ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
11 листопада 2022 рокуСправа № 912/3032/19
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Коваленко Н.М.
при секретарі судового засідання Пастуховій А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу №912/3032/19 від 22.11.2019
до відповідача: Фізичної особи-підприємця Майданюк Олени Петрівни (далі - ФОП Майданюк О.П.), РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:
- ОСОБА_1 (далі - гр. ОСОБА_1 ), РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ,
- ОСОБА_2 (далі - гр. ОСОБА_2 ), РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ,
про заборону використання знаків для товарів та послуг,
від позивача - участі не брав;
від відповідача - участі не брав;
від третьої особи гр. ОСОБА_1 - участі не брав;
від третьої особи гр. ОСОБА_2 - участі не брав.
Рішенням від 27.10.2022 господарський суд у даній справі позовні вимоги задовольнив частково. Заборонив ФОП Майданюк О.П. використовувати будь-якими шрифтами та алфавітами позначення УКРЗОЛОТО, що є схожим настільки, що його можна сплутати із зареєстрованим знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України №124382 від 25.06.2010 шляхом нанесення такого позначення на вивіски та їх розміщення, під час пропонування для продажу та/або продажу продукції 14 класу Міжнародної класифікації товарів і послуг для реєстрації знаків. У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовив. Стягнув з ФОП Майданюк О.П. на користь ТОВ "Маркхолдер" 1 921, 00 грн судового збору та 19 612, 80 грн судових витрат на судову експертизу.

До закінчення судових дебатів учасниками справи зроблено заяви про подання доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення суду.

Під час розгляду справи учасниками справи подано заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, а саме:

- 04.12.2019 у відзиві на позов відповідач просить стягнути з позивача витрати на правову допомогу;

- 07.10.2021 гр. ОСОБА_1 у поясненні заявлено про витрати на правову допомогу , а саме: 25 000,00 грн - розгляд справи в суді першої інстанції, 10 000 грн - в суді апеляційної інстанції, 10 000 грн - в суді касаційної інстанції;

- 02.08.2022 від позивача надійшла заява про намір стягнення витрат на правничу допомогу правничу допомогу та зазначено, що попередній розрахунок таких витрат становить 15 000,00 грн;

- відповідачем 19.08.2022 у відзиві на заяву про зміну предмета позову відповідач вказує попередній розрахунок судових витрат у суді першої інстанції - 20 000,00 грн;

- гр. ОСОБА_1 22.08.2022 повідомлено суд про намір подати докази на підтвердження витрат на правову допомогу протягом 5-ти днів після винесення рішення;

- позивачем у промові позивача 27.09.2022 заявлено про подання доказів судових витрат в порядку ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України);

- відповідачем 25.10.2022 подано заяву з доказами на обґрунтування судових витрат;

26.10.2022 до суду надійшло клопотання позивача про зменшення витрат на правову допомогу відповідача.

31.10.2022 до господарського суду від позивача надійшла заява №б/н від 28.10.2022 про надання доказів та стягнення судових витрат на професійну правову (правничу) допомогу з проханням долучити до справи №912/3032/19 документи щодо витрат на професійну правову (правничу) допомогу:

- копію акта про надання послуг від 27.10.2022;

- копію детального опису робіт (наданих послуг) від 27.10.2022.

Стягнути з відповідача Фізичної особи-підприємця Майданюк Олени Петрівни, РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь Позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркхолдер", , 69019, м. Запоріжжя, вулиця Рекордна, 26-Г судові витрати на професійну правову (правничу) допомогу в розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч гривень 00 коп.) грн.

Ухвалою господарського суду від 02.11.2022 призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 11:00 - 11.11.2022.

03.11.2022 до суду надійшло клопотання №б/н від 03.11.2022 відповідача про зменшення витрат на правову допомогу позивача.

09.11.2022 до суду через систему "Електронний суд" надійшло заперечення №б/н від 09.11.2022 представника гр. ОСОБА_2. ОСОБА_3. на клопотання (заяву) позивача з вимогою відмовити ТОВ "Маркхолдер" у відшкодуванні судових витрат по справі №912/3032/19.

За ч. 8 ст. 60 ГПК України у разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі, він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, підписані електронним підписом відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

До зазначеного заперечення жодного доказу на підтвердження повноважень ОСОБА_3. щодо представництва інтересів гр. ОСОБА_2. не додано, відповідно підстави для розгляду такого заперечення по суті у господарського суду відсутні.

Також, 09.11.2022 до суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи без участі представника ТОВ "Маркхолдер". Також у вказаному клопотанні позивач просить суд зменшити витрати відповідача на правову допомогу до 0 грн та відмовити третім особам у стягнення з позивача витрат на правову допомогу.

При подані доказів вказаними учасниками справи дотримано строк їх подання.

Третьою особою гр. ОСОБА_1 доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу не надано.

Сторони та треті особи правом на участь у судовому засіданні 11.11.2022 не скористались, були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення засідання суду.

З підстав викладеного, господарський суд проводить судове засідання з вирішення питання про судові витрати 11.11.2022 за відсутності представників сторін та третіх осіб.

Розглянувши у судовому засіданні заяви позивача, відповідача та третіх осіб про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, господарський суд дійшов такого висновку.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Виходячи з правил ч. 4 ст. 129 ГПК України витрати на професійну правничу допомогу покладаються на позивача, у разі відмови в позові.

Згідно ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Поняття особи, котра є адвокатом, наводиться в статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон №5076-VI ), котра зазначає, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Адвокатське бюро є юридичною особою, створеною одним адвокатом, і діє на підставі статуту. Найменування адвокатського бюро повинно включати прізвище адвоката, який його створив. (ст.14 Закону)

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону №5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону №5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону №5076-VI)

Відповідно до ст. 19 Закону №5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. (ст. 30 Закону № 5076-VI)

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу учасниками справи надано наступні документи, які свідчать про такі обставини.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу позивача.

08.02.2021 між Адвокатом Гриценко Юлією Вікторівною і ТОВ "Маркхолдер" укладено договір про надання правової допомоги №1 (далі - Договір) (том 3 а.с. 170-172), відповідно до п. 1 якого визначено, що Адвокат зобов`язується надати правову допомогу, в тому числі за окремими дорученнями Клієнта. Адвокат приймає па себе обов`язки представляти права і законні інтереси Клієнта, у тому числі, в судах загальної юрисдикції (цивільної, кримінальної, господарської, адміністративної спеціалізації, а також справ про адміністративні правопорушення), в судах першої інстанції, апеляційної інстанції, касаційної інстанції, Верховному суді з усіма правами, які надано законом позивачу, заявнику, скаржнику, відповідачу, третій особі та потерпілому, в тому числі з правом пред`явлення позову, повної або часткової відмови від позовних вимог, визнання повністю або частково позову, зміни підстав або предмета позову, укладення мирової угоди, оскарження рішення, ухвали, постанови, судового наказу.

Згідно п. 2.3. Договору Клієнт зобов`язаний сплачувати гонорар.

В подальшому між сторонами укладено Додаткову угоду №1 від 01.09.2021, згідно якої сторони домовилися змінити п. 4.1. Договору, виклавши його в наступній редакції: "За надання правової допомоги та інших послуг за цим Договором КЛІЄНТ сплачує АДВОКАТУ гонорар в розмірі, що визначається Додатковою угодою до цього Договору (далі - Угодою)".

Згідно з Додатковою угодою №4 від 08.10.2021 до Договору про надання правової допомоги від 08.02.2021, відповідно до п. 4.1 Договору в редакції Додаткової Угоди №1 від 01 вересня 2021 року, Сторони визначили, що за супроводження, зокрема, судової справи №912/3032/19 за позовом ТОВ "Маркхолдер" до ФОП Майданюк Олени Петрівни, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на стороні Відповідача: ОСОБА_1., ОСОБА_2, про заборону використання знаків для товарів та послуг, в суді першої інстанції - господарському суді Кіровоградської області (підготовка, подача, направлення заяв, клопотань, пояснень, участь в судових засіданнях тощо) гонорар АДВОКАТУ є фіксованим і складає 15 000 (п`ятнадцять тисяч гривень) грн 00 коп, який сплачується КЛІЄНТОМ протягом 30-ти днів з моменту підписання Сторонами Акта приймання-передачі виконаних робіт за фактом надання правової допомоги. Гонорар за супроводження даної справи в апеляційній та касаційній інстанціях, визначається Сторонами окремою Додатковою угодою.

Договір та Додаткові угоди до нього підписано сторонами та скріплено печатками.

Згідно з Актом приймання - передачі наданих послуг від 27.10.2022 до договору про надання правової допомоги №1 від 08.02.2021 наведено найменування документів/робіт, які виконано Адвокатом за період з 19.07.2021 по 27.10.2022 згідно з переліком. (т. 4 а.с. 219)

Відповідно до п. 2 вказаного Акта гонорар за надані послуги (виконані роботи) складає 15 000,00 грн.

Також позивачем надано детальний опис наданих послуг з зазначенням часу, витраченого на вказані послуги (роботи). (т. 4 а.с. 220-221)

Враховуючи викладене, загальна вартість виконаних послуг складає 15 000,00 грн.

Також у справу подано копію ордеру на ім`я адвоката Гриценко Ю.В. серії ЗП №111055 від 08.02.2021. (т. 2 а.с. 121)

Суд зазначає, що дійсно згідно з позицією Верховного Суду, викладеної у постанові від 28.12.2020 у справі №640/18402/19 визначено, що розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним.

Поряд з цим, при вирішенні питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу суд враховує висновки, викладені саме у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.06.2021 у справі №912/1025/20, згідно з яким для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат і вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.

Як встановлено матеріалами справи, адвокат Гриценко Ю.В. брала безпосередню участь у розгляді справи, представляючи інтереси позивача ТОВ "Маркхолдер", починаючи з 08.02.2021.

Вказаним адвокатом надано Акт приймання-передачі виконаних робіт та детальний опис наданих послуг, який відповідає фактично наданим послугам.

Враховуючи категорію спору та перелік і об`єм наданих послуг, суд дійшов висновку, що такі послуги є фактично наданими, а їх вартість відповідає критерію розумності, враховуючи справу, що розглянута.

Клопотання відповідача про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу до 0 грн ґрунтуються на тому, що такі витрати не були наведені у попередньому розрахунку.

Разом з цим, аналіз ч. 2 ст. 124 ГПК України свідчить про те, що у разі неподання попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат. Отже, у разі неподання попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові №725/42/21-ц (61-1257св22) від 12.10.2022 Верховного Суду.

З урахуванням того, що фактичне надання адвокатом Гриценко Ю.В. послуг є підтвердженим та їх розмір є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, підстав для зменшення розміру суми цих витрат суд не встановив.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 ст. 129 ГПК України. За змістом п. 3 ч. 4 наведеної норм, в якій визначені правила розподілу судових витрат, витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас, ч. 9 ст. 129 ГПК України визначено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Отже, зазначена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом незалежно від того, чи заявлялось відповідне клопотання заінтересованою стороною.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19 зазначила, що процесуальним законом не визначено поняття неправильних дій сторони. При цьому висновок суду про необхідність покладення судових витрат на сторону, внаслідок неправильних дій якої виник спір, повинен бути належним чином обґрунтованим.

Як зазначено, рішенням суду від 30.09.2022 у даній справі позовні вимоги задоволено частково. Однак, часткове задоволення позовних вимог пов`язано з обставинами неправомірної, за висновком суду, вимоги позивача щодо заборони відповідачу використовувати позначення у будь-який спосіб. Згідно рішення суду зроблено висновок про необхідність конкретизації дій відповідача щодо заборони, з урахуванням встановлених порушень прав позивача та положень Закону України "Про охорону прав на знаки для товарі і послуг". Тобто, фактично позовні вимоги задоволено, однак з певним обмеженням щодо дій відповідача по забороні.

При цьому, рішенням суду встановлено, що спір у даній справі виник із неправомірних дій відповідача, які полягали у використанні відповідачем знаку для товарів та послуг за свідоцтвом України №124382, яке належить позивачу, з порушенням відповідних норм та прав позивача (використання за відсутності дозволу позивача).

Крім того, згідно з ухвалою суду від 07.10.2021 саме за клопотанням відповідача від №б/н від 05.10.2021 у справі призначено додаткову експертизу об`єктів інтелектуальної власності і провадження у справі зупинено. Проте, в подальшому відповідач оскаржив в апеляційному порядку вказану ухвалу суду та після результатів апеляційного перегляду, відповідно до яких ухвала від 07.10.2021 залишена без змін, не оплатив витрати по проведенню експертизи, у зв`язку з чим експертиза не проведена.

Зазначене призвело до затягування розгляду справи, оскільки відповідна експертиза, яка призначена за клопотанням відповідача, не проведена з підстав відсутності її оплати відповідачем.

За вказаних обставин, суд вважає справедливим, і таким, що відповідатиме обставинам цієї справи, застосування при розподілі витрат на професійну правничу допомогу положень ч. 9 ст. 129 ГПК України та наявність підстав для покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу позивача повністю у заявленій та підтвердженій сумі в розмірі 15 000,00 грн.

При цьому суд враховує, що за змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Вказаного правового висновку додержується Об`єднана палата Верховного Суду в постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Щодо витрат на правову допомогу відповідача, суд враховує, що як вже зазначено, при розгляді даної справи з урахуванням конкретних її обставин, суд встановив, що спір у даній справі виник із неправомірних дій відповідача та, крім того, поведінка відповідача по заявленню клопотання про призначення експертизи з подальшою несплатою витрат на проведення експертизи, внаслідок чого її не проведено, призвело до затягування розгляду справи

За вказаних обставин, суд вважає справедливим, і таким, що відповідатиме обставинам справи, застосування при розподілі витрат на професійну правничу допомогу відповідача положень ч. 9 ст. 129 ГПК України та наявність підстав для покладення на відповідача його судових витрат на професійну правничу допомогу.

Щодо витрат третьої особи гр. ОСОБА_1., то ч. 8 ст. 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Третьою особою гр. ОСОБА_1 не подано доказів витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. 74, 76-77, 129, 221, 233, 236-241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Майданюк Олени Петрівни (РНОКПП НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркхолдер" (код ЄДР 42772934, вул. Рекордна, 26-Г, м. Запоріжжя, 69035) 15 000,00 грн витрат на правову допомогу.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії додаткового рішення направити позивачу (на е-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2), відповідачу та третім особам.

Повний текст рішення складено 17.11.2022.

Суддя Н.М. Коваленко