ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"14" листопада 2022 р. Справа № 911/1262/22

За позовом Національного Банку України, 01601, місто Київ, вулиця Інститутська, будинок 9

в особі Банкнотно-монетного двору Національного Банку України, 02232, місто Київ, вулиця Пухівська, будинок 7

до Фізичної особи-підприємця Бондаренко Олександра Сергійовича, АДРЕСА_1

про стягнення 55 921,50 грн штрафних санкцій за договором № 21-81-371 від 22.11.2021

суддя Н.Г.Шевчук

без виклику представників сторін

суть спору:

Національний Банк України в особі Банкнотно-монетного двору Національного Банку України звернувся до господарського суду з позовом до Фізичної особи-підприємця Бондаренко Олександра Сергійовича про стягнення 55 921,50 грн штрафних санкцій, з яких, з урахуванням заяви про усунення недоліків позовної заяви: 13 351,50 грн 0,1% від загальної вартості послуг; 13 545,00 грн 7% від загальної вартості послуг за прострочення надання послуг понад 30 календарних днів; 29 025,00 грн 15% від загальної вартості договору за розірвання договору з ініціативи замовника.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на неналежне виконання Фізичною особою-підприємцем Бондаренком Олександром Сергійовичем своїх зобов`язань в частині дотримання порядку та строків виконання ремонтних робіт обладнання, що обумовлено умовами договору № 21-81-371 від 22.11.2021.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.08.2022 відкрито провадження у справі № 911/1262/22. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини п`ятої статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу для подання відповіді на відзив.

12 вересня 2022 року через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечив, а також просив розглянути питання щодо зменшення штрафних санкцій у випадку відхилення судом обґрунтувань безпідставності поданого позову.

20 вересня 2022 року від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач навів доводи на спростування тверджень відповідача.

Відповідно до частини восьмої статті 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Інших заяв чи клопотань від сторін до суду не надходило.

Згідно із частиною четвертою статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

встановив:

22 листопада 2021 року за результатами проведеної процедури закупівлі (https://prozorro.gov.ua) між Національним банком України в особі Банкнотно-монетного двору Національного Банку України (Замовник) та Фізичною особою-підприємцем Бондаренком Олександром Сергійовичем (Виконавець) з дотриманням вимог Закону України "Про публічні закупівлі" було укладено договір від № 21-81-371 (далі - Договір).

Згідно із пунктом 1.1 Договору Виконавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, надати Замовнику послуги з ремонту верстата моделі Boehringer VDF180Cm (далі - Послуги) в обсягах та відповідно до додатку 1 до цього Договору, який є невід`ємною частиною цього Договору, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги.

За приписами пунктів 2.1, 2.4 2.5 Договору для надання послуг Замовник передає Виконавцю блоки та модулі верстата моделі Boehringer VDF180Cm (далі - Обладнання), на підставі видаткової накладної, що підписується уповноваженими особами.

Передавання обладнання від Замовника Виконавцю здійснюється на території Банкнотно-монетного двору Національного банку України за адресою: вул. Пухівська, 7, м. Київ, 02232.

Повернення обладнання Замовнику після надання послуг Виконавцем здійснюється на території Замовника відповідно до накладної Виконавця, що підтверджується підписанням накладної представником Замовника, який діє на підставі довіреності, із зазначенням дати.

Відповідно до пункту 3.1 Договору загальна вартість цього Договору становить 193 500,00грн без ПДВ і включає в себе сплату усіх податків і зборів, обов`язкових платежів, що сплачуються або мають бути сплачені, та інші витрати, пов`язані з наданням послуг.

Як передбачено пунктом 4.1 Договору послуги за ним надаються Виконавцем із дати укладення цього Договору до 20.12.2021.

Надані послуги за цим Договором приймаються на підставі акта приймання-передавання послуг (далі - Акт), шляхом його підписання уповноваженими особами сторін (пункт 4.2 Договору).

Відповідно до умов даного Договору Замовник має право отримати послуги належної якості у строки, встановлені цим Договором, а також достроково в одноособовому порядку розірвати цей Договір, якщо Виконавець своєчасно не надав послуги, або виконує їх настільки повільно, що закінчення їх у строк стає неможливим, або у разі невиконання, або неналежного виконання Виконавцем зобов`язань за цим Договором, письмово повідомивши про це його у строк не пізніше ніж за 20 (двадцять) календарних днів до дня фактичного розірвання цього Договору (підпункти 6.2.2, 6.2.5 Договору).

Виконавець в свою чергу зобов`язаний надати послуги якісно і своєчасно відповідно до умов цього Договору (підпункт 6.3 7 Договору).

Згідно з пунктом 9.1 Договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та цим Договором.

Відповідно до пункту 9.3 Договору у разі порушення Виконавцем зобов`язань щодо обсягів та строків надання послуг, Виконавець на вимогу Замовника виплачує штрафні санкції протягом 10 (десяти) робочих днів після отримання цієї вимоги в розмірі 0,1% від загальної вартості послуг за кожний календарний день прострочення до дня, що передує дню фактичного виконання зобов`язань, а за прострочення понад 30 (тридцять) календарних днів, Виконавець додатково сплачує Замовнику штраф у розмірі 7 (семи) % від загальної вартості послуг.

Відповідно до пункту 9.6 Договору у разі відмови Виконавця в односторонньому порядку виконувати цей Договорів або у разі розірвання цього Договору з ініціативи Замовника, Виконавець на вимогу замовника сплачує йому штрафні санкції у розмірі 15% від загальної вартості цього Договору протягом 10 (десяти) робочих днів з дати отримання такої вимоги від Замовника.

Цей Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими особами сторін і діє до 31.12.2021 (пункт 14.1 Договору).

Згідно із пунктом 14.2 Договору у разі невиконання зобов`язань у встановлений сторонами строк цей Договір діє до повного виконання сторонами свої зобов`язань, що не звільняє сторони від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за цим Договором.

У Додатку № 1 до Договору сторони визначили Технічне завдання, відповідно до якого Виконавець зобов`язався:

1) надати послуги з ремонту блока живлення Active Line Module 6SL3130-7TE25-5AA3:

- замінити транзисторний модуль Infineon FS225R12KE3S1

- виконати ремонт силової плати Siemens A5E1

2) надати послуги з ремонту модуля головного приводу 6SL3120-1TE28-5AA3:

- замінити плату керування Siemens A5E00985481

- замінити транзисторний модуль Infineon FS225R12KE3S1

- виконати ремонт силової плати Siemens A5E1

- замінити силовий запобіжник Siemens Sitor 315A.

На виконання умов договору позивач передав відповідачу обладнання блок живлення Active Line Module 6SL3130-7TE25-5AA3 та модуль головного приводу 6SL3120-1TE28-5AA3, що підтверджується накладною-вимогою на відпуск/внутрішнє переміщення/матеріалів, дата складання якої зазначено 22.11.2021.

Проте, за твердженнями позивача, відповідач порушив умови Договору, не виконав ремонт обладнання в порядку та строки, передбачені Договором.

Так, 21.01.2022 відповідач повернув позивачу обладнання на підставі акта про отримання блока та модуля верстата моделі Boehringer VDF180Cm, в якому зазначено, що обладнання повертається без надання послуг з ремонту.

В подальшому, фахівцями позивача було виконано огляд обладнання, за результатами якого було встановлено, що відповідачем дійсно не було надано передбачені договором послуги, що підтверджується актом-обстеження від 08.02.2022.

В свою чергу позивач листом № 81-0020/11892 від 08.02.2022 повідомив відповідача, що у зв`язку з невиконанням ФОП Бондаренком Олександром Сергійовичем своїх зобов`язань за Договором, а саме: порушення обсягів та строку надання послуг, Національний банк України, керуючись підпунктом 6.2.5 пункту 6.2 Договору, яким передбачено право на дострокове розірвання Договору в односторонньому порядку, повідомляє ФОП Бондаренка Олександра Сергійовича про розірвання договору від 22.11.2021 № 21-81-371 з 28 лютого 2022 року.

Таким чином, враховуючи дату розірвання Договору (28.02.2022), за прострочення строку надання послуг Замовником було нараховано Виконавцю штрафні санкції у розмірі 55 921,50 грн, з яких:

- 13 351,50 грн - штрафна санкція в розмірі 0,1% від загальної вартості послуг за кожний календарний день прострочення до дня, що передує дню фактичного виконання зобов`язань;

- 13 545,00 грн штраф 7 (сім)% від загальної вартості послуг за прострочення понад 30 (тридцять) календарних днів;

- 29 025,00 грн штраф 15% від загальної вартості цього Договору за розірвання Договору з ініціативи Замовника.

З метою врегулювання спору у досудовому порядку 05.05.2022 позивач направив відповідачу вимогу на суму 55 921,50 грн (вих. № 81-0020/32234) про сплату штрафних санкцій за порушення виконання зобов`язань за Договором.

У відповідь на вимогу позивача відповідач направив листа (вх. № НБУ БМД № 526/42658 від 03.06.2022), у якому було зазначено: "після отримання блоків керування, нашими фахівцями було визначено, що обладнання попередньо мало втручання і ушкодження, можливо навмисними діями користувачів або фахівців, які раніше займалися діагностуванням та ремонтом, що призвело до невідповідності завдання, яке було опубліковано у тендерній документації і перетворилось із ремонту на повну заміну. Незважаючи на невідповідність фактичних робіт технічному завданню, яке було опубліковано у тендерній документації та специфікації до Договору, враховуючи терміновість надання послуг та повне знищення силових плат, ми вимушені були розмістити замовлення у європейських постачальників комплектуючих "Siemens". Проте, нових плат на європейських складах постачальники в наявності не знайшли, лише запропонували запчастини з обладнання, яке було у вжитку, але без гарантії. Враховуючи відсутність вiдповiдних комплектуючих тa невідповідність фактичних робіт технічному завданню, яке було опубліковано у тендерній документації та специфікації до Договору, ми письмово звернулись до Вашого підприємства з пропозицією визнати Договір таким, що не відповідає вимогам замовника і є не здійсненим та повернули Вам обидва блоки, в стані якому їх було отримано". Також, цим листом відповідач підтвердив отримання від позивача листа № 81-0020/11892 від 08.02.2022 щодо розірвання договору та просив розібратися і вирішити дану ситуацію.

Оскільки вимога позивача щодо сплати штрафних санкцій відповідачем задоволена не була, позивач звернувся до суду.

Відповідач, в свою чергу, заперечив проти задоволення позовних вимог. Так, у відзиві на позовну заяву відповідачем детально викладено умови проведення процедури закупівлі "Послуги з ремонту і технічного обслуговування техніки код за ДК 021:2015-50530000-9 (Послуги з ремонту верстата моделі Boehringer VDF180Cm) очікувана вартість закупівлі 197 000,00 грн з ПДВ", замовником якої виступив Національний Банк України в особі Банкнотно-монетного двору Національного Банку України, а переможцем став ФОП Бондаренко Олександр Сергійович. Відповідач зазначив, що після отримання від позивача обладнання (блок живлення Active Line Module 6SL3130-7TE25-5AA3 та модуль головного приводу 6SL3120-1TE28-5AA3), шляхом огляду та діагностики якого, було визначено, що воно попередньо мало втручання і ушкодження, а саме: на платах відсутні (випаяні) деякі компоненти, що унеможливлює їх ідентифікацію та заміну; ремонт неможливий; обидві силові плати Siemens A5E1 потребують повної заміни; про що відповідачем 30.11.2021 було складено дефектний акт (оригінал дефектного акта від 30.11.2021 міститься в матеріалах відзиву).

Таким чином, посилаючись на положення Закону України "Про публічні закупівлі" відповідач твердить, що позивачем було помилково здійснено замовлення послуг саме з ремонту обох силових плат Siemens A5E1 у процедурі вищезазначеної закупівлі, оскільки обладнання потребувало заміни. Враховуючи, що дані обставини зумовили неможливість виконання зобов`язань ФОП Бондаренка Олександра Сергійовича за Договором, останній звернувся до Замовника (Банку) з пропозицією визнати Договір таким, що не відповідає вимога Замовника та розірвати його, а також повернув обидва блоки обладнання позивачу в стані, в якому їх було отримано.

Враховуючи викладене, відповідач не вбачає в своїх діях вини і просить відмовити в задоволенні позовних вимог Національного Банку України в особі Банкнотно-монетного двору Національного Банку України.

Окрім того, пославшись на зміст частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України та частини першої статті 233 Господарського кодексу України, відповідач у відзиві просив зменшити штрафні санкції у випадку, якщо судом будуть відхилені аргументи відповідача щодо безпідставності позовних вимог.

Отже, предметом судового розгляду у даній справі є позовні вимоги Національного Банку України в особі Банкнотно-монетного двору Національного Банку України до Фізичної особи-підприємця Бондаренко Олександра Сергійовича про стягнення пені та штрафу за порушення обсягів та строку надання послуг за договором № 21-81-371 від 22.11.2021.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає таке.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із частиною першою статті 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина сьома статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з умов Договору відповідач повинен був надати за Договором послуги з ремонту обладнання у повному обсязі у строк до 20.12.2021.

Натомість, 21.01.2022 відповідач повернув позивачу обладнання на підставі акта про отримання блока та модуля верстата моделі Boehringer VDF180Cm, в якому зазначено, що обладнання повертається без надання послуг з ремонту.

Суд встановив, що у зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором на підставі підпункту 6.2.5 пункту 6.2 Договору позивач листом № 81-0020/11892 від 08.02.2022 повідомив відповідача про розірвання Договору в односторонньому порядку з 28.02.2022, який було отримано відповідачем 09.02.2022 на електронну адресу.

У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за Договором позивачем нараховано та заявлено до стягнення 55 921,50 грн штрафних санкцій, з яких 13 351,50 грн 0,1% від загальної вартості послуг; 13 545,00 грн 7% від загальної вартості послуг за прострочення надання послуг понад 30 календарних днів; 29 025,00 грн 15% від загальної вартості договору за розірвання договору з ініціативи замовника.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 Господарського кодексу України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (частина перша статті 230 Господарського кодексу України).

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 Господарського кодексу України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 Цивільного кодексу України).

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 Цивільного кодексу України).

Пунктом 9.3 Договору сторони погодили, що у разі порушення Виконавцем зобов`язань щодо обсягів та строків надання послуг, Виконавець на вимогу Замовника виплачує штрафні санкції протягом 10 (десяти) робочих днів після отримання цієї вимоги в розмірі 0,1% від загальної вартості послуг за кожний календарний день прострочення до дня, що передує дню фактичного виконання зобов`язань, а за прострочення понад 30 (тридцять) календарних днів, Виконавець додатково сплачує Замовнику штраф у розмірі 7 (семи) % від загальної вартості послуг.

Особливості застосування штрафу полягають у тому, що штраф обчислюється тільки у відсотках і тільки від суми порушеного зобов`язання; він являє собою грошову суму, яка одноразово виплачується порушником зобов`язання.

Пеня ж, у свою чергу, є неустойкою, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання. Пеня є триваючою неустойкою, тобто грошовою сумою, яка нараховується за кожний день прострочення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що задекламована сторонами в пункті 9.3 Договору штрафна санкція у вигляді 0,1% від загальної вартості послуг за кожний календарний день прострочення, фактично є пенею.

Приписами частини другої статті 551 Цивільного кодексу України унормовано, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом.

Разом з тим, частиною другою статті 343 Господарського кодексу України передбачено, що розмір пені за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Аналогічна позиція викладена і в статтях 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 22.11.1996 № 543/96-ВР.

З огляду на викладене, законом заборонено нараховувати пеню більшу за подвійну облікову ставку Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, лише у разі якщо вона застосовується за прострочку платежу, а не надання послуг.

Тому суд вказує про правомірність нарахування Замовником Виконавцю послуг пені у розмірі 0,1% від загальної вартості послуг, що узгоджується із приписами законодавства.

Перевіривши наведений позивачем розрахунок пені та штрафу, передбачених пунктом 9.3 Договору, господарський суд встановив їх правильність, арифметичну вірність та відповідність умовам Договору і положенням чинного законодавства України.

Також, згідно із пунктом 9.6 Договору, у разі відмови Виконавця в односторонньому порядку виконувати цей Договір або у разі розірвання цього Договору з ініціативи Замовника, Виконавець на вимогу Замовника сплачує йому штраф у розмірі 15% (п`ятнадцяти відсотків) від загальної вартості послуг за цим Договором протягом 7 (семи) робочих днів з дата отримання такої вимоги від Замовника.

Судом встановлено, що 08.02.2022 листом № 81-0020/11892 позивач повідомив відповідача про розірвання Договору № 21-81-371 від 22.11.2021 в односторонньому порядку з 28.02.2022, відповідач підтвердив отримання даного листа.

Отже, перевіривши здійснений позивачем, у зв`язку з одностороннім розірванням договору, розрахунок штрафу у розмірі 29 025,00 грн, суд визнає його обґрунтованим.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, господарський суд не приймає до уваги доводи ФОП Бондаренка О.С. щодо неможливості виконання умов договору з підстав не відповідності замовлених послуг згідно процедури закупівлі та предмета Договору № 21-81-371 від 22.11.2021 (за твердженнями відповідача обладнання потребувало заміни, а не ремонту).

Відповідно до статті 5 Закону України "Про публічні закупівлі" здійснення публічних закупівель здійснюється за принципами, зокрема, відкритості та прозорості на всіх стадіях закупівель. Замовники забезпечують вільний доступ усіх учасників до інформації про закупівлю, передбаченої цим Законом.

Закон України "Про публічні закупівлі" передбачає порядок оскарження процедур закупівлі, який наведено у статті 18 Закону.

Отже, переможець електронних торгів не був позбавлений можливості оскаржувати відповідно до передбаченого Законом порядку, умови проведення процедури закупівлі, натомість матеріали справи не містять таких доказів.

Щодо тверджень відповідача, що він звертався до позивача з пропозицією визнати Договір № 21-81-371 від 22.11.2021 таким, що не відповідає вимогам замовника та розірвати його, то вони не підтверджені жодними доказами. Матеріали справи не містять такої пропозиції.

Також судом не приймається до уваги дефектний акт від 30.11.2021, в якості належного доказу, з огляду на таке.

В загальному випадку дефектний акт (дефектна відомість, акт про виявлені дефекти, відомість дефектів) це документ, складений та підписаний членами кваліфікованої комісії, який підтверджує факт пошкодження (дефектів) певного матеріального об`єкта, необхідність його ремонту і містить перелік робіт, які необхідно виконати для виправлення дефектів. Єдиної форми дефектного акта нормативно-правові документи не передбачають, тож установа може самостійно його розробити відповідно до своїх потреб, але з дотриманням вимог щодо обов`язкових реквізитів первинного документа згідно частини другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Дефектний акт складають у двох примірниках: один залишають у виконавця, а другий передають замовнику послуг.

Долучений відповідачем дефектний акт підписаний лише Виконавцем, тобто ФОП Бондаренком О.С.; комісія не складалась. Окрім того, матеріали справи не містять доказів вручення/направлення Замовнику такого акта; позивач стверджує, що він не отримував ніякого дефектного акта.

Стосовно інформації викладеної відповідачем у відзиві щодо укладення позивачем з Товариством з обмеженою відповідальністю "Аліом" договору № 21-81-343 від 01.11.2021 на закупівлю блока живлення Active Line Module 6SL3130-7TE25-5AA3 та модуля головного приводу 6SL3120-1TE28-5AA3 для верстата моделі Boehringer VDF180Cm, що вказує, зі слів відповідача, на недобросовісну поведінку позивача, суд зазначає, що даний факт не стосується обставин, що досліджуються в межах даного спору.

Підсумовуючи, суд зазначає, що належними та допустимими доказами відповідачем не спростовано позовні вимоги позивача. Відповідно, правові підстави для звільнення відповідача від відповідальності за невиконання ним умов договору відсутні.

Разом з тим, враховуючи, що відзив відповідача також містить нечітко сформульоване прохання про зменшення розміру штрафних санкцій, обґрунтовуючи це тим, що з 24.02.2022 ФОП Бондаренко О.С. не здійснює свою господарську діяльність, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Статтею 233 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення штрафу.

Суд зазначає, що здійснюючи підприємницьку діяльність, відповідач повинен самостійно нести всі ризики: як щодо дотримання норм чинного законодавства України, так і щодо належного виконання добровільно взятих на себе договірних зобов`язань, а також самостійно нести юридичну відповідальність за допущені у своїй діяльності правопорушення.

Враховуючи, що клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій невмотивоване, жодних належних та допустимих доказів в розумінні статей 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження поважності причин невиконання зобов`язань та винятковості даного випадку матеріали справи не містять, суд не вбачає правових підстав для зменшення штрафних санкцій.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 238 Господарського процесуального кодексу України суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Бондаренка Олександра Сергійовича ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Національного Банку України (01601, місто Київ, вулиця Інститутська, будинок 9, код 00032106) в особі Банкнотно-монетного двору Національного Банку України (02232, місто Київ, вулиця Пухівська, будинок 7, код 21575489) 55 921 (п`ятдесят п`ять тисяч дев`ятсот двадцять одну) грн 50 коп. штрафних санкцій (з яких 13351,50 грн пеня, 13545,00 грн штраф 7% та 29 025,00 грн штраф 15%) та 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись із змістом судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Н.Г. Шевчук

Рішення складено та підписано: 14.11.2022