ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2022 року м.Дніпро Справа № 904/638/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Антоніка С.Г.(доповідач),

суддів: Кощеєва І.М., Дарміна М.О.

за участю секретаря судового засідання:Грачов А.С.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного підприємства "САТЕЛІТ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.08.2022 (суддя Назаренко Н.Г., повний текст якої підписаний 15.08.2022) у справі №904/638/22

за позовом Приватного підприємства "САТЕЛІТ", м. Кам"янське, Дніпропетровська область

до Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, м. Кам`янське

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Комунальне підприємство Кам`янської міської ради "Добробут", м. Кам`янське, Дніпропетровська область

про визнання договору оренди нерухомого майна недійсним

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "САТЕЛІТ" звернулось до Господарського суду з позовом до Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, в якому просить визнати договір оренди від 15.09.2016 року нежитлового вбудованого приміщення площею 6,0 м2, яке розташоване на технічному поверху будинку №105 проспекту Свободи (проспект Леніна) м. Кам`янське, укладеного Департаментом комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам"янської міської ради з ПП «Сателіт», недійсним.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 08.08.2022 в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, господарський суд виходив з того, що матеріалами справи підтверджується факт користування позивачем допоміжним приміщенням - частиною стіни сходової клітини на технічному поверсі будинку.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Приватне підприємство "САТЕЛІТ".

Апеляційна скарга обгрунтована наступним:

- відповідач на час укладання договору оренди від 15 вересня 2016 р. порушив чинне законодавство щодо визначення об`єкту оренди, а саме: об`єкт оренди - нежитлове вбудоване приміщення площею 6,0 кв.м., яке розташоване на технічному поверху будинку №105 проспекту Свободи (проспект Леніна) м. Кам`янське, наданий відповідачем в оренду без наявності в натурі об`єкта оренди та визначення його вартості, тобто, відповідач уклав договір оренди без істотної умови договору оренди, без визначення належним чином наявності в натурі об`єкту оренди комунального нерухомого майна;

- саме укладання відповідачем договору оренди без істотної умови договору оренди, без визначення відповідачем належним чином наявності в натурі об`єкта оренди: нежитлового вбудоване приміщення площею 6,0 м2, яке розташоване на технічному поверху будинку №105 проспекту Свободи (проспект Леніна) м. Кам`янське, є обставинами звернення позивача з позовом про визнання договору оренди комунального нерухомого майна недійсним;

- ухвалою про витребування доказів від 11.05.2022 суд зобов`язав відповідача надати для долучення до матеріалів справи технічну документацію/креслення щодо нежитлового вбудованого приміщення площею 6,0 кв.м., яке розташоване на технічному поверху будинку №105 проспекту Свободи (проспект Леніна) м.Кам`янське, та балансову довідку про взяття на облік та вартість цього приміщення, відповідач не виконав це зобов`язання, не подав витребуваних судом за клопотанням позивача належних доказів без поважних причин та без повідомлення суду;

- позивач надав до суду письмовий доказ - лист Обласного комунального

підприємства «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» від 18.07.2019р. №897, що надати інформацію, згідно інвентаризаційних справ, стосовно вбудованого нежитлового приміщення площею 6,0 кв.м., в житловому будинку, розташованому за адресою: м.Кам`янське, проспект Свободи №105, немає можливості, так як приміщення такою площею, за адресою м.Кам`янське, Проспект Свободи, 105, немає в наявності;

- позивач надав до суду письмовий доказ - Акт державного виконавця від 02.10.2019 р., складений державним виконавцем Левченко О.В., Заводського відділу Державної виконавчої служби м.Кам`янське Головного територіального управління юстиції при примусовому виконанні наказу № 904/559/19 від 14.06.2019, виданого Господарським судом у Дніпропетровській області про зобов`язання Приватного підприємства «Сателіт» повернути нежитлове вбудоване приміщення площею 6,0 кв.м., яке розташоване на технічному поверсі багатоповерхового будинку за адресою: проспект Свободи 105, яким встановлено, що визначене виконавчим документом приміщення неможливо встановити (визначити), так як відсутня технічна документація, яка мала дозволити ідентифікувати оспорюване приміщення;

- позивач з клопотанням про долучення письмових доказів до матеріалів справи надав письмовий доказ - Технічний висновок Державного підприємства «Проектний інститут;

- позивач з клопотанням про долучення письмових доказів до матеріалів справи надав письмовий доказ - Акт обстеження технічного поверху багатоповерхового будинку за адресою: пр.Свободи, 105, м.Кам`янське на наявність нежитлового вбудованого приміщення площею 6,0 кв.м., складений 24.06.2022р., в якому вказано, що нежитлового вбудованого приміщення площею 6,0 кв.м., на технічному поверсі будинку не встановлено. Таке приміщення відсутнє;

- вказані докази не було досліджено господарським судом;

- директор Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Добробут» Максим Логвиненко надав до суду пояснення по суті позовних вимог від 18.07.2022 №306/4, визначивши, зокрема, що на підприємстві відсутня технічна документація/креслення щодо нежитлового вбудованого приміщення площею 6,0 кв.м., яке розташоване на технічному поверху будинку №105 проспекту Свободи (проспект Леніна) м. Кам`янське, але суд при ухвалені рішення не прийняв до уваги пояснення, надані третьою особою.

Просить рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов.

Відповідач та третя особа відзив на апеляційну скаргу не надали.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.10.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою приватного підприємства "САТЕЛІТ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.08.2022 у справі №904/638/22, розгляд справи призначено у судовому засіданні.

Згідно ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 15.09.2016 між Приватним підприємством "САТЕЛІТ" 9 (орендар) та Департаментом комунальної власності та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради (орендодавець) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Кам`янське, за умовами якого орендодавець передає, а Орендар бере в строкове платне користування комунальне нерухоме майно (майно) нежитлове вбудоване приміщення площею 6,0 м2, розміщене за адресою: просп. Свободи (просп. Леніна), 105, на технічному поверсі багатоповерхового житлового будинку, що перебуває на балансі департаменту житлово-комунального господарства та будівництва міської ради (Балансоутримувач), вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку і становить 9892,00грн.

Відповідно до п.п.1.2. 1.3 договору оренди, майно передається в оренду з метою: розміщення оператора телекомунікацій.

Пунктом 2.1 договору оренди визначено, що Орендар вступив у строкове платне користування Майном відповідно до акта приймання - передавання від 24.09.2010.

У пункті 2.2 зазначено, що передача Майна в оренду не тягне за собою виникнення в Орендаря права власності на це Майно. Власником Майна залишається територіальна громада м.Кам`янське, а Орендар користується ним протягом строку оренди.

Згідно з до п.3.2 Договору оренди від 15.09.2016 орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду комунального майна, затвердженої рішенням міської ради і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку вересень 2016 року - 412,23 грн.

Відповідно доп. 10.1 договору оренди від 15.09.2016, цей договір укладено строком на один рік, що діє з 24 вересня 2016 про 23 вересня 2017 включно.

За умовами п.10.9, п.10.10, п.10.11 договору оренди від 15.09.2016, у разі припинення чи розірвання цього договору майно протягом трьох робочих днів повертається Орендарем балансоутримувачу, яким є Департамент житлово-комунального господарства та будівництва Дніпродзержинської міської ради. Майно вважається повернутим Орендодавцю/Балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акта приймання-передавання. Обов`язок щодо складання акта приймання-передавання про повернення майна покладається на Орендаря. Якщо Орендар не виконує обов`язку щодо повернення майна, орендодавець має право вимагати від Орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування майном за час прострочення.

23.08.2017р. між сторонами укладено додаткову угоду до договору оренди від 15.06.2016р. щодо викладення у новій редакції загальних положень договору в частині найменування сторін та розділу 12 договору в частині оновлення даних про платіжні та поштові реквізити сторін.

Також судом першої інстанції встановлено, що в провадженні Господарського суду Дніпропетровської області перебувала справі № 904/559/19 за позовом Керівника Дніпродзержинської місцевої прокуратури Прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Позивача-1: Кам`янської міської ради, Позивача-2: Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради до Приватного підприємства "САТЕЛІТ" про стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 9 948,89 грн. та повернення нерухомого майна.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.05.2019р. у цій справі, позов прокуратури Дніпропетровської області задоволено, стягнуто з ПП "САТЕЛІТ" на користь держави в особі Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради заборгованість за договором оренди нерухомого майна, розташованого по просп. Свободи, 105 у м. Кам`янське, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Кам`янське у розмірі 9 948,89 грн. Зобов`язано ПП "САТЕЛІТ" повернути нежитлове вбудоване приміщення загальною площею 6,0 кв.м., розташоване на технічному поверсі багатоповерхового житлового будинку за адресою просп. Свободи, 105 у м. Кам`янське за актом приймання-передавання відповідно до умов договору оренди від 15.09.2016.

14.06.2019 на виконання вказаного вище рішення суду видано відповідні накази.

Цим рішенням встановлено, що орендоване майно перебувало в оренді позивача з 2010р. на підставі договору оренди від 24.09.2010р. та використовувалось з метою розміщення оператора телекомунікації, який надає послуги з доступу до Інтернет. Відповідно до акта приймання-передавання від 24.09.2010р. орендар вступив у строкове платне користування майном. Даний договір неодноразово пролонговувався, а 15.09.2016р. було укладено новий договір. Строк дії даного договору закінчився 23.09.2017р. Однак відповідач протягом трьох робочих днів орендоване майно за актом приймання-передачі балансоутримувачу не повернув, у зв`язку з чим прокурор звернувся до суду з відповідним позовом.

Також у справі № 904/559/19, Відповідач в своїх запереченнях зазначав, що «спірне приміщення експлуатується ним з 2010 року, в ньому встановлена складна апаратура по обслуговуванню телекомунікаційних мереж, до яких підключено як приватні абоненти так і суб`єкти господарювання, в т.ч. Кам`янська міська рада та департамент фінансів, а також 52 відеокамери міської програми «Безпечне місто». Тому, перенесення обладнання, яке встановлено в даному приміщенні, на теперішній час неможливий, оскільки це призведе до припинення Приватного підприємства "САТЕЛІТ" займатися господарською діяльністю в зв`язку з неможливістю забезпечення роботоздатності телекомунікаційних мереж, зупинення роботи міської програми «Безпечне місто» та Міської ради і департаменту фінансів, а також призведе до банкрутства підприємства.

Відповідач зазначав, що в 2017 році він звертався до Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради про продовження договору оренди, але звернення до теперішнього часу не розглянуто. 01.04.2019 року Приватне підприємство "САТЕЛІТ" в черговий раз звернулося до Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради про укладання договору оренди.

Приватне підприємство "САТЕЛІТ" у своїх запереченнях визнало заборгованість у розмірі 9 948,89 грн. і зобов`язалося погасити її.

Крім того, відповідач просив зупинити провадження по справі № 904/559/19 до вирішення питання про укладання нового договору оренди, оскільки господарські відносини між Приватним підприємством "САТЕЛІТ" та Департаментом комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради продовжуються, що підтверджується актом здачі-приймання робіт та рахунком від 28.02.2019 року.

Статтею 75 ГПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Орендна плата у розмірі 9892,00 грн. та судовий збір у розмірі 3842,00 грн. Позивачем пули перераховані до місцевого та державного бюджетів.

За даними позивача, у процесі виконання судового рішення про повернення вказаного в рішенні суду Приміщення сторони не змогли ідентифікувати місце знаходження цього Приміщення у зв`язку з його відсутністю за вказаною адресою.

Після цього, на запит представника позивача, був отриманий лист Дніпродзержинського Бюро технічної інвентаризації від 18.07.2019 про відсутність на технічному поверсі будинку №105 просп.Свободи міста Кам`янське нежитлового вбудованого приміщення площею 6,0 м2.

Ця обставина була підтверджена і Актом від 02.10.2019 державного виконавця Заводського ВДВС Левченко О.В., перевіреним та підтвердженим постановою начальника Заводського ВДВС від 04.10.2019. Наказ суду повернутий Стягувачу.

З метою підтвердження наявності/відсутності Приміщення Позивач направив відповідні запити до Кам`янської міської ради.

Листом від 02.06.2021 за вих. №124/160-21вих. Департамент житлово- комунального господарства та будівництва міської ради (правонаступник Управління житлового господарства Дніпродзержинської міської ради - в акті від 24.09.2010 вказаного як балансоутримувач) повідомив, що не має на балансі будинку №105 просп. Свободи, а отже і Приміщення, що вказане в Договорі.

Таким чином, позивач вважає, що за фізичної відсутності Приміщення, належного акту приймання-передачі Приміщення в оренду, припинення користування майном в 2019, на Позивача покладено обов`язок повернення майна - Приміщення Орендодавцю, який уклав Договір оренди, не маючи в своєму активі цього майна та запевняючи Орендаря - Позивача про наявність такого приміщення і визначив його вартість, що ввело Позивача в оману стосовно предмету оренди та позбавило його можливості належного виконання умов договору в частині повернення Приміщення з покладенням на Позивача обов`язку щодо безстрокової сплати подвійного розміру орендної плати, оскільки повернути Приміщення неможливо.

Позивач зазначає, що, оскільки Орендодавець - Відповідач не є власником майна- Приміщення, або уповноваженою особою, йому також не належать майнові права на майно, вказане ним в Договорі, оскільки майно - приміщення не існує саме для умов цього Договору з метою введення Позивача в оману, тому Відповідач не може бути наймодавцем та вимагати плату, збитки за оренду майна, а також повернення майна з оренди, як все це прописане в Договорі, тобто умови Договору не відповідають чинному законодавству та інтересам Позивача

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача з позовом до суду про визнання договору оренди нежитлового приміщення недійсним.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 3 ЦК України однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.

Частина 1 статті 627 ЦК України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 628 ЦК України).

Сутність свободи договору розкривається насамперед через співвідношення актів цивільного законодавства і договору: сторони мають право врегулювати ті відносини, які не визначені у положеннях актів цивільного законодавства, а також відступати від положень, що визначені цими актами і самостійно врегулювати свої відносини, крім випадків, коли в актах законодавства міститься пряма заборона відступів від передбачених ними положень або якщо обов`язковість положень актів цивільного законодавства випливає з їхнього змісту чи суті відносин між сторонами. Свобода договору полягає передусім у вільному виявленні волі сторін на вступ у договірні відносини. Волевиявлення учасників договору передбачає відсутність жодного тиску з боку контрагента або інших осіб.

Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Положення частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України передбачають такий спосіб захисту порушеного права як визнання недійсним правочину (господарської угоди).

Згідно зі статтею 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Перелік вказаних вимог, додержання яких є необхідним для дійсності правочину, є вичерпним.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1- 3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (стаття 215 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

При цьому приписи вказаної статті ЦК кореспондуються з ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України, відповідно до якої господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами.

В даному випадку, позивачем не заперечується факт отримання ним 2010 році в оренду приміщення за спірним договором оренди загальною площею 6,0 кв.м., яке розташоване на технічному поверсі багатоповерхового житлового будинку за адресою проспект Свободи, 105 для розміщення спеціалізованого обладнання.

Крім того, рішенням господарського суду від 23.05.2019 у справі № 904/559/19, яке набрало законної сили, встановлені обставини наявності орендованого приміщення, приймання Позивачем орендованого приміщення у користування за актом прийому - передачі, отже, ці обставини, в силу приписів статті 75 Господарського процесуального кодексу України, не потребують додаткового доказування.

Таким чином, сторони даної справи, керуючись закріпленим законодавством принципом свободи договору, самостійно врегулювали свої відносини при визначенні об`єкту оренди при укладанні спірного договору оренди, що є однією з істотних умов договору.

Відтак, матеріалами справи підтверджується користування позивачем допоміжним приміщенням - частиною стіни сходової клітини на технічному поверсі будинку.

При цьому, доказів, які б свідчили про відсутність на технічному поверсі будинку №105 просп.Свободи міста Кам`янське нежитлового вбудованого приміщення площею 6,0 м2 станом на дату укладення спірного договору позивачем в матеріали справи не представлено.

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав для визнання договору оренди від 15.09.2016 недійсним, у зв`язку з чим в задоволенні позову належить відмовити.

Підстави для скасування оскаржуваного рішення господарського суду відсутні.

Доводи доводи апеляційної скарги позивача до уваги колегією суддів не приймаються.

Так, однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав.

У суб`єктивному значенні добросовісність розглядається як усвідомлення суб`єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов`язків.

Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб.

Зазначений принцип лежить в основі доктрини venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).

Згаданий принцип римського права "venire contra factum proprium" є вираженням "equitable estoppel" - однієї з найважливіших доктрин загального права. В системі загального права ця доктрина ґрунтується на "principles of fraud" та є спрямованою на недопущення ситуації, в якій одна сторона може займати іншу позицію в судовому розгляді справи, що відрізняється від її більш ранньої поведінки або заяв, якщо це ставить протилежну сторону у невигідне становище.

Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Верховний Суд у постанові від 20.10.2021 у справі №910/4089/20 (за позовом АТ "ДАТ "Чорноморнафтогаз" про визнання правочину недійсним) зазначив, що наявність судового рішення у справі за позовом про стягнення заборгованості не повинна впливати на виконання завдання господарського судочинства щодо справедливого та неупередженого вирішення судом спору щодо визнання недійсним договору. Проте, розглядаючи такий спір, суди не можуть ігнорувати обставини, що встановлені в тій справі, позицію сторін щодо таких обставин, позаяк визнання в одній справі факту належності виконаних робіт, реальності проведених операцій з подальшим запереченням таких подій в іншій справі є суперечливою поведінкою сторони, яка у господарських правовідносинах заборонена.

При розгляді справи № 904/559/19, відповідач вказував, що «спірне приміщення експлуатується ним з 2010 року, в ньому встановлена складна апаратура по обслуговуванню телекомунікаційних мереж, до яких підключено як приватні абоненти так і суб`єкти господарювання, в т.ч. Кам`янська міська рада та департамент фінансів, а також 52 відеокамери міської програми «Безпечне місто».

При цьому, рішенням суду у справі № 904/559/19 з ТОВ «Сателіт» стягнута заборгованість за спірним договором оренди, яка добровільно була перерахована позивачем до місцевого та державного бюджетів.

Між тим, при розгляді даної скарги позивач заперечує проти існування спірного приміщення на час укладення договору оренди, а тому на переконання колегії суддів зазначена поведінка позивача суперечить доктрині заборони суперечливої поведінки та порушує права орендодавця.

Відтак, доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції та не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає. Рішення суду слід залишити в силі.

Витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "САТЕЛІТ" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.08.2022 у справі №904/638/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21.11.2022

Головуючий суддя С.Г. Антонік

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя М.О. Дармін