ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

17.11.2022м. ДніпроСправа № 904/82/22 (904/4240/22)

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Владимиренко І.В., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма "Енергетик" в особі ліквідатора Плесюка Олексія Степановича про забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма "Енергетик", м. Дніпро в особі ліквідатора Плесюка Олексія Степановича

до відповідача-1: ОСОБА_1 , Черкаська область Монастирищенський район, с. Нове Місто

відповідача-2: ОСОБА_2 , Черкаська область, Монастирищенський район, м. Монастирище,

відповідача-3: ОСОБА_1 , Черкаська область, Монастирищенський район, село Нове Місто

про визнання недійсним рішення учасника, правочину-акта приймання-передачі майна, визнання права власності, припинення права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння

Без участі представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма "Енергетик" в особі ліквідатора Плесюка Олексія Степановича звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до до відповідача-1: ОСОБА_1 , відповідача-2: ОСОБА_2 , відповідача-3: ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення учасника, правочину-акта приймання-передачі майна, визнання права власності, припинення права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння.

16.11.2022, разом з позовною заявою Товариство з обмеженою відповідальністю "Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма "Енергетик" в особі ліквідатора Плесюка Олексія Степановича подало до Господарського суду Дніпропетровської області заяву про забезпечення позову, в якій просило суд:

1. Прийняти дану заяву про забезпечення позову до розгляду.

2. Накласти арешт на наступне нерухоме майно:

- земельна ділянка кадастровий помер :02:001:1449 за адресою Черкаська область, Монастирищенський район, с. Нове Місто, вул. Леніна, 3;

- комплекс, будівлі та споруди, монтажно-заготівельний цех з прибудовами, А: ганок, І; дільниця механічної обробки, Б; вимощення, II; вимощення, ІІІ; огорожа, 1 за адресою Черкаська область, Монастирищенський район, с. Нове Місто, пул. Леніна, 3;

- комплекс, будівлі та споруди, куди входить: механічно-складський цех, А-1, водонапірна башта, Б-1, склад, В-1, прохідна, Г-1, огорожа, 1, складський цех № 3. Е-1, ворота, 2 за адресою АДРЕСА_1 ;

- земельна ділянка кадастровий номер :02:001:1448 Черкаська область, Монастирищенський район, с.Нове Місто, вул. Леніна, 3Б.

- виробничий цех № 1 за адресою Черкаська область, Монастирищенський район, смт. Цибулів, вул. Гагаріна, 30;

- дільниця теплотехнічного випробування парових котлів, що розташований за адресою Черкаська області, Монастирищенський район район, смт. Цибулів, вул. Гагаріна, 30Е;

- матеріальний склад з пожежним депо за адресою Черкаська область, Монастирищенський район , смт. Цибулів, вул. Гагаріна, 30-д.

- нежиле приміщення за адресою АДРЕСА_2 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову Товариство з обмеженою відповідальністю "Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма "Енергетик" в особі ліквідатора Плесюка Олексія Степановича посилається на наступні обставини.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 26.01.2022 по справі № 904/82/22 відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма "Енергетик" (49055, м. Дніпро, вул. Будівельників, 34; код СДРПОУ 31100615), введено процедуру розпорядження майном, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Плесюка О.С.

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2022 по справі №904/82/22 ТОВ "Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма "Енергетик" (49055, м. Дніпро, вул. Будівельників. 34; ) визнано банкрутом, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Плесюка Олексія Степановича.

В ході виконання своїх обов`язків ліквідатором було встановлено, що на підставі рішення учасника ТОВ "Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма "Енергетик" від 02.04.2020 та акту приймання-передачі нерухомого майна учаснику, який вийшов з ТОВ "Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма "Енергетик" від 02.04.2020 з господарського оборогу ТОВ "Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма "Енергетик" на користь учасника ОСОБА_1 було виведено наступне майно:

- матеріальний склад з пожежним депо за адресою АДРЕСА_3 ;

- дільниця теплотехнічного випробування парових котлів, що розташований за адресою АДРЕСА_3 ;

- виробничий цех № 1 за адресою АДРЕСА_3 ;

- нежиле приміщення за адресою АДРЕСА_2 ;

- комплекс, будівлі та споруди, монтажно-заготівельиий цех з прибудовами, А: ґанок, І; дільниця механічної обробки, Б; вимощення, II; вимощсния, ІІI; огорожа, 1 за адресою АДРЕСА_1 ;

- комплекс, будівлі та споруди, куди входить: механічно-складський цех, А-1, водонапірна башта, Б-1, склад, В-1, прохідна, Г-1, огорожа, 1, складський цех № 3, Е-1, ворота, 2 за адресою АДРЕСА_1 ;

- земельна ділянка кадастровий номер :02:001:1449 за адресою АДРЕСА_1 ;

- земельна ділянка кадастровий номер :02:001:1448 АДРЕСА_1 .

У заяві про забезпечення позову ліквідатор ТОВ "Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма "Енергетик" зазначає, що правочин - акт приймання-передачі нерухомого майна учаснику, який вийшов з ТОВ "Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма "Енергетик" від 02.04.2020: а) вчинений банкрутом із заінтересованою особою, оскільки ОСОБА_1 з колишнім учасником ТОВ "Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма "Енергетик", який в подальшому частину об`єктів нерухомого майна на підставі договорів дарування передав заінтересованим особам - брату ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка с родичем колишнього керівника та учасника ОСОБА_3 ; б) на підставі вказаного правочину нерухоме майно банкрута на безоплатній основі перейшло до ОСОБА_1 . в) правочин щодо відчуження нерухомою майна банкрута було вчинено в період коли, у ТОВ "Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма "Енергетик" були невиконані гротові зобов`язання перед третіми особами, підтверджені рішеннями судів. г) за результатом цього оспорюваного правочину, а також акту приймання-передачі рухомого майна учаснику, який вийшов з ТОВ "Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма "Енергетик" від 02.04.2020, який також оспорюється в межах справи про банкрутство, все майно банкрута перейшло до ОСОБА_1 , тобто підприємство банкрут взагалі був позбавлений матеріальної бази для подальшого ведення господарської діяльності та проведення розрахунків із кредиторами.

Крім того ліквідатором ТОВ "Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма "Енергетик", було встановлено, що ухвалою господарського суду Черкаської області від 28.11.2018 року відкрито провадження у справі №925/1235/18 за позовом ТОВ "Житомирський картонний комбінат" до ТОВ "Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма "Енергетик" про стягнення 3 953 679,35 грн.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 24.06.2020 у справі №925/1235/18 позов задоволено повністю, стягнуто з ТОВ "Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма "Енергетик" на користь ТОВ "Житомирський картонний комбінат" - 3 937 608,95 грн. збитків завданих внаслідок простою котла у квітні 2018 року; 16 070,40 грн. витрат на проведення експертного дослідження та 59 305,20 грн. витрат по сплаті судового збору.

Із заявою про забезпечення ТОВ "Житомирський картонний комбінат" звернулося 12.05.2020.

Ліквідатор ТОВ "Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма "Енергетик" зазначає, що в межах вказаної справи ухвалою господарського суду Черкаської області від 23.06.2020 у справі № 925/1235/18 накладено арешт па грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, які належать ТОВ "Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма "Енергетик" або підлягають передачі, або сплаті цьому відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб, в межах суми позовних вимог - 3 953 679,35 грн.

Таким чином, ліквідатор вважає, що оспорюваний правочин було вчинено в період розгляду в господарському суді Черкаської області вказаної справи № 925/1235/18, в якій також було констатовано реальну небезпеку ускладнення виконання рішення в майбутньому, тобто оспорюваний правочин містить ознаки фраудаторного.

Крім того, рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 01.03.2019 у справі № 2340/4742/18, яке набрало законної сили, відмовлено у визнанні протиправними та скасуванні податкових повідомлень - рішень від 09.08.2018 № про застосування до ТОВ "Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма "Енергетик" штрафних санкцій на суму 413400 грн. та від 10.08.2018 № про збільшення ТОВ ТОВ "Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма "Енергетик" грошового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 168 889,25 грн., у тому числі за основним зобов`язанням 137705 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 31184,25 грн.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 02.08.2019 у справі № 580/2119/19, яке набрало законної сили, стягнуто з ТОВ "Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма "Енергетик" на користь Головного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області фактичні витрати па виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 71642,23 грн.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову ліквідатор ТОВ "Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма "Енергетик" вважає, що наведені обставини щодо відчуження вказаного майна свідчать про існування реальної загрози ефективному захисту та поновлення порушених чи оспорюваних прав чи інтересів заявника у разі задоволення позову, без вжиття заходів забезпечення позову, а не вжиття заходів забезпечення позову й подальші ймовірні дії відповідачів з відчуження майна унеможливлять виконання рішення господарського суду та ефектніший захист порушеного права позивача без нових звернень до суду, тому прошу суд про забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказане нерухоме майно.

Розгляд справи пов`язаний із доведенням правомірності відчуження нерухомого майна. Повторне відчуження майна, що є предметом спору, під час розгляду справи, унеможливить виконання рішення суду про відновлення становища, що існувало до укладення оспорюваного акту приймання-передачі майна до статутного капіталу, у випадку задоволення позову. Поновлення порушеного чи оспорюваного права позивача, у випадку відчуження майна під час розгляду справи, буде неможливим без нових звернень до суду.

Також ліквідатор зазначив, що запропоновані заходи не призведуть до порушення майнових прав відповідачів, оскільки не обмежують право користування майном. Водночас заявник просив суд не вживати заходи щодо зустрічного забезпечення, враховуючи те, що підприємство визнане банкрутом.

Щодо порядку розгляду заяви про забезпечення позову, господарський суд зазначає, що Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 червня 2021 року у справі № 308/8567/20 (провадження № 61-3480сво21) висловив такий висновок про застосування норми права: законодавець передбачив відповідний процесуальний порядок розгляду заяви про забезпечення позову та вирішення питання про відкриття провадження у справі; для розгляду заяви про забезпечення позову та вирішення питання про відкриття провадження у справі встановлені різні процесуальні строки: два дні та п`ять днів відповідно; першочерговим при надходженні на розгляд суду заяви про забезпечення позову є надання оцінки щодо порядку звернення з нею до суду, за умови дотримання якого здійснюється її розгляд по суті; у випадку одночасного подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову розгляд заяви про забезпечення позову не залежить від вирішення питання про відкриття провадження у справі. Законодавець не покладає обов`язку на суд відкрити провадження у справі, а тільки вже потім вирішувати питання про забезпечення позову; у разі повернення позовної заяви, відмови у відкритті провадження у справі передбачений процесуальний механізм скасування заходів забезпечення позову.

З урахуванням викладеного, господарський суд вважає за необхідне першочергово розглянути заяву про забезпечення позову, до вирішення питання щодо наявності підстав для відкриття провадження у справі за поданим позивачем позовом.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, господарський суд дійшов наступних висновків.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина четверта статті 137 Господарського процесуального кодексу).

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Суд зазначає, що обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Разом з тим, статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням зазначених принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Принцип рівності перед законом і судом в процесуальному аспекті означає рівність суб`єктивних процесуальних прав усіх учасників судового процесу незалежно від їх особистих якостей (правового статусу, майнового стану), визначення процесуального становища учасників судочинства тільки процесуальним законодавством і ніяким іншим, визначення процесуального порядку розгляду справ певною процесуальною формою.

В матеріальному аспекті принцип рівності повинен розумітися так, що до всіх учасників процесу матеріальний закон має застосовуватися однаково (право є застосуванням рівного масштабу до різних осіб).

Принцип змагальності сторін полягає в тому, що сторони в процесі зобов`язані в процесуальній формі довести свою правоту за допомогою поданих ними доказів переконати суд в обґрунтованості своїх вимог чи заперечень.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення боржника від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Таким чином, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

При цьому, умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову (постанова Верховного Суду від 08.10.2018 у справі № 913/257/18).

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд не повинен надавати оцінку доказам в обґрунтування вимог майбутнього позову, робити висновки про існування або відсутність підстав для задоволення позову. В першу чергу суд повинен оцінити доводи заявника на підтвердження того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Ліквідатор ТОВ "Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма "Енергетик" просить накласти арешт на наступне нерухоме майно:- земельна ділянка кадастровий помер :02:001:1449 за адресою Черкаська область, Монастирищенський район, с. Нове Місто, вул. Леніна, 3; - комплекс, будівлі та споруди, монтажно-заготівельний цех з прибудовами, А: ганок, І; дільниця механічної обробки, Б; вимощення, II; вимощення, ІІІ; огорожа, 1 за адресою Черкаська область, Монастирищенський район, с. Нове Місто, пул. Леніна, 3; - комплекс, будівлі та споруди, куди входить: механічно-складський цех, А-1, водонапірна башта, Б-1, склад, В-1, прохідна, Г-1, огорожа, 1, складський цех № 3. Е-1, ворота, 2 за адресою Черкаська область, Монастирищенський район, с. Нове Місто, вул. Леніна, 3Б; - земельна ділянка кадастровий номер :02:001:1448 Черкаська область, Монастирищенський район, с.Нове Місто, вул. Леніна, 3Б. - виробничий цех № 1 за адресою Черкаська область, Монастирищенський район, смт. Цибулів, вул. Гагаріна, 30; - дільниця теплотехнічного випробування парових котлів, що розташований за адресою Черкаська області, Монастирищенський район район, смт. Цибулів, вул. Гагаріна, 30Е; - матеріальний склад з пожежним депо за адресою Черкаська область, Монастирищенський район , смт. Цибулів, вул. Гагаріна, 30-д. - нежиле приміщення за адресою Черкаська область, м. Монастирище, вул. Леніна,122.

Суд, вирішуючи питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, повинен пересвідчитись в наявності у відповідачів наміру здійснити дії, спрямовані на зменшення своїх активів шляхом відчуження або знищення зазначеного об`єкта нерухомого майна.

Разом з цим, заявником не надано доказів того, що відповідачі намагаються здійснити дії, спрямовані на зменшення своїх активів та відчужити майно.

В свою чергу, лише посилання на недобросовісність дій відповідачів, які дають підстави вважати, що останні можуть ухилятись від виконання судового рішення в майбутньому, не є тією обставиною, яка б могла свідчити про вчинення відповідачами дій, спрямованих на відчуження майна, оскільки є припущенням, не підтвердженим доказами (аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду України від 02.04.2019 у справі №918/702/18).

В кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду при розгляді справи № 922/2163/17.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Ліквідатор ТОВ "Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма "Енергетик" не надав суду належних обґрунтувань та доказів в підтвердження наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, які б свідчили про можливе істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або позбавлення заявника можливості ефективно захистити його порушені чи оспорювані права та інтереси.

При цьому, заявником не надано належних доказів на підтвердження вчинення відповідачами дій, направлених на зменшення наявного у них майна, тоді як умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Таким чином, заявником не підтверджена наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує застосування певного виду забезпечення позову.

Однак, жодна з наведених позивачем обставин не підтверджена належними доказами та має характер необґрунтованого припущення.

Приймаючи до уваги те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заінтересованої особи до ухвалення рішення у справі, дані про неможливість захисту прав, свобод та інтересів заявника без вжиття таких заходів також не наведені, суд не вбачає підстав для задоволення вказаної заяви про забезпечення позову.

Також, господарський суд зазначає, що прохальна частина заяви про забезпечення позову не містить детальної інформації про нерухоме майно (реєстраційні номери об`єктів нерухомого майна) та інформації щодо осіб, які є власниками майна на яке заявник просить суд накласти арешт.

За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 136, 137, 139, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма "Енергетик" в особі ліквідатора Плесюка Олексія Степановича про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 17.11.2022р.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали підписаний 17.11.2022р.

Суддя І.В. Владимиренко