ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2022 р. м. Київ Справа № 911/1913/22

Господарський суд Київської області у складі судді Колесника Р.М., за участю секретаря судового засідання Тимошенка Д.Ю., розглянувши в порядку загального позовного провадження справу за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «Буд Пром Лайн» (09100, Київська область, м. Біла Церква, бульвар Олександрійський, буд. 106, код 42977983)

до

Управління економічного розвитку, житлово-комунального господарства, капітального будівництва та інфраструктури Калинівської селищної ради (08623, Київська область, Васильківський район, смт Калинівка, вул. Центральна, буд. 57, код 43979138)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Калинівська селищна рада (08623, Київська область, Васильківський район, смт Калинівка, вул. Центральна, буд. 57, код 04359873)

про стягнення 1649817,84 гривень,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Сторожук В.А.;

від відповідача: Рекетчук О.В.;

від третьої особи: не з`явився;

До Господарського суду Київської області 03.10.2022 надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Буд Пром Лайн» (далі по тексту позивач/ТОВ «Буд Пром Лайн») про стягнення з Управління економічного розвитку, житлово-комунального господарства, капітального будівництва та інфраструктури Калинівської селищної ради (далі по тексту відповідач/Управління) заборгованості за договором на виконання робіт з «Реконструкція частини приміщень Калинівської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2 під заклад дошкільної освіти на 40 дітей за адресою вул. Пушкіна, 23 в смт Калинівка Васильківський район Київська область» від 27.04.2021 № 29 у розмірі 1649817,84 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення умов договору від 27.04.2021 № 29 відповідач не розрахувався за виконані позивачем підрядні роботи, у зв`язку з чим утворилась стягувана заборгованість.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.10.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 911/1913/22, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Калинівську селищну раду (надалі по тексту третя особа/Калинівська СР) та призначено підготовче засідання у справі на 02.11.2022.

На адресу суду 31.10.2022 від позивача надійшла заява про розподіл судових витрат, за змістом якої позивач просить суд за результатами розгляду справи стягнути з відповідача суму судового збору у розмірі 24747,28 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 гривень.

До вказаної заяви позивачем долучено докази, які, на думку позивача, підтверджують розмір понесених ним судових витрат у зв`язку з розглядом справи.

Цього ж дня від позивача надійшла письмова згода, згідно якої позивач у відповідності з ч. 6 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України надає згоду на розгляд справи № 911/1913/22 по суті у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання.

Також, від відповідача 30.10.2022 надійшла заява про визнання позову, згідно якої відповідач зазначив, що 10.06.2022 замовником було прийнято виконані підрядником роботи за договором від 27.04.2021 № 29 на виконання робіт з «Реконструкція частини приміщень Калинівської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2 під заклад дошкільної освіти на 40 дітей за адресою вул. Пушкіна, 23 в смт Калинівка Васильківський район Київська область», оформлено довідку про вартість виконаних будівельних робіт та підписано акт приймання виконаних будівельних робіт № 1 за травень 2022 року (форма № КБ-2в), відповідно до якого підрядник виконав, а замовник прийняв роботи на суму 1649817,84 гривень. Зауваження щодо якості чи обсягу виконання робіт відсутні.

При цьому відповідач зазначив, що відповідно до Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.03.2012 № 309, замовником 13.06.2022 було зареєстровано фінансове зобов`язання відповідно до акту приймання виконаних будівельних робіт № 1 за травень 2022 року на суму 1649817,84 гривень у Васильківському управлінні Державної казначейської служби Київської області.

Водночас, за доводами відповідача, на розрахунковому рахунку замовника наявні кошти на оплату вищезазначених будівельних робіт, виконаних ТОВ «Буд Пром Лайн», проте, в умовах воєнного стану органи Казначейства здійснюють оплати рахунків, керуючись Порядком виконання повноважень Державною казначейською службою в особливому режимі в умовах воєнного стану, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 09.06.2021 № 590, в якому визначено черговість платежів, з урахуванням ресурсної забезпеченості єдиного казначейського рахунку.

Відтак, як стверджує відповідач, прострочення оплати виконаних робіт за договором від 27.04.2021 № 29 відбулося не з вини відповідача.

Тому враховуючи те, що роботи виконавцем (позивачем) виконані та прийняті замовником (відповідачем), з метою раціонального використання бюджетних коштів, відповідач визнає позовні вимоги позивача та не заперечує проти їх задоволення та у зв`язку із визнанням позову вирішити питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору. При цьому, зважаючи на те, що прострочення оплати за договором 27.04.2021 № 29 відбулося не з вини Управління, відповідач просить суд в задоволенні вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 гривень відмовити.

Також, відповідач просить суд розгляд справи № 911/1913/22 здійснювати без участі представника відповідача.

До суду 02.11.2022 та 03.11.2022 від відповідача та третьої особи надійшли письмові згоди, відповідно до яких останні у відповідності до ч. 6 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України надають письмову згоду на розгляд справи № 911/1913/22 по суті у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання. Крім того, відповідач та третя особа не заперечують проти закінчення 02.11.2022 підготовчого засідання у справі № 911/1913/22.

На адресу суду 03.11.2022 від Калинівської селищної ради надійшли письмові пояснення, за змістом яких остання просить суд розгляд справи № 911/1913/22 здійснювати без участі представника Калинівської селищної ради, а позовні вимоги ТОВ «Буд Пром Лайн» про стягнення коштів в розмірі 1649817,84 гривень задовольнити.

В судове засідання 02.11.2022 з`явились представники позивача та відповідача. За обопільною письмовою згодою обох сторін, на підставі ч. 6 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 02.11.2022 розпочато розгляд справи по суті.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечив та підтримав вимоги викладені у заяві про визнання позову.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Буд Пром Лайн» (підрядник) та Управлінням (замовник) 27.04.2021 укладено договір № 29 на виконання робіт з «Реконструкція частини приміщень Калинівської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2 під заклад дошкільної освіти на 40 дітей за адресою вул. Пушкіна, 23 в смт Калинівка Васильківський район Київська область» (далі договір), відповідно до умов п. 1.1. якого замовник доручає, а підрядник забезпечує відповідно до проектної документації, умов договору та договірної ціни виконання робіт з «Реконструкція частини приміщень Калинівської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2 під заклад дошкільної освіти на 40 дітей за адресою вул. Пушкіна, 23 в смт Калинівка Васильківський район Київська область» за кодом: ДСТУ Б.Д.1.1 -1:2013, ДБН В.2.2-3:2018 (ДК 021:2015-45210000-2 Будівництво будівель).

Сума договору на виконання робіт складає 13514054,87 гривень. Обсяг фінансування робіт на 2021 рік передбачено у сумі 5482834,92 гривень, на 2022 рік заплановано у сумі 1649817,84 гривень та на 2023 рік заплановано у сумі 6381402,11 гривень (п. 3.2. договору, в редакції додаткової угоди від 10.06.2022 № 6).

У відповідності з пп. 4.1.1, 4.1.2 п. 4.1 договору фінансування за даним договором здійснюється за рахунок коштів місцевого бюджету та/або державного бюджету (при їх надходженні), які передбачені на поточний рік згідно з планом фінансування. Взяття бюджетних зобов`язань замовником здійснюються відповідно до статті 48 Бюджетного кодексу України та чинного законодавства України.

Згідно з п. 4.4 договору розрахунки за виконані роботи будуть здійснюватися на підставі акту приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою № КБ-3 після перевірки та підписання відповідальною особою за здійснення технічного нагляду та при наявності протоколу лабораторних випробувань (з висновком про відповідність діючим нормативам виконаних робіт). Замовник проводить оплату за виконані роботи протягом 10 (десяти) банківських днів з дати підписання актів приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою № КБ-3 за умови надходження фактичного бюджетного фінансування видатків на рахунок замовника. Оформлення календарних дат реєстрації форм (№ КБ-2в, КБ 3) буде здійснюватися відповідно до діючого порядку реєстрації, визначеного Державною казначейською службою України. У випадку відсутності на розрахунковому рахунку замовника бюджетного фінансування видатків, призначених на оплату робіт, замовник проводить оплату виконаних робіт протягом 10 (десяти) банківських днів з дня надходження відповідного бюджетного фінансування на рахунок замовника.

Відповідно до п. 15.2. договору передача виконаних робіт підрядником і приймання їх замовником оформлюється актом про виконані роботи.

Також сторонами договору було підписано договірну ціну та Календарний графік на виконання робіт по об`єкту.

Додатковими угодами від 27.04.2021 № 1, від 07.10.2021 № 2, від 11.10.2021 № 3, від 20.12.2021 № 2, від 17.01.2022 № 4, від 07.02.2022 № 5 та від 10.06.2022 № 6 сторонами внесено зміни до умов пунктів 2.1. та 3.2. до договору підряду. Та з урахуванням змін до фінансування на 2021-2022 роки, сторони погодили графік виконання робіт викласти в новій редакції, що додається.

Так, на виконання умов договору позивачем виконано підрядних робіт на загальну суму 1649817,84 гривень, що підтверджується підписаними обома сторонами довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат форми КБ-3 за травень 2022 року від 10.06.2022 та актом приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за травень 2022 року № 1 від 10.06.2022.

Як вказує позивач, відповідач виконанні позивачем та прийняті відповідачем роботи не оплатив.

Позивачем на адресу відповідача надсилалась претензія від 21.09.2022 № 1/29, у якій позивач вимагав від відповідача, протягом семи днів з моменту отримання даної претензії, погасити обліковану за ним заборгованість у розмірі 1649817,84 гривень.

У відповіді на зазначену претензію відповідач надіслав на адресу позивача лист-відповідь від 23.09.2022 № 132, за змістом якої відповідач повідомив, що на розрахунковому рахунку замовника наявні кошти на оплату вищезазначених будівельних робіт, виконаних ТОВ «Буд Пром Лайн», проте, в умовах воєнного стану органи Казначейства здійснюють оплати рахунків, керуючись Порядком виконання повноважень Державною казначейською службою в особливому режимі в умовах воєнного стану, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 09.06.2021 № 590, в якому визначено черговість платежів, з урахуванням ресурсної забезпеченості єдиного казначейського рахунку, у зв`язку з чим на даний час не є можливим задовольнити претензію № 1/29 від 21.09.2022.

Підставою звернення до суду із розглядуваним позовом, як зазначив позивач, стало неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань з оплати виконаних позивачем робіт за договором внаслідок чого за відповідачем обліковується заборгованість у розмірі 1649817,84 гривень, яку позивач просить суд стягнути з відповідача.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд дійшов наступних висновків.

За змістом ст. ст. 11, 509, 627 Цивільного Кодексу України та ст. 179 Господарського кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Статтею 854 Цивільного кодексу України визначено, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Частинами 1, 2 статті 875 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

Відповідно до частини 4 статті 879 та частини 4 статті 882 Цивільного кодексу України оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи позивач виконав роботи обумовлені договором на загальну суму 1649817,84 гривень, про що сторонами складено та підписано довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат форми КБ-3 за травень 2022 року від 10.06.2022 та акт приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за травень 2022 року № 1 від 10.06.2022.

Відтак, з урахуванням п. 4.4. договору відповідач мав оплатити виконані позивачем роботи протягом 10 банківських днів з дати підписання акту приймання виконаних будівельних робіт та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою № КБ-3.

Проте, в порушення умов договору відповідач свій обов`язок щодо оплати виконаних позивачем робіт не виконав.

Водночас, як вже зазначалось судом, відповідач в перебігу розгляду справи звернувся до суду із заявою, згідно якої позовні вимоги визнав у повному обсязі та зазначив, що 10.06.2022 підрядник виконав, а замовник прийняв роботи на суму 1649817,84 гривень.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Поряд з цим, згідно зі ст. 191 Господарського процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві (ч. 1).

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення (ч. 2).

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4). Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє (ч. 5).

Дослідивши подану відповідачем заяву судом встановлено, що така підписана начальником Управління Рекетчук Оксаною Володимирівною, яка не обмежена у повноваженнях на подання до суду вказаної заяви, а визнання позову не суперечить закону та не порушує будь-чиїх прав та інтересів.

Враховуючи вказані вище обставини та те, що розмір заявленої позивачем до стягнення з відповідача заборгованості підтверджується належними та допустимими доказами, а відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 1649817,84 гривень, є обґрунтованою, законною та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Позивачем в перебігу розгляду справи подано заяву про розподіл судових витрат, за змістом якої позивач просить суд за результатами розгляду справи стягнути з відповідача суму судового збору у розмірі 24747,28 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 гривень.

До вказаної заяви позивачем долучено докази, які, на думку позивача, підтверджують розмір понесених ним судових витрат у зв`язку з розглядом справи.

Частинами 1, 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Частинами 1, 2, 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін (ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічний висновок наведений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц (пункт 21) та від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 (пункт 5.40).

Судом встановлено, що на підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано до суду: договір про надання правової допомоги від 15.09.2022 № 31, укладений позивачем (клієнт) з Адвокатським бюро «Титикало та партнери» (виконавець), предметом якого є надання виконавцем правової допомоги клієнту; протокол узгодження гонорару (додаток № 1 до договору № 31), яким узгоджено гонорар за надання правової допомоги у розмірі 10000,00 гривень окремо за кожну позовну заяву про стягнення заборгованості; звіт про надані послуги від 25.10.2022; акт приймання-передачі наданих послуг від 25.10.2022 на суму 10000,00 гривень; платіжне доручення від 27.10.2022 № 4133, згідно якого позивач перерахував на користь Адвокатського бюро «Титикало та партнери» грошові кошти в розмірі 10000,00 гривень.

Отже, наявними у матеріалах справи доказами підтверджено, що загальний розмір фактично понесених позивачем витрат на професійну правову допомогу пов`язаних із розглядом цієї справи становить 10000 гривень.

Водночас, відповідач у заяві про визнання позову посилався на те, що прострочення оплати виконаних робіт за договором відбулося не з вини відповідача, адже в умовах воєнного стану органи Казначейства здійснюють оплати рахунків, керуючись Порядком виконання повноважень Державною казначейською службою в особливому режимі в умовах воєнного стану, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 09.06.2021 № 590.

Відтак враховуючи, що саме з вини органу Казначейства грошові кошти не перераховані на рахунок позивача, то у задоволені вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 гривень, на думку відповідача, слід відмовити.

Надавши належну оцінку доводам відповідача у цій частині, суд дійшов наступних висновків.

За змістом ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України та ст. 617 Цивільного кодексу України відсутність у боржника необхідних коштів не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення від відповідальності.

Тобто відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках державного бюджету України, не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Згідно з приписами статті 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями і, оскільки, між сторонами виникли майнові відносини, які засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (частина 1 статті 1 Цивільного кодексу України), що регулюються актами цивільного законодавства України, то відсутність у відповідача необхідних коштів або взяття ним зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень не звільняє її від обов`язку виконати зобов`язання за договором.

Крім того, слід врахувати, що договір підряду є оплатним, і обов`язку підрядника (субпідрядника) виконати певну роботу кореспондується обов`язок замовника цю роботу прийняти та оплатити.

Таким чином, обов`язок відповідача як замовника по договору оплатити надані послуги виникає згідно з положеннями закону та умовами договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Бюджетного кодексу України розпорядник бюджетних коштів після отримання товарів, робіт і послуг відповідно до умов взятого бюджетного зобов`язання приймає рішення про їх оплату та надає доручення на здійснення платежу органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, якщо інше не передбачено бюджетним законодавством, визначеним пунктом 5 частини першої статті 4 цього Кодексу.

Отже, відповідач, як юридична особа, самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями за договором, і така відповідальність не може ставитися у залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб, в тому числі і від надходження коштів на казначейський рахунок замовника.

Суд зауважує, що у розглядуваній справі не доведено наявності підстав для відмови в покладенні на Управління витрат на правову допомогу, понесених позивачем.

При цьому, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 Кодексу суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 Кодексу).

Між тим, в перебігу розгляду справи від відповідача клопотання про зменшення судових витрат позивача на оплату правничої допомоги у зв`язку із розглядом цієї справи заявлено не було.

Разом з тим, у постанові від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 Верховний Суд дійшов висновку, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 910/16322/18.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

При цьому, критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема наданих у підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.

Здійснивши аналіз доказів поданих позивачем в обґрунтування витрат на правову допомогу, та враховуючи принцип співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та фактично виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд дійшов висновку, що заява ТОВ «Буд Пром Лайн» щодо відшкодування судових витрат підлягає частковому задоволенню та, відповідно, стягненню з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування витрат на правничу допомоги підлягає сума у розмірі 5000 гривень, а у відшкодуванні решти витрат на правничу допомогу суд відмовляє.

Згідно з ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд, у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно платіжного доручення від 30.09.2022 № 3929, поданого в якості доказу сплати судового збору, позивачем при звернені до суду з розглядуваним позовом сплачено суму судового збору у розмірі 24747,28 гривень.

Отже, сума судового збору в розмірі 12373,64 гривень (50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову), підлягає поверненню позивачу з державного бюджету шляхом постановлення відповідної ухвали.

В іншій частині витрати зі сплати судового збору в розмірі 12373,64 гривень відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача, оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 46, 73-80, 86, 129, 130, 191, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Буд Пром Лайн» задовольнити повністю.

Стягнути з Управління економічного розвитку, житлово-комунального господарства, капітального будівництва та інфраструктури Калинівської селищної ради (08623, Київська область, Васильківський район, смт Калинівка, вул. Центральна, буд. 57, код 43979138) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Буд Пром Лайн» (09100, Київська область, м. Біла Церква, бульвар Олександрійський, буд. 106, код 42977,84 гривень основного боргу, 12373,64 гривень судового збору та 5000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення у відповідності до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 16.11.2021.

Суддя Р.М. Колесник