначена вище сума податкового боргу виникла на підставі самостійно визначених сум податкових зобов`язань, згідно податкової звітності за період лютий 2021 року - червень 2021 року, але не сплачених у визначеному законом порядку, в зв`язку чим вважається узгодженою.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.4).

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (п. 59.5).

Апеляційним судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивачем до суду першої інстанції не додано доказів надсилання та вручення податкової вимоги відповідачу. Крім того, позивачем не додано доказів здійснення всіх заходів спрямованих для погашення податкової заборгованості.

Апелянтом до апеляційної скарги додано копію податкової вимоги від 12.03.2019 року №105632-50, яка за його поясненнями була надіслана відповідачу та відповідно вручена, в зв`язку з чим він з посиланням на ст. 59 Податкового кодексу України наголошує на відсутності здійснення заходів щодо необхідності направлення відповідачу нової податкової вимоги.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що за змістом ч.ч. 4, 8 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, яка врегульовує загальний порядок подання доказів, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу; докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч. 3 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до висновку щодо застосування ст. 80, 269 Господарського процесуального кодексу України, викладеного Верховним Судом у постанові від 18.06.2020 року у справі №909/965/16, єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом (у тому числі апеляційної інстанції) доказів з порушенням встановленого процесуальним законом порядку, це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії, тягар доведення яких покладений на учасника справи.

Отже, при поданні учасником справи доказів, які не були подані до суду першої інстанції, такий учасник справи повинен письмово обґрунтувати, в чому полягає винятковість випадку неподання зазначених доказів до суду першої інстанції у встановлений строк, а також надати відповідні докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від особи, яка їх подає.

Проте судом апеляційної інстанції встановлено, що апелянт в апеляційній скарзі на виконання вимог ч. 4 ст. 80, п. 6 ч. 2 ст. 258, ч. 3 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України не обґрунтовував наявності виняткового випадку неподання зазначених вище доказів, а саме у встановлений строк, як і не доводив неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Таким чином, апелянт не дотримався чітко встановленого процесуальним законодавством порядку подання додаткових доказів в суді апеляційної інстанції, а отже не вчинив відповідної процесуальної дії, що, як наслідок, виключає вчинення судом апеляційної інстанції процесуальних дій щодо надання їм оцінки.

Як було вище зазначено, апелянт в апеляційній скарзі, заперечуючи проти рішення господарського суду міста Києва від 06.06.2022 року зазначає, що податковий борг у розмірі 9 102,64 грн. виник на підставі самостійно задекларованих грошових зобов`язань, шляхом подачі до контролюючого органу податкових розрахунків з орендної плати з юридичних осіб у період з 11.02.2021 року по 06.07.2021 року.

Також апелянтом зазначено, що станом на 12.03.2019 року у відповідача обліковувався податковий борг з екологічного податку на загальну суму 1 638,36 грн., у зв`язку з чим останньому було надіслано податкову вимогу від 12.03.2019 року №105632-50 і відповідно направлення нової вимоги не передбачено.

Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, існування податкового боргу з екологічного податку на загальну суму 1 638,36 грн. станом на день звернення з відповідним позовом до суду. Подаючи позовну заяву про стягнення податкового боргу в розмірі 9 102,64 грн., податковим органом взагалі не було згадано про податковий борг з екологічного податку на загальну суму 1 638,36 грн. Згідно наявної в матеріалах справи довідки позивача станом на 31.12.2021 року у відповідача наявний податковий борг на загальну суму 9 102, 64 грн. Доказів протилежного не надано.

Таким чином, враховуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що підстав для скасування рішення господарського суду міста Києва від 06.06.2022 року у справі №44/258-б(910/264/22) не вбачається.

Судом першої інстанції прийнято рішення за наявними в матеріалах справи та поданими позивачем доказами, якими позивач не довів суду підставності своїх вимог. Не довів позивач і наявності підстав для неможливості подання суду першої інстанції доказів якими він обґрунтовував апеляційну скаргу.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі спростовуються встановленими у справі обставинами та не доводять порушення або неправильного застосування норм матеріального та процесуального права місцевим судом.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України та Кодексу України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення господарського суду міста Києва від 06.06.2022 року у справі № 44/258-б (910/264/22) - залишити без задоволення.

2.Рішення господарського суду міста Києва від 06.06.2022 року у справі № 44/258-б (910/264/22) - залишити без змін.

3. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

4.Справу №44/258-б (910/264/22) повернути до господарського суду Київській області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 22.11.2022 року

Головуючий суддя О.С. Копитова

Судді Б.М. Грек

Б.М. Поляков