ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
==================================================================
УХВАЛА

про визнання грошових вимог кредитора

10 листопада 2022 року Справа № 915/86/22

м. Миколаїв

Заявник (кредитор): Державне публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг", (адреса: 01021, м. Київ, вул. Мечникова, буд. 16-А; e-mail: ).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Баштанська птахофабрика", , (адреса: 56101, Миколаївська обл., м. Баштанка, вул. Заводська, 2).

Розпорядник майна: арбітражний керуючий Виниченко Юрій Валентинович,e-mail:e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2

Суддя О.В.Ткаченко

При секретарі С.М.Сулейманової

За участю представників:

від кредитора: Чміль Василь Вікторович, за довіреністю, e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1

розпорядник майна: арбітражний керуючий Виниченко Юрій Валентинович

від боржника не з`явився

Суть спору: розгляд грошових вимог до боржника

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Миколаївської області перебуває справа № 915/86/22 про банкрутство ТОВ "Баштанська птахофабрика", .

16 лютого 2022 року на сайті Вищого господарського суду України оприлюднено оголошення № 68471 про відкриття провадження у справі про банкрутство для заявлення кредиторами грошових вимог до боржника.

21 жовтня 2022 року Державне публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" (ДПАТ "НАК "Украгролізинг"), , звернулося в суд з заявою за вх. № 4615/22, в якій викладені наступні вимоги: визнати ДПАТ "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг", , кредитором у справі № 915/86/22 про банкрутство ТОВ "Баштанська птахофабрика", , на суму 586 509,57 (п`ятсот вісімдесят шість тисяч п`ятсот дев`ять грн., 57 коп. ) грн., з яких за рішенням Господарського суду Миколаївської області у справі № 915/668/21:

основний борг - 302 533,90 гривень, 23 584, 69 грн. - пеня, 5 353,09 грн - 3% річних, 2 115, 23 грн. - інфляційні втрати; 5 003, 80 грн. - судові витрати.

за рішенням Господарського суду Миколаївської області у справі № 915/1249/21: основний борг - 70 576,08 грн., пеня - 1 485,41 грн., 3% річних 292, 45 грн.,інфляційних втрат - 47,24 грн., судових витрат - 2 270, 00 грн.

Окрім зазначених грошових вимог, кредитор просить визнати грошовими вимогами ті кошти, що неохоплені зазначеними рішеннями суду, та виникли на підставі договору фінансового лізингу від 14.08.2012 р. № 14-12-55 стс-фл/397, через несвоєчасну сплату чергових лізингових платежів у період з 14.08.2021-14.02.2022 р.р., на загальну суму 173 247,68 грн., з якої:

-основний борг - 161 389,61 грн.

-пеня - 7 291,34 грн.,

-інфляційних втрат - 3 351,19 грн.

-3 % річних - 1 215,54 грн.

Розпорядником майна боржника 19.10.2022 р. подано до суду повідомлення про результати розгляду грошової вимоги ДПАТ "НАК "Украгролізинг" (вих.№ 915/86/22-35, зар. за вх.№ 4525/22), за змістом якого ним та боржником грошові вимоги ДПАТ у розмірі 586 509,57 визнано повністю без вказівки щодо черги включення їх до реєстру вимог кредиторів.

Станом на 10.11.2022 р. заборгованість боржника у розмірі 508 509,57 грн. є несплаченою, що підтверджується матеріалами справи, заперечень щодо заявлених кредитором грошових вимог суду не надійшло, як не надійшло й зауважень чи заперечень на повідомлення розпорядника майна щодо розгляду заяви кредитора.

За приписами ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України").

Згідно приписів ст. 13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

На зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись з подіями процесу (рішення Європейського суду з прав людини "Богонос проти Росії" від 05.02.2004).

Сторони не були позбавлені можливості скористатися вільним доступом до електронного реєстру судових рішень в Україні, в силу ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень", ознайомитися з ухвалами Господарського суду Миколаївської області та визначеними у них датами та часом розгляду даної справи, та забезпечити представництво їх інтересів в судових засіданнях.

Слід зауважити, що судом не визнавалася обов`язковою участь представників у даному судовому засіданні. Тож, зважаючи на діючий воєнний стан в Україні з 24.02.2022 р. суд не вбачає підстав для відкладення розгляду заяви кредитора та вважає можливим провести судове засідання за відсутності представника боржника за наявними документами. При цьому, суд констатує, що поданих документів достатньо для розгляду заяви про кредиторські вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до приписів Кодексу України з процедур банкрутства, за результатами розгляду заяв про грошові вимоги господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Слід зауважити, що заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги. Проте, виходячи з вимог Кодексу обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство (аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.04.2018 у справі № 914/1126/14, від 05.03.2019 у справі № 910/3353/16).

Під час розгляду заявлених грошових вимог, суд користується правами та повноваженнями наданими йому процесуальним законом. Суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора (аналогічна позиція наведена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16).

10 листопада 2022 року за результатами розгляду справи, після виходу з нарадчої кімнати судом, на підставі ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши усі подані у справу докази, оцінивши їх відповідно до вимог ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, проаналізувавши фактичні обставини справи згідно з вимогами чинного законодавства, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані після закінчення строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом після попереднього засідання. За результатами розгляду зазначених заяв суд постанавляє ухвалу про визнання чи відхилення вимог таких кредиторів.

Заяву ДПАТ "НАК "Украгролізинг" було подано до суду з пропущенням строку, встановленого судом згідно ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства. Попереднє засідання у справі № 915/86/22 відбулось 10.11.2022 р.

Зі змісту заяви кредитора вбачається, що між ДПАТ "НАК "Украгролізинг" (кредитор, лізингодавець) та ТОВ "Баштанська птахофабрика" (боржник, лізингоотримувач) 14.08.2012 р. був укладений договір фінансового лізингу № 14-12-55 ств-фл/397 (далі по тексту договір) за умовами якого боржник взяв на себе зобов`язання своєчасно та в повному обсязі сплачувати лізингові платежі за отриманий предмет лізингу, натомість умови фінансового лізингу не виконав, лізингові платежі не сплатив. Внаслідок чого утворилась заборгованість.

За умовами договору, відповідно до п. 1.1, лізингодавець зобов`язується передати лізингоодержувачу у користування на визначений договором строк предмет лізингу, який набувається ним у власність у постачальника, самостійно обраного лізингоодержувачем, та визначений у додатку № 1 до договору "Найменування, кількість, ціна і вартість предмету лізингу", що є спеціфікацією предмету лізингу, та сплачує за це лізингові платежі на умовах договору.

Відповідно до п. 2.2. строк лізингу відраховується з дати підписання акту приймання -передачі між сторонами угоди. Відповідний акт був складений та підписаний сторонами 14.12.2012 р.

Відповідно до п. 4.1. договору, за користування предмету лізингу лізингоодержувач сплачує лізингові платежі, що включають:

-попередній лізинговий платіж в частині відшкодування вартості предмету лізингу в розмірі 10 відстотків його вартості ( включаючи ПДВ), на який не нараховується лізинговий платіж в частині комісії за організацію поставки предмету лізингу;

-комісію за організацію поставки предмету лізингу в розмірі 7 відсотків (без ПДВ) від невідшкодованої попереднім лізинговим платежем вартості предмету лізингу, відповідно до зак-ва України щодо оподаткування податком на додану вартість;

-відшкодування вартості предмету лізингу рівними частками за весь термін лізингу від суми невідшкодованої попереднім платежем вартості предмету лізингу;

-комісію за супроводження договору в розмірі 7 відсотків річних (без ПДВ) від невідшкодованої попереднім лізинговим платежем та черговими платежавми вартості предмету лізингу, відповідно до зак-ва України щодо оподаткування податком на додану вартість.

Згідно додатку № 1 до договору "Найменування, кількість, ціна і вартість предмету лізингу" від 14.08.20212 р., строк лізингу складає 15 років. Предмет лізингу є комплект обладнання для утримання курей-несучок з системою освітлення та вентиляції ТБК (78,71х40920). Загальна вартість предмету лізингу без ПДВ складає 2 684 011,00 грн. (два мільйони шістсот вісімдесят чотири тисячі одинадцять гривень, 0 коп.), крім того, ПДВ складає 536 802,20 грн., разом з ПДВ - 3 220 813,20 грн. (три мільйона двісті двадцять тисяч вісімсот тринадцять гривень, 20 коп.)

Договір набирає чинності від дати надходження платежу, визначеного та сплаченого згідно п.4.2 договору, і діє до закінчення строку лізингу, зазначеного в додатку № 1 до договору "Найменування, кількість, ціна і вартість предмету лізингу", що є невід`ємною його частиною, та виконання сторонами всіх зобов`язань за цим договором.

Окрім зазначеного, відповідно до умов п. 5.5 договору передбачено відокремлення майна від лізингоодержувача у випадку порушення справи про банкрутство, ліквідації, арешту чи конфіскації майна. Про що останній зобов`язаний повідомити кредитора завчасно, не пізніше 5 календарних днів з дати застосування, що у свою чергу боржником не було виконано.

Відповідно до умов п. 8.2 договору, договір припиняє свою дію з моменту порушення справи про банкрутство лізингоодержувача, визнання його банкрутом, відкриття стосовно нього ліквідаційної процедури.

На виконання умов договору боржник (лізингоодержувач) отримав та підписав акт приймання - передачі предмету лізингу 14.12.2012 р., сплатив первоначальні лізингові платежі, у період 01.2013р. по 03.2020р., починаючи з квітня 2020 р. припинив здійснювати сплату лізингових платежів, окрім цього, починаючи з березня 2016 р. сплата лізингових платежів була здйснена з простроченням, що підтверджується виписками з особового банківського розрахунку боржника. Факт невиконання боржником своїх зобов`язань за договором фінансового лізингу щодо своєчасної та оплати в повному обсязі лізингових платежів було встановлено рішенням Господарського суду Миколаївської області у справах № 915/668/21, 915/1249/21.

За приписами частини 1 статті 292 Господарського кодексу України лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів.

Згідно зі статтею 806 Цивільного кодексу України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом (параграф 6. Лізинг) та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" за договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Статтею 11 Закону України "Про фінансовий лізинг" передбачено, що лізингоодержувач зобов`язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Згідно зі статтею 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору лізингу.

У статті 2 Закону України "Про фінансовий лізинг" зазначено, що відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.

За договором лізингу майновий інтерес лізингодавця полягає у розміщенні та майбутньому поверненні з прибутком грошових коштів, а майновий інтерес лізингоодержувача - в можливості користуватися та придбати предмет лізингу у власність.

Отже, договір фінансового лізингу поєднує в собі елементи договорів оренди та купівлі-продажу, у зв`язку із цим лізингові платежі включають як плату за надання майна у користування, так і частину покупної плати за надання майна у власність лізингоодержувачу по закінченні дії договору.

Належне виконання лізингоодержувачем обов`язків зі сплати всіх лізингових платежів, передбачених договором лізингу, означає реалізацію ним права на викуп отриманого в лізинг майна.

Відтак, на правовідносини, що складаються між сторонами договору лізингу щодо одержання лізингодавцем лізингових платежів у частині покупної плати за надання майна в майбутньому у власність лізингоодержувача, поширюються загальні положення про купівлю-продаж.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Згідно зі статтею 697 Цивільного кодексу України договором може бути встановлено, що право власності на переданий покупцеві товар зберігається за продавцем до оплати товару або настання інших обставин.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Обов`язок своєчасної сплати лізингових платежів лізингоодержувачем передбачено умовами договору фінансового лізингу, пп. 3 ч. 2 ст. 11 ЗУ "Про фінансовий лізинг".

Матеріалами справи підтверджується наявність заборгованості, яка складається з наступних сум: 338 590, 71 грн., згідно рішення Господарського суду Миколаївської області у справі № 915/668/21; 74 671,18 грн. - згідно рішення Господарського суду Миколаївської області у справі № 915/1249/21. Окрім того, на день подання заяви кредитора виникла заборгованість за черговими лізинговими платежами за період 14.08.2021- 14.02.2022 р.р. на загальну суму 173 247,68 грн., з яких:

-161 389,61 грн. - основний борг;

-7 291, 34 грн. - пеня;

-3 351,19 грн. - інфляційних втрат;

-1 215,54 грн. - 3 % річних, що підтверджується розрахунком основного боргу за вказаний період, наданий суду кредитором.

Доказів сплати в повному обсязі лізингових платежів вказаного періоду, як і сплати суми боргу, встановленого рішенням господарського суду у справах № 915/1249/21, 915/668/21 у суду відсутні.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, за результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів. Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Черговість задоволення вимог кредиторів визначена статтею 64 Кодексу України з процедур банкрутства. При цьому:

1) у першу чергу задовольняються:

вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати працюючим та звільненим працівникам банкрута, грошові компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, інші кошти, належні працівникам у зв`язку з оплачуваною відсутністю на роботі (оплата часу простою не з вини працівника, гарантії на час виконання державних або громадських обов`язків, гарантії і компенсації при службових відрядженнях, гарантії для працівників, які направляються для підвищення кваліфікації, гарантії для донорів, гарантії для працівників, які направляються на обстеження до медичного закладу, соціальні виплати у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності за рахунок коштів підприємства тощо), а також вихідна допомога, належна працівникам у зв`язку з припиненням трудових відносин, та нараховані на ці суми страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі;

вимоги щодо виплати заборгованості із компенсації збитків, завданих Державному бюджету України внаслідок виконання рішень Європейського суду з прав людини, постановлених проти України;

вимоги кредиторів за договорами страхування;

витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді;

витрати кредиторів на проведення аудиту, якщо аудит проводився за рішенням господарського суду за рахунок їхніх коштів;

2) у другу чергу задовольняються:

вимоги із зобов`язань, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян, шляхом капіталізації у ліквідаційній процедурі відповідних платежів, у тому числі до Фонду соціального страхування України за громадян, які застраховані в цьому фонді, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, зобов`язань із сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, крім вимог, задоволених позачергово, з повернення невикористаних коштів Фонду соціального страхування України, а також вимоги громадян - довірителів (вкладників) довірчих товариств або інших суб`єктів підприємницької діяльності, які залучали майно (кошти) довірителів (вкладників);

3) у третю чергу задовольняються:

вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів);

вимоги центрального органу виконавчої влади, що здійснює управління державним резервом;

4) у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою;

5) у п`яту чергу задовольняються вимоги щодо повернення внесків членів трудового колективу до статутного капіталу підприємства;

6) у шосту чергу задовольняються інші вимоги.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

На підставі ст. 2 ЗУ "Про судовий збір" кредитором був сплачений судовий збір у розмірі 4 962,00 грн., (оригінал платіжного доручення в мат. справи № 2497 від 07.10.2022р.), що також слід визнати грошовими вимогами до боржника та включити їх до I черги реєстру вимог кредиторів.

Отже, вимоги Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Баштанська птахофабрика " у загальній сумі 586 509,57 грн., є обґрунтованими та належним чином підтвердженими, виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство, є безспірними, конкурсними та не забезпечені заставою майна боржника.

Станом на дату звернення заявника з грошовими вимогами до боржника борг не сплачено та боржником не оспорено.

Керуючись ст. 2, 45, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 73,74, 76-79, 91, 129,210,220, 232, 233, 234,235 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву кредитора Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" до Товариства з обмеженою відповідальністю «Баштанська птахофабрика » про визнання грошових вимог - задовольнити.

2. Визнати грошові вимоги кредитора Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" до Товариства з обмеженою відповідальністю «Баштанська птахофабрика» у загальному розмірі 586 509, 57 грн. та судові витрати у розмірі 4 962,00 грн., та включити їх до реєстру вимог боржника у наступній послідовності:

-напідставі рішення суду від 19.10.2021 р. у справі № 915/668/21: 302 533,90 грн.- основний борг (за договором), 3 % річних - 5 353, 09 грн. та 2 115, 23 грн. - інфляційних втрат - до IV черги; 23 584, 69 грн. - пеня, 5 003,80 грн. - судових витрат - до VI черги реєстру вимог кредиторів;

- на підставірішення суду від 03.11.2021 р. у справі № 915/1249/21: 70 576, 08 грн. основний борг (за договором), 292,45 грн. - 3 % річних, 47,24 грн. - інфляційних втрат - до IV черги реєстру; 1 485,41 грн. - пеня, 2 270, 00 грн. судові витрати - до VI черги реєстру;

- заборгованість,що виникла за несвоєчасну сплату лізингових платежів у період з 14.08.2021-14.02.2022 р.р. (за межами судових рішень) на загальну суму 173 247,68 грн., з яких :

161 389, 61 грн. - основний борг, 3 351, 19 грн. - інфляційні втрати, 1 215, 54 грн.- 3 % річних- до IV черги реєстру;

7 291, 34 грн. - пеня - до VI черги реєстру;

- судові витрати, у розмірі 4 962 грн., сплачені кредитором при зверненні із заявою про грошові вимоги до боржника підлягають відшкодування за рахунок боржника з включенням їх до I черги реєстру вимог кредиторів.

3. Ухвалу направити кредитору, боржнику, розпоряднику майна.

Ухвала набирає чинності у строк та порядку, визначеному ст.9 Кодексу України з процедур банкрутства та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст. 256, ст. 257 ГПК України.

Суд звертає увагу сторін на те, що у зв`язку з відсутністю асигнувань на оплату послуг з відправки поштової кореспонденції, суд рекомендує сторонам разом із першою заявою по суті справи подати заяву про надсилання їм процесуальних документів на електронну пошту, для забезпечення належного обміну процесуальними документами.

Учасники справи мають можливість подати пояснення, заяви чи клопотання на адресу суду: за допомогою електронної пошти: ; за допомогою сервісу "Електронний суд"; засобами поштового зв?язку: 54001, м. Миколаїв, вул. Фалєєвська, 14.

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://mk.arbitr.gov.ua.

Повний текст ухвали складений та підписаний 14.11.2022 р.

Суддя О.В. Ткаченко