ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2022 Справа № 914/1368/22

За позовом: Приватного підприємства «Захід-Бетон-Буд», м.Львів,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Майлстоун Груп», м.Львів,

про стягнення 414'139,00 грн заборгованості,

Суддя Яворський Б.І.

Справу розглянуто без судового засідання та виклику сторін. Відводів складу суду сторонами не заявлялося.

Суть спору. На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Приватного підприємства «Захід-Бетон-Буд» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Майлстоун Груп» про стягнення 414'139,00 грн. заборгованості за поставку товару. Також позивач подав клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного провадження.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 27 червня 2022 року справу № 914/1368/22 передано на розгляд судді Яворському Б.І.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 04.07.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін. Суд встановив строк для реалізації учасниками справи процесуальних прав, а також повідомив сторін, що клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати у строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. Ухвала суду була надіслана за адресою відповідача, що міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулася на адресу суду з відміткою органу зв`язку про причини невручення «відсутній за вказаною адресою». При цьому суд враховує, що у разі, якщо ухвалу про відкриття провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Крім того, процесуальні документи щодо розгляду спору у даній справі офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua, та знаходяться у вільному доступі.

Суд розглядає справи у порядку спрощеного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ч.1 ст.248 ГПК України).

Згідно з ч. 2 та ч. 8 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх пояснення. Судові дебати не проводяться.

Стаття 114 ГПК України визначає, що суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

08.09.2022 позивач подав заяву (вх.№18660/22), у якій повідомив суд, що заборгованість не погашена, тому позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задоволити.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

Згідно ч. 2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Таким чином, оскільки відповідача було належним чином повідомлено про відкриття провадження, на засадах відкритості та гласності судового процесу сторонам створено всі необхідні умови для можливості захисту їх прав та охоронюваних законом інтересів, а відповідач, у свою чергу, не скористався наданим йому правом на подання відзиву на позовну заяву, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

У період з 06.08.2022 по 14.11.2022 суддя Яворський Б.І. перебував на лікарняному у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності.

Станом на 18.11.2022 доказів сплати заборгованості відповідачем суду не подано.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Позивач стверджує, що упродовж серпня - листопада 2021 року ПП «Захід-Бетон-Буд» поставило, а ТзОВ «Майлстоун Груп» отримало товар (бетон) на загальну суму 944'139,00 грн, що підтверджується долученими до матеріалів справи видатковим накладними №2508021 від 25.08.2021 на суму 16'830,00 грн, №2508022 від 25.08.2021 на суму 14'960,00 грн, №2508026 від 25.08.2021 на суму 16'830,00 грн, №2508027 від 25.08.2021 на суму 16'830,00 грн, №2508028 від 25.08.2021 на суму 18'700,00 грн, №2508030 від 25.08.2021 на суму 11'220,00 грн, №2508031 від 25.08.2021 на суму 16'830,00 грн, №2508032 від 25.08.2021 на суму 14'960,00 грн, №2508045 від 25.08.2021 на суму 10'285,00 грн, №2708003 від 25.08.2021 на суму 15'300,00 грн, №2708001 від 25.08.2021 на суму 13'600,00 грн, №2708002 від 27.08.2021 суму 15'300,00 грн, №2708006 від 27.08.2021 на суму 15'300,00 грн, №2708007 від 27.08.2021 на суму 17'000,00 грн, №2708008 від 27.08.2021 на суму 10'200,00 грн, №2708004 від 27.08.2021 на суму 15'300,00 грн, №2708005 від 27.08.2021 на суму 15'300,00 грн, №2708012 від 27.08.2021 на суму 13'600,00 грн, №2708013 від 27.08.2021 на суму 15'300,00 грн, №2708016 від 27.08.2021 на суму 15'300,00 грн, №2708021 від 27.08.2021 на суму 10'200,00 грн, №609020 від 06.09.2021 на суму 6'836,00 грн, №709015 від 07.09.2021 на суму 6'644,00 грн, №809008 від 08.09.2021 на суму 17'000,00 грн, №809009 від 08.09.2021 на суму 17'000,00 грн, №809005 від 08.09.2021 на суму 10'200,00 грн, №809001 від 08.09.2021 на суму 10'200,00 грн, №809002 від 08.09.2021 на суму 10'200,00 грн, №809003 від 08.09.2021 на суму 15'300,00 грн, №809004 від 08.09.2021 на суму 15'300,00 грн, №809006 від 08.09.2021 на суму 15'300,00 грн, №809007 від 08.09.2021 на суму 15'300,00 грн, №809019 від 08.09.2021 на суму 17'000,00 грн, №809021 від 08.09.2021 на суму 15'300,00 грн, №809022 від 08.09.2021 на суму 17'000,00 грн, №809023 від 08.09.2021 на суму 15'300,00 грн, №809030 від 08.09.2021 на суму 8'500,00 грн, №1910005 від 19.10.2021 на суму 15'150,00 грн, №411051 від 04.11.2021 на суму 20'500,00 грн, №411053 від 04.11.2021 на суму 18'450,00 грн, №411056 від 04.11.2021 на суму 18'450,00 грн, №411057 від 04.11.2021 на суму 18'450,00 грн, №411058 від 04.11.2021 на суму 18'450,00 грн, №411060 від 04.11.2021 на суму 18'450,00 грн, №411061 від 04.11.2021 на суму 12'300,00 грн, №411063 від 04.11.2021 на суму 18'450,00 грн, №411062 від 04.11.2021 на суму 18'450,00 грн, №411065 від 04.11.2021 на суму 12'300,00 грн, №411064 від 04.11.2021 на суму 18'450,00 грн, №411066 від 04.11.2021 на суму 11'275,00 грн, №1011001 від 10.11.2021 на суму 19'170,00 грн, №1011002 від 10.11.2021 на суму 19'170,00 грн, №1011003 від 10.11.2021 на суму 19'170,00 грн, №1011004 від 10.11.2021 на суму 19'170,00 грн, №1011005 від 10.11.2021 на суму 19'170,00 грн, №1011006 від 10.11.2021 на суму 19'170,00 грн, №1011009 від 10.11.2021 на суму 21'300,00 грн, №1011008 від 10.11.2021 на суму 21'300,00 грн, №1011010 від 10.11.2021 на суму 19'170,00 грн, №1011014 від 10.11.2021 на суму 19'170,00 грн та №1211013 від 12.11.2021 на суму 7'529,00 грн. Вказані накладні підписані сторонами без зауважень.

Одночасно із видатковими накладними позивачем було надано відповідачу товарно-транспортні накладні та рахунки-фактури, копії яких долучено до матеріалів справи.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач здійснив часткову оплату за отриманий товар у розмірі 530'000,00 грн (платіжне доручення №52 від 21.09.2021, №77 від 05.10.2021, №147 від 08.11.2021, №153 від 09.11.2021, №219 від 06.12.2021 та №278 від 15.02.2022).

09.06.2018 відповідачу скеровувалась претензія із проханням оплати заборгованості, яка залишена ним без відповіді та задоволення.

Як стверджує позивач, відповідач оплати вартості поставленого товару в повному обсязі не здійснив, відтак залишок заборгованості становить 414'139,00 грн., яку просить стягнути з відповідача.

Відповідач не спростував доводів позивача, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, які досліджені в ході судового розгляду.

ОЦІНКА СУДУ.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з ст.74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини (ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст.174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст.626 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст.205 Цивільного кодексу України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Частиною 1 ст. 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

За приписами ч.1 ст.181 Господарського кодексу України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Договір, відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно зі статтею 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч.2 ст. 640 ЦК України).

Враховуючи викладене та зважаючи на зміст спірних правовідносин, суд дійшов висновку про те, що між сторонами виникли господарські правовідносини з поставки товару та надання послуг шляхом укладення договорів у спрощений спосіб, а дії сторін засвідчують їх волю для настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до ч.1 ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України також визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.526 ЦК України та ст.193 ГК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином згідно умов договору та актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ч.2 ст.530 ЦК України).

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Крім того, суд зазначає, що право позивача на отримання грошових коштів за поставлений товар, прийнятий відповідачем без заперечень та зауважень, підлягає реалізації і захисту, оскільки укладений між сторонами договір є дійсним та обов`язковими для виконання сторонами, а, отже, в силу приписів статей 204, 629 Цивільного кодексу України, породжує для сторін відповідні права та обов`язки.

Матеріалами справи підтверджується наявність заборгованості за поставлений позивачем товар на загальну суму 414'139,00 грн., тому вимога про стягнення даної суми є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Сплата позивачем судового збору за подання до суду позовної заяви підтверджується платіжним дорученням № 564 від 23.06.2022 на суму 6'212,10 грн.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги до відповідача у повному обсязі, то з відповідача слід стягнути на користь позивача 6'212,09 грн. судового збору.

Керуючись статтями 2, 3, 12, 13, 42, 73-80, 123, 129, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Майлстоун Груп» (79069, м. Львів, вул.Річицька, 9/12; ) на користь Приватного підприємства «Захід-Бетон-Буд» (79037, м.Львів, вул.Земельна, 6; ) 414'139,00 грн заборгованості та 6'212,09 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя Яворський Б.І.