РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.11.2022Справа № 910/6526/22
Суддя Господарського суду міста Києва Морозов С.М. розглянувши без повідомлення сторін у спрощеному позовному провадженні справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Палп Мілл Прінт", Київська область, м. Бровари

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Крафт Біз", м. Київ

про стягнення 102 349,27 грн, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

26.07.2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Палп Мілл Прінт" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовною заявою стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Крафт Біз" (відповідач) суми заборгованості в розмірі 102 349,27 грн у зв`язку з непроведенням відповідачем оплати вартості орендних платежів за Договором оренди нежитлового приміщення №135 від 14.05.2021 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.07.2022 року, матеріали справи №910/6526/22 передано на розгляд судді Морозову С.М.

Ухвалою від 08.08.2022 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Палп Мілл Прінт" було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви.

16.08.2022 року від позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Згідно з п. 2 ч. 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються що малозначні справи.

Частиною 1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.09.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами та запропоновано сторонам у встановлені судом строки подати відповідні заяви по суті.

З метою повідомлення відповідача про розгляд даної справи та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, судом рекомендованим листом з повідомленнями про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань направлялась ухвала суду від 13.09.2022 року.

Відповідач, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №551 отримав ухвалу суду від 13.09.2022 про відкриття провадження у справі 19.09.2022.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 4 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі (ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України).

Тобто, з урахуванням викладених норм та дати отримання ухвали суду відповідачем, строк для подачі останнім відзиву на позовну заяву встановлено судом до 04.10.2022 року (включно).

Правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач, у встановлений судом строк, не скористався.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач так і не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до положень ст. 165 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Приймаючи до уваги, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи та у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, відзиву на позовну заяву до суду не подав, справа підлягає розгляду за наявними у ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Питання щодо винесення рішення в справі відбувається з перевищенням встановленого строку у зв`язку з введенням на території України воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року станом на 30 діб Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", а в подальшому, продовженням строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб відповідно до Закону України про затвердження Указу президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №2119-ІХ (реєстр. №7168). Надалі строк дії воєнного стану в Україні, згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 19.04.2022 №7300, продовжено з 05:30 години 25 квітня 2022 року строком на 30 діб до 25 травня 2022 року. В подальшому, 22 травня 2022 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22.05.2022 № 2263-ІХ, за яким воєнний стан в Україні продовжено з 05:30 година 25 травня 2022 року строком на 90 діб, - до 23 серпня 2022 року. В наступному, Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.08.2022 № 2500-ІХ затверджено Указ Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.08.2022 №573/2022, за яким воєнний стан в Україні продовжено з 05:30 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, - до 21 листопада 2022 року.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

14.05.2021 року між позивачем (надалі - орендодавець) та відповідачем (надалі - орендар) було укладено Договір оренди нежитлового приміщення №135 (надалі - Договір) відповідно до умов п. 1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення, що є частиною єдиного майнового комплексу ТОВ «Палп Мілл Прінт» за адресою: м. Київ, вул. Мурманська, 7 та є власністю орендодавця, загальною площею 162,4 кв.м. (далі - орендоване приміщення) та зобов`язується сплачувати орендодавцю орендну плату з розрахунку 150 грн/м.кв., крім того ПДВ (20%) - 30,00 грн.

Термін оренди розпочинається з дати підписання акту приймання передачі і триває до 31 грудня 2022 року. Користування приміщенням розпочинається лише після здійснення оплати згідно п 2.2.2. (п. 1.4. Договору).

У пункті 2.1. Договору сторони погодили, що розмір орендної плати за користування орендованим приміщенням договірний і становить за 1 місяць 24 360,00 грн, крім того ПДВ (20%) - 4 872,00 грн.

Відповідно до п. 2.2. Договору сторони домовились, що орендар щомісячно сплачує орендну плату авансом за орендоване приміщення в розмірі, що передбачений п. 2.1. Договору, не пізніше 15 числа поточного місяця, на підставі рахунків, виставлених орендодавцем у національній валюті України. Протягом 4 днів з дати підписання Договору орендар сплачує авансовий платіж 2 останніх місяці дії Договору в сумі 58 464,00 грн з ПДВ, без врахування індексу інфляції.

До 15 числа місяця наступного за звітним орендодавець надає орендарю акт прийому-передачі наданих послуг в 2 примірниках. Орендар зобов`язаний підписати акт протягом 5 робочих днів з моменту отримання та повернути 1 примірник орендодавцю чи у той же строк направити орендодавцю письмову мотивовану відмову від підписання акту. У випадку неотримання орендодавцем акту у зазначений строк, акт буде вважатися підписаним орендарем без зауважень. (п. 2.4. Договору).

Якщо орендар з незалежних від нього причин не отримав від орендодавця рахунки, у такому випадку орендар здійснює перерахування орендної плати в розмірі, який підлягав сплаті у попередньому місяці. Сторони домовились, що суми, сплачені орендарем за правилами, встановленими цим пунктом, підлягають обов`язковому наступному коригуванню відповідно до фактичного розміру суми, яка підлягає оплаті за звітний місяць. (п. 2.5. Договору).

Пунктом 3.2. Договору передбачено, що передача орендованого приміщення здійснюється шляхом складання і підписання уповноваженими представниками сторін 2-х примірників акту прийому-передачі приміщень в оренду, в якому зазначається технічний стан орендованих приміщень на момент передачі (Додаток №2, який є невід`ємною частиною цього Договору).

Повернення приміщення здійснюється шляхом складання і підписання компетентними представниками сторін 2-х примірників акту прийому-передачі орендованого приміщення не пізніше 3-х днів з моменту припинення дії Договору. (п. 3.3. Договору).

Відповідно до п. 4.5. Договору орендар має право виступити ініціативою щодо внесення змін до цього Договору або дострокового розірвання цього Договору, про що він письмово повідомляє про це орендаря за 30 календарних днів.

Даний Договір набуває чинності з дати підписання сторонами акту приймання передачі (додаток №2) і діє до 31 грудня 2022 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по договору. (п. 12.1. Договору).

Зміна або розірвання Договору можуть мати місце за погодженням сторін. (п. 12.3. Договору).

Відповідно до Акту прийняття-передачі приміщення від 14.05.2021 року орендодавець передав, а орендар прийняв приміщення в оренду загальною площею 162,4 кв.м. в корпусі «С» за адресою: м. Київ, вул. Мурманська, 7.

Протягом строку перебування майна в оренді відповідачеві було нараховано орендних платежів на загальну суму в розмірі 440 826,23 грн згідно наступних актів:

- № від 31.08.2021 року на суму 10 861,66 грн;

- № від 30.09.2021 року на суму 38 974,78 грн;

- № від 31.10.2021 року на суму 46 892,83 грн;

- № від 30.11.2021 року на суму 52 950,65 грн;

- № від 31.12.2021 року на суму 69 088,08 грн;

- № від 31.01.2022 року на суму 56 244,96 грн;

- № від 28.02.2022 року на суму 51 206,18 грн;

- № від 31.03.2022 року на суму 29 232,00 грн;

- № від 31.03.2022 року на суму 2 690,81 грн;

- № від 30.04.2022 року на суму 30 807,34 грн;

- № від 26.05.2022 року на суму 24 517,16 грн;

- № від 31.05.2022 року на суму 2 845,16 грн;

- № від 31.05.2022 року на суму 1 597,43 грн;

- № від 30.06.2022 року на суму 17 640,00 грн;

- № від 30.06.2022 року на суму 1 055,60 грн;

- № від 07.07.2022 року на суму 3 983,22 грн;

- № від 07.07.2022 року на суму 238,37 грн.

Як зазначено позивачем, відповідач частково здійснював орендні платежі, проте, станом на момент звернення до суду з даним позовом борг відповідача складає 102 349,27 грн.

01.03.2022 року відповідач звернувся до позивача з листом про те, що в період дії воєнного стану здійснює комерційної діяльності та просить позивача знизити розмір орендної плати на 50%, змінити з 01.03.2022 року площу орендованого приміщення, припинивши надання в оренду приміщень на першому поверсі орендованої будівлі.

Актом приймання-передачі від 27.05.2022 року відповідач повернув, а позивач прийняв з оренди в корпусі «С» за адресою: м. Київ, вул. Мурманська, 7, приміщення №104 на першому поверсі загальною площею 64,4 кв.м. З урахуванням поверненого приміщення загальна площа приміщень, яка знаходиться в користуванні орендаря по Договору, з 27.05.2022 року, становить 98,0 кв.м.

07.06.2022 року відповідач звернувся до позивача з листом про дострокове припинення дії Договору з 10.06.2022 року.

Листом №131 від 10.06.2022 року позивач повідомив відповідача, що відповідно до умов Договору, враховуючи лист відповідача від 07.06.2022 року, розірвання Договору можливе з 07.07.2022 року. Окрім того, позивач вимагав від відповідача сплатити існуючу заборгованість.

За твердженням позивача під час дії Договору відповідач не виконав в повному обсязі взяті на себе зобов`язання щодо оплати орендних платежів, у зв`язку з чим виникла заборгованість на суму в розмірі 102 349,27 грн, з вимогою про стягнення якої позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

В силу норм статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором оренди, згідно якого в силу вимог статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Як встановлено частиною 1 статті. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до статті 283 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Статтею 286 ГК України встановлено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Як встановлено судом, на виконання умов укладеного Договору відповідач не сплатив орендні платежі позивачу в розмірі 102 349,27 грн.

Так, за період дії Договору, відповідачем сплачено на користь позивача суму платежів в розмірі 338 476,96 грн, а саме:

- 26.05.2021 року здійснено платіж на суму в розмірі 58 464,00 грн;

- 13.10.2021 року здійснено платіж на суму в розмірі 29 232,00 грн;

- 18.10.2021 року здійснено платіж на суму в розмірі 9 742,78 грн;

- 18.10.2021 року здійснено платіж на суму в розмірі 10 861,66 грн;

- 09.11.2021 року здійснено платіж на суму в розмірі 29 232,00 грн;

- 17.11.2021 року здійснено платіж на суму в розмірі 7 660,83 грн;

- 26.11.2021 року здійснено платіж на суму в розмірі 10 000,00 грн;

- 14.12.2021 року здійснено платіж на суму в розмірі 29 232,00 грн;

- 24.12.2021 року здійснено платіж на суму в розмірі 10 000,00 грн;

- 28.12.2021 року здійснено платіж на суму в розмірі 13 718,65 грн;

- 13.01.2022 року здійснено платіж на суму в розмірі 29 232,00 грн;

- 21.01.2022 року здійснено платіж на суму в розмірі 20 000,00 грн;

- 24.01.2022 року здійснено платіж на суму в розмірі 10 000,00 грн;

- 25.01.2022 року здійснено платіж на суму в розмірі 9 856,08 грн;

- 11.02.2022 року здійснено платіж на суму в розмірі 15 000,00 грн;

- 22.02.2022 року здійснено платіж на суму в розмірі 14 232,00 грн;

- 26.04.2022 року здійснено платіж на суму в розмірі 10 000,00 грн;

- 26.04.2022 року здійснено платіж на суму в розмірі 17 012,96 грн;

- 16.05.2022 року здійснено платіж на суму в розмірі 5 000,00 грн.

Враховуючи, що позивачем нараховано відповідачу до сплати орендних платежів на загальну суму в розмірі 440 826,23 грн, а відповідачем при цьому сплачено суму в розмірі 338 476,96 грн, залишок неоплаченої суми орендних платежів становить 102 349,27 грн.

Отже, з матеріалів справи вбачається, та відповідачем не спростовано факт отримання від позивача послуг з оренди по Договору на суму, яка відповідачем не оплачена, а саме в розмірі 102 349,27 грн.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, сторони на підставі п. 4.5., 12.3. та 12.4. Договору сторони погодили розірвання Договору з 07.06.2022 року, а тому відповідно він є розірваним із зазначеної дати.

Проте, закінчення строку дії Договору не звільняє сторін від виконання покладених на них обов`язків, що залишились невиконаними станом на момент розірвання Договору.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов`язку з оплати орендних платежів за Договором, вимоги позивача про стягнення з відповідача основної суми заборгованості в розмірі 102 349,27 грн є доведеними та обґрунтованими.

Згідно із ч. 2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин, або на підтвердження сплати існуючої перед позивачем заборгованості.

За таких обставин, оцінивши подані докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Судовий збір, у розмірі 2 481,00 грн, відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, покладається на відповідача.

Керуючись статтями 73-74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Крафт Біз» (ідентифікаційний код 43271864, адреса: 02094, місто Київ, вул. Червоноткацька, буд. 71) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Палп Мілл Прінт» (ідентифікаційний код 41790727, адреса: 07400, Київська область, місто Бровари, вул. Героїв України, буд. 16, офіс 26) суму основного боргу в розмірі 102 349,27 грн (сто дві тисячі триста сорок дев`ять гривень 27 копійок) та судовий збір в розмірі 2 481,00 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривна 00 копійок).

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С. МОРОЗОВ