ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
УХВАЛА

"17" листопада 2022 р. м. Житомир Справа № 906/1039/22

Господарський суд Житомирської області у складі судді Вельмакіної Т.М.,

розглядаючи справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтономгаз"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Айпі 2010"

про розірвання договорів та стягнення 3043863,58 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укравтономгаз" звернулося до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Айпі 2010" 3043863,58 грн, з яких:

- 245105,00 грн авансу, 1436400,50 грн неустойки, 49021,00 грн штрафу за Договором №28/10/21 від 28.10.2021;

- 83122,60 грн авансу, 1213589,96 грн неустойки та 16624,52 грн штрафу за Договором №24 від 12.04.2021.

Також позивач просить суд розірвати Договір №28/10/21 від 28.10.2021 та Договір №24 від 12.04.2021, що укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укравтономгаз" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Айпі 2010".

Разом з позовними матеріалами ТОВ "Укравтономгаз" подано заяву про забезпечення позову, в прохальній частині якої позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Айпі 2010" (, Юридична адреса: 11301, Житомирська обл., м. Малин, вул. Грушевського, 42), що знаходяться на банківському рахунку НОМЕР_1 , який відкрито в АТ КБ "Приватбанк" та/або на інших виявлених банківських рахунках цього товариства в межах суми майнових вимог позивача у розмірі 3043863,58 грн (три мільйона сорок три тисячі вісімсот шістдесят три гривні 58 копійок).

Обґрунтовуючи подану заяву позивач вказав, що існує потенційна можливість переведення або виведення відповідачем грошових коштів на сторонні рахунки, що може унеможливити, або суттєво ускладнити виконання рішення суду, оскільки відповідно до відомостей Єдиного державного судового реєстру, відповідач є стороною у справі №906/195/22 (а саме відповідачем) про розірвання договору та стягнення заборгованості, що додатково свідчить про всебічне та систематичне ухилення відповідача від виконання його господарських зобов`язань.

Зауважив, що згідно даних ЄДРПОУ, статутний капітал ТОВ "Айпі 2010" становить 1000000,00 грн, що в декілька разів менше ніж сума позовних вимог ТОВ "Укравтономгаз". При цьому вказав, що станом на 01.01.2022 ТОВ "Айпі 2010" має податковий борг у розмірі 250360,26 грн.

На думку позивача, ризик виведення грошових коштів з рахунків відповідача додатково підсилюється тим, що за даними відкритих реєстрів, керівник ТОВ "Айпі 2010" - Примаченко Ігор Юрійович паралельно є керівником ТОВ "Будпрайм" () та додатково здійснює діяльність як фізична особа-підприємець, що може свідчити про зв`язок вищезазначених суб`єктів господарювання з відповідачем та ймовірність заключення фіктивних договорів з метою виведення коштів з рахунків відповідача.

Пояснив, що у зв`язку з відсутністю вільного доступу на час дії воєнного стану до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, позивач додає в якості доказу на обґрунтування вищезазначених обставин, автоматично сформований витяг з сервісу моніторингу, що надає доступ до державних даних з основних публічних реєстрів - Опендатабот.

Вказав, що на момент звернення до суду, позивачу відомий лише розрахунковий рахунок відповідача, на який позивач здійснював авансові платежі за Договором №28/10/21 від 28.10.2021 та Договором №24 від 12.04.2021, а саме НОМЕР_1 , який відкрито в АТ КБ "Приватбанк".

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу (ч. 6 ст. 140 ГПК України).

Згідно зі ст. 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Тобто, забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" та постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 23.06.2018 у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/18, від 21.01.2019 у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно зі ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.ст. 76-78 ГПК України).

Слід зазначити, що законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення з заявою про забезпечення позову, а тому суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності (постанови Верховного Суду від 25.01.2021 у справі № 902/775/20 від 27.01.2021 у справі 910/3480/20).

Однак, заявивши про необхідність застосування заходів до забезпечення позову, позивач не подав жодних доказів на підтвердження обставин, про які заявник вказав як на підставу для забезпечення позову.

Зсилання заявника на те, що існує потенційна можливість переведення або виведення відповідачем грошових коштів на сторонні рахунки, що може унеможливити, або суттєво ускладнити виконання рішення суду, оскільки відповідно до відомостей Єдиного державного судового реєстру, відповідач є стороною по справі (а саме відповідачем) у справі щодо розірвання договору та стягнення заборгованості №906/195/22, не може підтверджувати що така обставина унеможливить, або суттєво ускладнить виконання рішення суду. Крім того, згідно даних Господарського суду Житомирської області (Діловодство спеціалізованого суду), рішення у вказаній справі станом на 16.11.2022 не набрало законної сили.

Зсилання заявника на те, що статутний капітал ТОВ "Айпі 2010" в декілька разів менший ніж сума позовних вимог ТОВ "Укравтономгаз" та на наявність податкового боргу станом на 01.01.2022 у розмірі 250360,26 грн не є тими обставинами, які б свідчили про неможливість виконання рішення у даній справі. До того, ж останні заявником документально не підтверджені, що унеможливлює їх перевірку судом.

Надані довідки з ЄДРПОУ підтверджують те, що керівником ТОВ "Айпі 2010" та керівником ТОВ "Будпрайм" є Примаченко Ігор Юрійович, однак не можуть свідчити про заключення фіктивних договорів з метою виведення коштів з рахунків відповідача.

За вказаного, заява позивача про забезпечення позову ґрунтується лише на припущеннях останнього, оскільки, жодних доказів в її обґрунтування не надано, в той час як відповідно до вимог ст.74 ГПК України, обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто зсилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Водночас, суд вважає за доцільне зауважити, що вжиття визначених позивачем заходів забезпечення позову може призвести до негативних наслідків, як для позивача, так і для інших контрагентів відповідача, враховуючи їх можливий негативний вплив на господарську діяльність останнього.

Таким чином, здійснивши оцінку обґрунтованості заяви позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів до забезпечення позову, ймовірності утруднення виконання або неможливості виконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, а також адекватності вимог позивача про забезпечення позову, з урахуванням збалансованості інтересів сторін, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, у зв`язку з чим у задоволенні поданої заяви слід відмовити.

Керуючись ст. 42, 74, 136-140, 234 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Укравтономгаз" у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала господарського суду набирає законної сили у відповідності до ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена у порядку та строки, визначені ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Ухвалу підписано 17.11.2022.

Суддя Вельмакіна Т.М.

1 - у справу;

2,3 - сторонам (рек.).