ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року Справа № 902/537/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Савченко Г.І., суддя Дужич С.П. , суддя Павлюк І.Ю.

секретар судового засідання Соколовська О.В

за участю представників сторін:

позивача - адвокат Кулик О.А.

відповідача - адвокат Янкевич Л.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 26.04.2022 у справі №902/537/18 (повний текст ухвали складний 02.05.2022, суддя А.А. Тварковський)

за заявою представника Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" №б/н, без дати (вх. №01-37/13/22 від 21.03.2022) про відстрочку виконання судового рішення у справі №902/537/18

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз"

про стягнення 27 776 189 грн 41 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 26.04.2022 у справі №902/537/18 заяву представника Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" №б/н, без дати (вх. №01-37/13/22 від 21.03.2022) про відстрочку виконання судового рішення у справі №902/537/18 задоволено. Відстрочено виконання рішення Господарського суду Вінницької області від 13.01.2020 у справі №902/537/18 строком на один рік з дня ухвалення постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.02.2022, якою залишено без змін рішення суду першої інстанції - до 21.02.2023.

Вказана ухвала постановлена з урахуванням того, що рішення суду є обов`язковим до виконання та має бути виконане, з огляду на особливості господарської діяльності Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз". Тому суд першої інстанції дійшов висновку, що відстрочення рішення суду не порушить прав стягувача.

Не погоджуючись із постановленою ухвалою, Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні заяві АТ "Вінницягаз" №б/н, без (вх. №01-37/13/22 від 21.03.2022) про відстрочення виконання судового рішення у справі №902/537/18. Витрати зі сплати судового збору розподілити згідно вимог чинного законодавства.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник зазначає, що судом першої інстанції надано боржнику відстрочку виконання рішення на один рік, та при постановленні оскаржуваної ухвали не враховано, що НАК "Нафтогаз України", як стягувач, який має право на отримання коштів за рішенням суду у даній справі, не повинен нести відповідальність за неефективну діяльність боржника. Господарський суд Вінницької області задовольнив заяву АТ "Вінницягаз" про відстрочку виконання рішення у справі №902/537/18, не зважаючи на те, що боржник не надав доказів наявності або відсутності у нього майна, за рахунок якого можливе погашення заборгованості. Тобто, АТ "Вінницягаз" фактично не доведено належними та допустимими доказами наявність тих виключних обставин, які є підставою для відстрочення виконання рішення суду: відсутності коштів на рахунках; відсутності майна, на яке можливо звернути стягнення; наявності реальної загрози банкрутства. На підтвердження свого реального фінансового стану боржником взагалі не надано: довідок про рух коштів з банківських установ, в яких відкриті рахунки боржника, а також підтверджуючих документів щодо відсутності коштів на усіх банківських рахунках; не надано суду доказів відсутності майна, на яке можливо було б звернути стягнення; не надано доказів на підтвердження наявності у нього реальної можливості виконання судового рішення у справі №902/537/18 з умовою відстрочення його виконання на один рік. Судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі зроблено висновок про незадовільний фінансовий стан боржника та відсутність обігових коштів, однак не здійснено належного аналізу матеріалів справи, не досліджено та не витребувано докази наявності або відсутності грошових коштів (майна), які можуть бути спрямовані на виконання рішення господарського суду у справі №902/368/16. Наразі боржник не є учасником процедури врегулювання згідно Закону №1639, що підтверджено постановою Верховного Суду від 01.02.2022 у справі №902/368/16. Таким чином, наявність самого нормативно-правового акту (Закону №1639) не є підставою для надання АТ "Вінницягаз" відстрочки у виконанні судового рішення, а НАК "Нафтогаз України" в свою чергу не має відповідати за дії чи бездіяльність третіх осіб (НКРЕКП) щодо встановлення чи невстановлення тарифів. Судом першої інстанції надано відстрочку виконання рішення суду у справі № 902/537/18 на один рік, тобто на максимально можливий строк, визначений ст. 331 ГПК України, при цьому жодним чином це не аргументуючи. Щодо забезпечення балансу та врахування інтересів та прав як боржника, так і стягувача, наголошує, що судом першої інстанції не забезпечено право НАК "Нафтогаз України" на представлення інтересів Компанії під час розгляду заяви боржника про відстрочку.

Листом від 05.05.2022 матеріали справи №902/537/18 витребовувалися із Господарського суду Вінницької області.

09.05.2022 на адресу суду з Господарського суду Вінницької області надійшов лист, в якому повідомляється, що на виконання ухвали (запиту) Верховного Суду про витребовування справи від 27.04.2022 (вх. №902/537/18 від 03.05.2022), справу №902/537/18 направлено супровідним листом №902/537/18/538/22 від 04.05.2022 до Касаційного господарського суду у складі Верховного суду. По надходженні матеріалів справи №902/537/18 до Господарського суду Вінницької області останні будуть скеровані на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.05.2022 відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 26.04.2022 у справі №902/537/18. Зупинене провадження у справі №902/537/18 до розгляду Верховним Судом касаційної скарги Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.02.2022 і рішення Господарського суду Вінницької області від 13.01.2020 у справі №902/537/18 за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" про стягнення 27 776 189,41 грн та скерування матеріалів справи до Північно-західного апеляційного господарського суду.

25.10.2022 на адресу суду апеляційної інстанції надійшли матеріали оскарження ухвали у справі №902/537/18.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.10.2022 поновлене провадження у справі №902/537/18. Розгляд апеляційної скарги призначений на 15.11.2022 об 12:00 год.

14.11.2022 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

В судовому засіданні представник скаржника підтримала доводи апеляційної скарги з підстав, викладених в ній.

В судовому засіданні представник відповідача заперечила доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві.

Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Господарського суду Вінницької області від 13.01.2020 у справі №902/537/18 частково задоволено позов Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" про стягнення 27 776 189 грн 41 коп. Вирішено стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 3 144 882,11 грн - 3 % річних, 24 159 157, 4 грн - інфляційних втрат та 409 560,59 грн - судового збору.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.02.2022 апеляційні скарги Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" та Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Вінницької області від 13.01.2020 у справі N 902/537/18 - без змін.

16.03.2022 на виконання рішення Господарського суду Вінницької області від 13.01.2020 у справі №902/537/18 видано відповідний наказ.

21.03.2022 до Господарського суду Вінницької області надійшла заява представника Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" №б/н, без дати (вх. №01-37/13/22 від 21.03.2022) про відстрочку виконання рішення Господарського суду Вінницької області від 13.01.2022 у справі №902/537/18.

Обґрунтовуючи заяву про відстрочку виконання рішення суду заявник посилається на те, що негайне виконання Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" судового рішення у справі №902/537/18 створює реальну загрозу цивільним правам та інтересам держави, відповідача, споживачів природного газу Вінницької області та може призвести до: повного зупинення виробничої діяльності підприємства, до загрози безаварійного газопостачання в умовах воєнного стану через дефіцит обігових коштів, і, як наслідок - відключення від газопостачання області і залишення без тепла та гарячого водопостачання, припинення виробничого процесу діючих промислових підприємств, виникнення аварійних ситуацій в процесі забезпечення населення природним газом і, як наслідок, нещасних випадків; загрози технічному стану і безпечній експлуатації газових мереж, які знаходяться у власності держави. Боржник пов`язує можливість виконання рішення суду у майбутньому у зв`язку із набранням чинності 29.08.2021 Закону України від 14.07.2021 №639-IX "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", яким передбачено, що сума основного боргу та суми штрафних санкцій (пені, 3 % річних та інфляційних втрат за прострочення виконання зобов`язань), які не сплачені станом на 31.12.2020 (в т. ч. заборгованість підтверджена судовим рішенням у справі №902/537/18) підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, що, зокрема, передбачає взаєморозрахунки в цілях погашення такої заборгованості. Також Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" повідомляє, що до запровадження воєнного стану в Україні останнім вчинялися додаткові дії щодо реалізації Закону України від 14.07.2021 №639-IX. Зокрема, в Окружному адміністративному суді м. Києва розглядається позовна заява Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" до НКРЕКП, у якій позивач в т. ч. просить зобов`язати НКРЕКП включити Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу у відповідності до Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" (справа №640/32706/21).

Відповідно до приписів ст. 331 ГПК України:

- за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання (ч. 1);

- підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч. 3);

- вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч. 4);

- розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч. 5).

Відповідно до ч. 1 ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікована Верховною Радою України. Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов`язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

Пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося, на шкоду одній із сторін.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява №60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина "судового розгляду".

У зв`язку з тим, що відстрочка та розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача при їх наданні суди, в цілях вирішення питання про можливість їх надання, а також визначення строку подовження виконання рішення суду повинні враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції, згідно з якою "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а у системному розумінні даної норми та національного закону суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого виконання.

Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначені судом.

Стосовно системності виконання Європейський суд з прав людини зазначає, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже, сама можливість надання відстрочки та розстрочки виконання судового акта повинна носити виключний характер.

З урахуванням підстав, умов та меж надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення, безпідставне надання відстрочки та розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника, порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" (заява №6962/02) зазначено, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені у статті 6 Конвенції.

Отже, питання про відстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи та заперечення як позивача, так і відповідача.

Така ж правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21.01.2020 у справі №910/1180/19 та 03.09.2020 у справі №905/30/16.

У постанові від 03.09.2020 у справі №905/30/16 Верховний Суд також зазначив, що оскільки питання щодо розстрочення виконання рішення належить до дискреційних повноважень суду, який у свою чергу навів відповідні та достатні підстави в обґрунтування свого висновку про розстрочення виконання рішення на 6 місяців, відсутні підстави вважати, що суд першої інстанції, задовольняючи чи відмовляючи у відповідній заяві, допустив порушення норм матеріального чи процесуального права, або "справедливого балансу" між сторонами, що може бути підставою для скасування рішень.

У рішенні від 29.06.2004 Європейський суд з прав людини у справі "Півень проти України" дійшов висновку, що державний орган або інша юридична особа не може посилатися на відсутність коштів, щоб не виплачувати борг, підтверджений судовим рішенням. У такому випадку не можна прийняти аргумент Уряду, що визначає таку відсутність як "виняткові обставини". За висновками суду, представлені відповідачем докази скрутного фінансового становища, не можна вважати винятковими обставинами для відстрочення виконання судового рішення, так як такі докази є тільки одним з елементів, який свідчить про незадовільний фінансовий стан підприємства.

Таким чином, ухвала про відстрочку виконання судового рішення може бути винесена судом лише у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його виконання неможливим.

При цьому, такі виняткові обставини визначаються судом з огляду на матеріали справи, у тому числі подані стороною докази на обґрунтування такої заяви. При розгляді відповідних заяв необхідно дотримати балансу інтересів як боржника, так і кредитора при одночасному урахуванні вимоги закону про обов`язковість виконання судового рішення.

Із підстав, умов та меж надання відстрочки виконання судового рішення випливає, що безпідставне надання відстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Питання щодо надання відстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі. Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочки виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати як доводи позивача так і заперечення відповідача, а також дотримуватися розумно встановленого строку відстрочки.

Судом встановлено, що Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" є суб`єктом природної монополії, здійснює господарську діяльність з розподілу природного газу в межах території Вінницької області та м. Гайворон Кіровоградської області на підставі ліцензії виданої відповідно до постанови НКРЕКП №811 від 19.06.2017 (зі змінами) та Статуту.

Відповідно, ціни на послуги з розподілу природного газу, які надаються позивачем є державними регульованими, і на процедуру їх встановлення поширюються вимоги законодавства щодо державних регульованих цін.

Органом, уповноваженим на формування цінової політики - встановлення тарифу на розподіл природного газу - є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (статті 1, 3, 17 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг").

Як підтверджується Звітом про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за 2020-2021 роки та Балансом (Звіт про фінансовий стан) за 2020-2021 роки Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз", товариство є збитковим, позаяк чистий збиток відповідача (боржника) за 2020 рік склав 34,166 млн грн а за 2021 - 132,685 млн грн. При цьому дебіторська заборгованість за продукцію, товари, роботи, послуги (код рядка балансу 1125) перед Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" за 2020 рік становила 22, 401 млн грн а за 2021 рік - 132,685 млн грн. Поточна кредиторська заборгованість за довгостроковими зобов`язаннями (код рядка Балансу 1610 та 1615) на кінець 2020 року склала 1 026,356 млн грн на кінець 2021 року - 1 490,469 млн грн.

Так, заявник, зокрема, пов`язує збитковість Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" з тією обставиною, що Регулятором (НКРЕКП) у 2015-2022 роках встановлено для товариства економічно необґрунтований тариф, при цьому протягом 2016-2019 роках такий тариф для Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" не переглядався.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.12.2019 у справі №826/10592/18, залишеним в силі постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.04.2020, задоволено адміністративний позов АТ "Вінницягаз", визнано протиправною бездіяльність НКРЕКП з перегляду тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ "Вінницягаз" у бік економічно обґрунтованого та зобов`язано НКРЕКП встановити для ПАТ по газопостачанню та газифікації "Вінницягаз" економічно обґрунтований тариф на послуги розподілу природного газу, в тому числі і включивши до структури такого тарифу компенсації недоотриманої тарифної виручки по складовій "Вартість газу на технологічні та власні потреби" в 2014 - 2017 роки в розмірі 218 387 045,22 грн без ПДВ, а саме складову "Компенсації недоотриманої тарифної виручки в 2014-2016 роках в розмірі 149 638 855,13 грн без ПДВ та складову "Компенсація різниці в цінах на ВТВ за 2017 рік" у розмірі 68 748 190,09 грн без ПДВ.

Колегія суддів звертає увагу на доводи Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", що стягувач не має відповідати за дії чи бездіяльність третіх осіб щодо встановлення чи невстановлення тарифів для АТ "Вінницягаз".

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 15.03.2018 у справі №910/8153/17 недостатність/відсутність необхідних коштів у відповідача, в тому числі у зв`язку з скрутним фінансовим станом, яким обґрунтована винятковість обставин, що ускладнюють виконання рішення, з урахуванням того, що господарська діяльність здійснюється ним на власний ризик, не може бути безумовною підставою для надання відстрочки виконання судового рішення.

Однак, у даному випадку, винятковими обставинами, які ускладнюють виконання судового рішення, є бездіяльність Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, яка полягає у незатвердженні (перегляді) тарифу на транспортування природного газу розподільними газопроводами у бік економічного обґрунтованого, що встановлено у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.04.2020 по справі №826/10592/18. При цьому слід врахувати, що єдиним джерелом для оплати послуг по розподілу та поставці природного газу є кошти, отримані Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" від населення, бюджетних установ та госпрозрахункових підприємств, які мають постійну значну заборгованість за здійснений розподіл природного газу.

АТ "Вінницягаз" зобов`язано здійснювати розподіл природного газу незалежно від зовнішніх факторів, тому що його господарська діяльність направлена на забезпечення життєдіяльності Вінницької області, і останній позбавлений права відмовити у наданні послуг певним категоріям споживачів, які не своєчасно та не у повному обсязі оплачують надані послуги.

Крім того, винятковими обставинами, які ускладнюють виконання судового рішення в даному випадку також можуть бути і наслідки, до яких може призвести примусове виконання судового рішення (зокрема арешт, накладений на кошти боржника) для боржника і його споживачів (населення, бюджетних організації тощо), оскільки (боржник), який займає монопольне становище на ринку, самостійно не має права встановлювати тарифи на свої послуги (оскільки вони є державно регульованими), а встановлені НКРЕКП діючі тарифи є збитковими (внаслідок невідповідності обсягів виробництва теплової енергії в затверджених тарифах фактичному виробництву), що і стало основною причиною незадовільного фінансового стану та виникнення різниці в тарифах, яка на сьогодні є ненарахованою та не погашеною, що призводить до накопичення кредиторської заборгованості перед НАК "Нафтогаз України".

Зупинення або обмеження діяльності Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" як оператора газорозподільної системи вкрай негативно позначиться перш за все на споживачах, у тому числі й тих, які вчасно сплачують за здійснений розподіл природного газу.

Отже, наведені вище обставини, зокрема, економічно необґрунтований тариф, відсутність обігових коштів, стратегічне значення товариства, загроза банкрутства у разі негайного стягнення боргу, наявність кредиторської заборгованості та збитків, які об`єктивно не залежать від волі боржника, підтверджують відсутність, на даний момент, об`єктивної можливості виконати рішення суду у справі №902/537/18 та є винятковими у розумінні статті 331 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи наведені обставини та суму боргу, колегія суддів вважає підставним надання відстрочки виконання рішення суду у справі № 902/537/18 на один рік, тобто на максимально можливий строк, визначений ст. 331 ГПК України.

Крім того, 29.08.2021 набув чинності Закон України від 14.07.2021 №1639-IX "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" (Закон №1639-IX).

Зі змісту статей 1 - 2 Закону №1639-IX слідує, що його дія поширюється на відносини із врегулювання заборгованості за придбаний у НАК "Нафтогаз України" природний газ, послуги з його розподілу і транспортування (ст. 2 Закону №1639-IX), зокрема, - на заборгованість операторів газорозподільних систем, у тому числі підтверджена судовими рішеннями, які набрали законної сили, за договорами про надання послуг з транспортування природного газу перед особою, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31.12.2019 включно, не сплачена станом на розрахункову дату (абз. 7 ч. 1 ст. 1 Закону 1639-IX).

Розрахункова дата - 31.12.2020 (абз. 16 ч. 1 ст. 1 Закону 1639-IX).

В силу приписів ст. 2 Закону №1639-IX його дія поширюється на відносини із врегулювання заборгованості за придбаний у НАК "Нафтогаз України" природний газ, послуги з його розподілу і транспортування та виключно на суб`єктів ринку природного газу, що включені до Реєстру.

Колегія суддів враховує, що 16.11.2022 буде розглядатися питання включення до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу у відповідності до Закону України №1639-IX "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", зокрема, й щодо АТ "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз".

Колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду, що відстрочка виконання рішення у справі №902/537/18 за таких обставин лише сприятиме можливості врегулювання заборгованості відповідно до Закону України №1639-IX, адже надає додатковий час для відповідного врегулювання. При цьому суд бере до уваги, що на розгляді в Окружному адміністративному суді м. Києва перебуває справа №640/32706/21 за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" до НКРЕКП, у якому позивач, в т. ч. просить зобов`язати НКРЕКП включити Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу у відповідності до Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу".

В силу приписів ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).

Колегія суддів зазначає, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження, що відстрочення виконання рішення суду у даній справі порушить баланс інтересів позивача.

Таким чином, доводи скаржника, викладені у апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Місцевим господарським судом повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи. Висновки, викладені в ухвалі місцевого господарського суду, відповідають обставинам справи. Судом не порушені та правильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

За таких обставин підстав для зміни, скасування ухвали місцевого господарського суду не вбачається.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 26.04.2022 у справі №902/537/18 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Вінницької області від 26.04.2022 у справі №902/537/18 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Матеріали оскарження ухвали у справі №902/537/18 повернути до Господарського суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений "18" листопада 2022 р.

Головуючий суддя Савченко Г.І.

Суддя Дужич С.П.

Суддя Павлюк І.Ю.