ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" листопада 2022 р.м. Одеса Справа № 916/2267/22
Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін

справу № 916/2267/22

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛ ХОЛДІНГ ТРЕЙД" (03039, м. Київ, Саперно-Слобідський проїзд, буд. №4, )

до відповідача: Приватного підприємства "РОС" (65020, м. Одеса, вул. Тираспольська, буд. 27/29, кімната 312, )

про стягнення 54 636, 53 грн.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛ ХОЛДІНГ ТРЕЙД" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Приватного підприємства "РОС" основного боргу в сумі 47 056, 20 грн., інфляційних нарахувань в сумі 6 874, 97 грн., 3 % річних в сумі 701, 59 грн., а також витрат по сплаті судового збору у розмірі 2481 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається не те, що у період з 11.01.2022 по 23.02.2022 за видатковими накладними позивачем було передано у власність відповідача товар, який останнім не оплачений в повному обсязі.

19.09.2022р. господарським судом постановлено ухвалу, якою позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження. В ухвалі суду сторонам встановлено строки на подання до суду заяв по суті справи, а також роз`яснено про можливість звернення до суду з клопотанням про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч.7 ст. 252 ГПК України.

Ухвалу суду від 19.09.2022 надіслано на електронну адресу позивача та отримано останнім 20.09.2022, про що свідчить відповідне повідомлення.

Ухвалу суду від 19.09.2022, яку надіслано відповідачу на адресу, що зазначена у позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернуто до суду органами поштового зв`язку, із зазначенням причин повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Господарський суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 29.03.2021 у справі № 910/1487/20, де зазначено, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, яким в даному випадку є суд (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Відповідач відзив на позов у встановлений в ухвалі суду від 19.09.2022 строк до суду не надав.

Клопотання про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч.7 ст. 252 ГПК України, від сторін до суду також не надходило.

Згідно ст.248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, враховуючи, вжиття господарським судом всіх залежних від нього заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд даної справи, та забезпечення реалізації відповідачем своїх прав на судовий захист, в тому числі шляхом надання відповідних заяв по суті справи, а також враховуючи строки розгляду даної справи, господарський суд визнав за можливе вирішити справу за наявними матеріалами справи відповідно до ч. 9 ст.165 ГПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено:

У період з 11.01.2022 по 23.02.2022 товариство з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛ ХОЛДІНГ ТРЕЙД" в особі Одеської філії поставило Приватному підприємству "РОС" товар на загальну суму 205 860, 38 грн., що підтверджується підписаними між сторонами видатковими накладними №ООД-0000059 від 11.01.2022 на суму усього з ПДВ 23812, 98 грн., №ООД-0000156 на усього з ПДВ 17 973, 68 грн., №ООД-0000169 від 17.01.2022 на суму усього з ПДВ 14 959, 62 грн., №ООД-0000170 від 17.01.2022 на суму сього з ПДВ 4 796, 46 грн., №ООД-0000394 від 26.01.2022 на суму усього з ПДВ 2 486, 04 грн., №ООД-0000395 від 26.01.2022 на суму усього з ПДВ 12 576, 16 грн., №ООД-0000411 від 26.11.2022 на суму усього з ПДВ 3 432, 94 грн., №ООД-0000412 від 26.01.2022 на суму усього з ПДВ 7 654, 84 грн., №ООД-0000738 від 09.02.2022 на суму усього з ПДВ 5 742, 16 грн., №ООД-0000559 від 02.02.2022 на суму усього з ПДВ 4 889, 16 грн., №ООД-0000739 від 09.02.2022, на суму усього з ПДВ 9 480, 14 грн., №ООД-0000778 від 11.02.2022 на суму усього з ПДВ 27 637, 20 грн., №ООД-0000788 від 11.02.2022 на суму усього з ПДВ 40 809, 30 грн., №ООД-0001090 від 23.02.2022 та довіреністю ПП «РОС» №3 від 21.01.2022р., яка видана начальнику виробництва Рудоманенко С.М. на отримання від ОФ ТОВ «Метал Холдінг Трейд» ТМЦ, із строком дії до 31.12.2022р.

Також позивачем складені рахунки на оплату, із зазначенням при цьому, що останні дійсні до сплати протягом 1-го банківського дня, а саме: №ООД-0000037 від 10.01.2022, №ООД-0000270 від 13.01.2022, №ООД-0000622 від 24.01.2022, №ООД-0000715 від 26.01.2022, №ООД-0001152 від 07.02.2022, №ООД-0000872 від 31.01.2022, №ООД-0001247 від 09.02.2022, №ООД-0001313 від 10.02.2022, №ООД-0001228 від 08.02.2022.

Окрім того, позивачем надано до суду податкові накладні, а саме: №131 від 14.01.2022, №39 від 11.01.2022, №358 від 26.01.2022. №301 від 24.01.2022, №45 від 02.02.2022, №170 від 09.02.2022, №451 від 23.02.2022, №169 від 09.02.2022, №130 від 14.01.2022, №306 від 24.01.2022, №226 від 11.02.2022, №200 від 10.02.2022, №225 від 11.02.2022 та розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної №340 та 130.

В свою чергу, відповідачем здійснено часткову оплату поставленого позивачем товару у розмірі 158 804, 18 грн., про що свідчать платіжні доручення, а саме: №14 від 11.01.2022 на суму 15 000 грн., №17 від 14.01.2022 на суму 15 000 грн., №18 від 14.01.2022 на суму 32 933, 30 грн., №31 від 24.01.2022 на суму 2 486, 04 грн., №30 від 24.01.2022 на суму 18 840, 44 грн., №38 від 02.02.2022 на суму 4889, 16 грн., №47 від 09.02.2022 на суму 6 000 грн., №62 від 10.02.2022 на суму 3 432, 94 грн., №63 від 10.02.2022 на суму 9 480, 14 грн., №60 від 10.02.2022 на суму 10 000 грн., №61 від 10.02.2022 на суму 30 000 грн., №64 від 10.02.2022 на суму 5 742, 16 грн., №@2PL194239 від 01.08.2022 на суму 5 000 грн.

Заборгованість у розмірі 47 056, 20 грн. не оплачена відповідачем позивачу.

25.08.2022 позивач надіслав відповідачу вимогу за вих.№194 від 23.08.2022 про оплату боргу до 05.09.2022 або надання пропозиції способів погашення заборгованості. Разом з вимогою позивач надіслав відповідачу Акт звірки взаємних розрахунків станом за період: 01.01.2022-23.08.2022, згідно з яким заборгованість відповідача станом на 23.08.2022 становить 47056,20 грн.

У зв`язку з несплатою відповідачем боргу, позивач нарахував відповідачу 3 % річних у розмірі 701, 59 грн. та інфляційні втрати у розмірі 6 877, 97 грн., та звернувся до суду із даним позовом.

Висновки суду.

Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 205 ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (ч. 1 ст. 639 ЦК України).

За загальним правилом відповідно до ст. 208 ЦК України правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі.

При цьому, відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За умовами ч. 1 ст. 181 ГК України також допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до ст.174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Враховуючи викладене та зважаючи на зміст спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли господарські правовідносини з поставки товару, шляхом укладення договору поставки у спрощений спосіб, а такі конклюдентні дії сторін щодо поставки товару позивачем та його прийняття відповідачем, виставлення позивачем відповідних рахунків на оплату поставленого товару та здійснення відповідачем часткової оплати виставлених позивачем рахунків, засвідчують їх волю для настання відповідних правових наслідків.

Як вище встановлено господарським судом на підставі укладеного між сторонами у спрощений спосіб договору поставки та поданих позивачем доказів, у відповідача виник обов`язок щодо оплати товару, який поставлений позивачем у період з 11.01.2022 по 23.02.2022 на суму 205860,38 грн.

При цьому, обставини поставки товару позивачем відповідачу на загальну суму 205 860, 38 грн. підтверджуються матеріалами справи та не спростовані відповідачем під час розгляду даної справи у суді.

Відповідно до ч.1 ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Разом з тим, у рахунках на оплату товару зазначено строк до сплати протягом 1-го банківського дня.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7 ст.193 ГК України, в яких визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Між тим, як встановлено господарським судом, відповідачем здійснено лише часткову оплату поставленого позивачем товару, внаслідок чого у відповідача виник борг в сумі 47056,20 грн.

При цьому, відповідачем до суду не надано жодних заперечень щодо наявної заборгованості, а тим більш доказів, які спростовують її наявність.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок інфляційних, який здійснений позивачем, та згідно з яким розмір втрат від інфляції за зобов`язаннями лютий - березень та березень - липень 2022 становить 6 874, 97 грн., а також розрахунок 3% річних, який здійснений позивачем за період з 12.02.2022 по 31.08.2022 та з 24.02.2022 по 31.08.2022, та згідно з яким розмір 3% річних становить 701, 59 грн., господарським судом встановлено відповідність цих розрахунків обставинам справи щодо прострочення відповідача.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість і правомірність позовних вимог, а отже, і їх задоволення.

На підставі ст.129 ГПК України судові витраті щодо сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛ ХОЛДІНГ ТРЕЙД" до Приватного підприємства "РОС" про стягнення 54 636, 53 грн. задовольнити.

2.Стягнути з Приватного підприємства "РОС" (65020, м. Одеса, вул. Тираспольська, буд. 27/29, кімната 312, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛ ХОЛДІНГ ТРЕЙД" (03039, м. Київ, Саперно-Слобідський проїзд, буд. №4, ) основний борг у розмірі 47 056 (сорок сім тисяч п`ятдесят шість) грн. 20 коп., інфляційні нарахування у розмірі 6 874 (шість тисяч вісімсот сімдесят чотири) грн. 97 коп., 3 % річних у сумі 701 (сімсот одна) грн. 59 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 21 листопада 2022 р.

Суддя Г.Є. Смелянець