ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

17.11.2022 Справа № 917/1478/22

Суддя Погрібна С.В., розглянувши матеріали

за позовною заявою Полтавської обласної ради профспілок, вул. Ветеринарна, 22, м. Полтава, Полтавська область, 36000

до Фонду державного майна України, вул. Генерала Алмазова, 18/9, м. Київ, 01133

про компенсацію вартості майна,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Полтавської області надійшов позов Полтавської обласної ради профспілок до Фонду державного майна України про стягнення компенсації у розмірі ринкової вартості будівлі, яка знаходиться за адресою місто Полтава, вул. Ляхова, 1 (згідно прохальної частини).

Дослідивши подану позовну заяву, суд дійшов висновку про наявність підстав для її повернення, зважаючи на наступне.

Згідно з частиною 2 статті 162 ГПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до частини 3 статті 56 Господарського процесуального кодексу України, юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно ж до приписів частин першої та другої статті 58 Господарського процесуального кодексу України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Отже, наведені вище положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи як у порядку самопредставництва, так і іншими особами як представниками юридичної особи.

Самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу, безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

У порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких підтверджуються відповідно до частини 3 статті 56 Господарського процесуального кодексу України.

Аналіз наведених вище законодавчих положень дає підстави для висновку, що визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності).

Суд звертає увагу, що з метою забезпечення державних органів достовірною інформацією створено Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр, Реєстр) (частина перша статті 7 Закону №755-IV).

Обов`язковому відображенню (реєстрації) в Єдиному державному реєстрі, серед інших перелічених у цій статті відомостей, належать: відомості щодо керівників державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб та осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (частина третя статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань").

Статус документів та відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру, закріплений статтею 10 вказаного Закону, яка, зокрема, визначає, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, то такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Отже, відсутність відповідного запису у реєстрі є належним і достатнім (достовірним) підтвердженням відсутності таких відомостей (інформації) для будь-якого державного органу, яким є і суд.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23.11.2020 по справі №. 908/592/19 та інші.

Дана позовна заява підписана головою Полтавської обласної ради професійних спілок Бугуш І. (згідно прохальної частини), яка діє відповідно до положень статуту облпрофради.

До матеріалів позовної заяви не додано доказів на підтвердження того, що Бугуш І. є головою Полтавської обласної ради професійних спілок.

Згідно переліку доданих до позовної заяви додатків вбачається, що відповідні документи суду не надавались.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, у суду відсутні підстави вважити, що позовна заява підписана та подана уповноваженою особою від імені Полтавської обласної ради професійних спілок, яка має на це право.

Згідно приписів пункту 1 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

З огляду на вищевикладене, позовна заява підлягає поверненню.

Керуючись статтями 174, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву і додані до неї документи повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у апеляційному порядку протягом 10 днів з дня підписання (статті 235, 255-256 ГПК України). Згідно статті 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала підписана 17.11.2022.

Додаток: позовна заява (вх. № 1596/22 від 16.11.2022) та додані до неї документи.

Суддя Погрібна С.В.