ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2022 Справа № 904/547/22
За позовом: Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», м. Запоріжжя

До: Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» , м. Дніпро

про: стягнення 829 141,28грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

секретар судового засідання Броян А.Р.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача: Краснопьорова О.С.;

Від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

ПАТ ЗМК «Запоріжсталь» (позивач) звернувся до господарського суду з позовом до АТ «Українська залізниця» в особі РФ «Придніпровська залізниця» (відповідач) про стягнення 829 141,28грн. - штрафу за прострочення доставки вантажів у жовтні-листопаді 2021 року. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на наступні обставини : в період жовтень - листопад 2021р. відповідачем здійснювались перевезення залізничних вагонів із вантажем на адресу позивача до станції призначення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці, одержувач Приватне акціонерне товариство «Запоріжсталь». Ці перевезення оформлені залізничними накладними №47344585, №47344593, №47706825, №47706973, №45028768, №47549084 №47707062, №47880158, №45021045, №45032109, №45032174, №45032182, №45103132, №45088010, №45369311, №45377173, №45377165, №45369311, №45377181, №45438421, №45719192, №45634987, №45635018, №43982842, №44055861, №44251718, №44247039, №44215416, №39473616, №39490941, №39473624, №39547476, №39651310, №40949349, №39579693, №39655972, №39658414, №39658430, №39660469, №39665450, №39665542, №39733407, №39785332, №39598669, №39604400, №39611207, №39611249, №39872510, №39660188, №39729348, №39739818, №39816194, №39821608, №39954847, №39936547, №39954490, №39947155, №39949474, №39954052, №35002567, №35000058, №35002690, №35005016, №39999990, №32941155, №32948804, №32971350, №32963712, №32953713, №32971046, №32942872, №32970956, №33003336, №33003427, №32993669, №33038050, №33169491, №33169525, №33169558, №33169590, №33200114, №33128513, №33168113, №33195512, №33195827, №33195918, №33203449, №33203456, №33204157, №33204165, №33360736, №33215542, №33170002, №33191107, №33261355, №33286568, №33320417, №33266941, №33268004, №33274804, №33299421, №51395804, №51395853, №51397073, №51401883, №51410892, №51422848, №51422889, №51433555, №51433571, №51433589, №51433613, №51434025, №51544765, №51546133, №51572865, №51584456, №51605756, №51594356, №51594380, №51609253, №51594422, №51609261, №51721025, №51721108, №51721132, №51721165, №51721181, №51721207, №51721231, №51721264, №51721272, №51713022, №51773885, №40290041, №40473993, №40495368. №40520637, №40557670, №40391070, №40437261, №40590853, №40590895, №40590911, №40590929, №40590945, №40521098, №40650855, №40599268, №40599284, №40599417, №40599425, №40642738, №40660946, №40660953, №40660979, №40660987, №40682130, №40682320, №40682445, №40766560, №40766578, №40766586, №40766594, №40766792, №40766818, №40780082, №40642704, №40642712, №40642720, №40801847, №40859050, №40848251, № 40907990, №40735029, №40841009, №41022146, №40974636, №40977969, №41059148, №41059163, №41059171, №40969099, №40969107, №41059106, №41059114, №41059130, №41141607, №41141615, №41141623, №40901480, №41246653, №41253782, №41246760, №41191065, №41191073, №41241795, №41241803, №41018748, №41079807, №41079815, №41310228, №41310244, №41383126, №41383134, №41418195, №41418211, №41383100, №41443623, №41443631, №41443649, №41590464, №41590472, №41689373, №41689381. Вантаж відповідачем доставлено позивачу з порушенням встановленого терміну доставки, визначеного статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, у зв`язку із чим сума штрафу за несвоєчасну доставку складає 829 141,28грн.

Ухвалою суду від 21.02.22р. було відкрите провадження у справі №904/547/22 за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими ГПК України, без призначення судового засідання та виклику сторін - за наявними у ній матеріалами.

АТ «Українська залізниця» в особі РФ «Придніпровська залізниця» (відповідач) проти задоволення позовних вимог заперечував , вказуючи на неправомірне нарахування штрафу в загальному розмірі 350 271,40грн. Заперечуючи проти нарахування штрафу у розмірі 140 776,15грн. за порушення термінів доставки вантажів, відповідач зазначає, що штраф розраховано без урахування актів загальної форми ГУ 23, на підставі яких збільшується термін доставки на термін затримки в процесі перевезення не з вини залізниці. Крім того, відповідач посилався на несвоєчасне розкредитування вагонів, а саме понад 1 добу після одержання повідомлення про прибуття вантажу, тому, штраф за несвоєчасну доставку вантажів за вказаними накладними у розмірі 209 495,25грн. згідно зі статтею 116 Статуту не повинен нараховуватися . Також заявив клопотання про зменшення розміру штрафу до 50% , посилаючись на те, що «Придніпровська залізниця» внесена до переліку підприємств, які мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави і скрутне становище та відсутність збитків внаслідок прострочення в доставці вантажу.

ПАТ ЗМК «Запоріжсталь» у відповіді на відзив вказав на безпідставність тверджень відповідача щодо неправомірного стягнення штрафу за порушення термінів доставки вантажів у розмірі 350 271,40грн., оскільки відповідачем в підтвердження об`єктивних обставин затримки вантажів не надано суду актів загальної форми ГУ 23. Позивачем зазначено про правомірність нарахування штрафу у розмірі 140 776,15грн., оскільки у залізничних накладних №№32993669, 33038050, 33168113, 33266941, 33268004, №33299421, 39655972, 39733407, 39785332, 39872510, 39936547, 39949474, 39954847, 40290041, 40391070, 40521098, 40642704, 40642712, 40642720, 40642738, 40735029, 40801847, 40901480, 41383100, 41383126, 41383134, 41418195, 41418211, 41443623, 41443631, 41443649, 33261355, 44247039, 44251718, досильна №40949349 (основна 39651310) в графі №49 не зазначено причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставку вантажу відповідно до пункту 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажів. Крім того, позивачем вказано на безпідставність тверджень відповідача щодо неправомірного стягнення штрафу за порушення термінів доставки вантажів у розмірі 209 495,25грн. у зв`язку з несвоєчасним розкредитуванням, оскільки вантаж фактично прибув на станцію призначення поза межами строку доставки вантажу. Також позивачем зазначено, щодо неузгодженості сторонами порядку повідомлення про прибуття вантажу, що підтверджується рішенням господарського суду Запорізької області по справі №908/1150/18 від 21.08.18р., залишеним в силі постановою ЦАГС від 21.01.19р. Крім того, позивач заперечує проти задоволення клопотання відповідача про зменшення штрафу.

Відповідачем подано до суду заперечення на відповідь на відзив з додатками, якими долучено до матеріалів справи докази, а саме - акти загальної форми ГУ 23 та пам`ятки про подавання вагонів форми ГУ 45. Відповідачем зазначено про наявність електронного документообігу між сторонами відповідно до п.8 договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №40-00191230/2020-0001 від 11.03.2020.

Ухвалою суду від 15.08.22р. здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 01.09.22р.

Ухвалою суду від 01.09.22р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.09.22р. Підчас судового засідання 20.09.22р. представник позивача підтримав позовні вимоги, просив задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача проти позову заперечував, просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

В порядку ст.233, 240 ГПК України, в судовому засіданні 11.10.22р. оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, складання повного рішення відкладено на строк до десяти днів з дня закінчення розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи , заслухавши пояснення представників сторін , господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

В період з жовтеня по листопад 2021р. АТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» здійснило перевезення залізничних вагонів з вантажем до станції призначення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці, одержувач Приватне акціонерне товариство «Запоріжсталь».

Під час здійснення перевезень залізничних вагонів з вантажем, відповідачем допущено прострочення термінів доставки, що підтверджується календарними штемпелями на залізничних накладних №47344585, №47344593, №47706825, №47706973, №45028768, №47549084 №47707062, №47880158, №45021045, №45032109, №45032174, №45032182, №45103132, №45088010, №45369311, №45377173, №45377165, №45369311, №45377181, №45438421, №45719192, №45634987, №45635018, №43982842, №44055861, №44251718, №44247039, №44215416, №39473616, №39490941, №39473624, №39547476, №39651310, №40949349, №39579693, №39655972, №39658414, №39658430, №39660469, №39665450, №39665542, №39733407, №39785332, №39598669, №39604400, №39611207, №39611249, №39872510, №39660188, №39729348, №39739818, №39816194, №39821608, №39954847, №39936547, №39954490, №39947155, №39949474, №39954052, №35002567, №35000058, №35002690, №35005016, №39999990, №32941155, №32948804, №32971350, №32963712, №32953713, №32971046, №32942872, №32970956, №33003336, №33003427, №32993669, №33038050, №33169491, №33169525, №33169558, №33169590, №33200114, №33128513, №33168113, №33195512, №33195827, №33195918, №33203449, №33203456, №33204157, №33204165, №33360736, №33215542, №33170002, №33191107, №33261355, №33286568, №33320417, №33266941, №33268004, №33274804, №33299421, №51395804, №51395853, №51397073, №51401883, №51410892, №51422848, №51422889, №51433555, №51433571, №51433589, №51433613, №51434025, №51544765, №51546133, №51572865, №51584456, №51605756, №51594356, №51594380, №51609253, №51594422, №51609261, №51721025, №51721108, №51721132, №51721165, №51721181, №51721207, №51721231, №51721264, №51721272, №51713022, №51773885, №40290041, №40473993, №40495368. №40520637, №40557670, №40391070, №40437261, №40590853, №40590895, №40590911, №40590929, №40590945, №40521098, №40650855, №40599268, №40599284, №40599417, №40599425, №40642738, №40660946, №40660953, №40660979, №40660987, №40682130, №40682320, №40682445, №40766560, №40766578, №40766586, №40766594, №40766792, №40766818, №40780082, №40642704, №40642712, №40642720, №40801847, №40859050, №40848251, № 40907990, №40735029, №40841009, №41022146, №40974636, №40977969, №41059148, №41059163, №41059171, №40969099, №40969107, №41059106, №41059114, №41059130, №41141607, №41141615, №41141623, №40901480, №41246653, №41253782, №41246760, №41191065, №41191073, №41241795, №41241803, №41018748, №41079807, №41079815, №41310228, №41310244, №41383126, №41383134, №41418195, №41418211, №41383100, №41443623, №41443631, №41443649, №41590464, №41590472, №41689373, №41689381, а саме: вантаж доставлено одержувачу з порушенням терміну доставки, визначеного статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (далі - Правила обчислення термінів доставки вантажу).

Посилаючись на допущене відповідачем прострочення термінів доставки вантажу, що передбачені статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, на підставі статті 116 Статуту залізниць України, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача штраф у загальному розмірі 829 141,28грн., що і є причиною спору.

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями статтею 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

За перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата (ч. 1 ст. 916 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 2 статті 908 Цивільного кодексу України умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (частина 3 статті 909 Цивільного кодексу України).

Відповідно до підпункту 8 пункту 6 розділу 1 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 (далі - Статут), накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

При цьому, Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (стаття 2 Статуту). На підставі цього Статуту затверджені Міністерством транспорту Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (стаття 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме пунктом 1.1. «Правил оформлення перевізних документів», затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 № 138) та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.06.2011 за № 765/19503, а також статтею 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Накладна згідно з вказаними Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Згідно статті 22 Статуту залізниць України за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Відповідно до статті 41 Статуту залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами обчислення термінів доставки вантажів, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно статті 130 Статуту залізниць України належним доказом прострочення доставки вантажу залізницею є накладна.

Згідно пункту 1.2. Правил обчислення термінів доставки вантажу (далі - Правила), термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата. Пунктом 1.1. Правил визначено терміни, в які залізниці зобов`язані доставляти вантажі за призначенням, зокрема, відповідно до підпункту 1.1.1. наведеного пункту, у разі перевезення вантажною швидкістю вагонними відправками у великотоннажних контейнерах термін доставки вантажу обчислюється виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 200 км.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах (пункт 2.1. Правил).

Разом із тим, згідно з пунктом 2.4. Правил терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (пункт 2.9. Правил).

Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки (п. 2.10. Правил).

Оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної і дорожньої відомості. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці, або дата подачі вагона під вивантаження, якщо вона здійснюється одержувачем на місцях загального або не загального користування (п. 8 Правил).

Згідно статті 131 Статуту залізниць України претензії вантажоодержувачів щодо сплати штрафів заявляються залізниці призначення.

Відповідно до статті 116 Статуту за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.

В Інформаційному листі Вищого господарського суду України №01-06/420/2012 від 04.04.2012 «Про обчислення термінів доставки залізницею вантажів та визначення розміру штрафу за порушення цих термінів» зазначено, що встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш як на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченого статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання, в силу статті 525 Цивільного кодексу України, не допускається.

Відповідно до частини 1 статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Як зазначає позивач, вантаж відповідачем доставлено з порушенням встановленого терміну доставки, який визначений згідно зі статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу. Позивачем складено розрахунок суми штрафу по кожній залізничній накладній окремо з урахуванням відстані перевезення, залізничного тарифу, дат приймання вантажу до відправлення та дат прибуття вантажу на станцію призначення, встановленого терміну доставки та фактичного терміну доставки вантажу, розмір якого склав 829 141,28грн.

Відповідач не заперечує факт порушення термінів доставки вантажу за накладними, по яких позивачем нараховано штраф у розмірі 478 869,88грн. Судом здійснено перевірку розрахунку нарахування штрафу в розмірі 478 869,88грн. та встановлено, що підрахунки штрафу здійснено правильно. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення штрафу в розмірі 478 869,88грн. суд вважає доведеними й такими, що підлягають задоволенню.

Обґрунтовуючи позовні вимоги , позивач вказує на правомірність позовних вимог щодо стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу в розмірі 140 776,15грн., оскільки у залізничних накладних №№32993669, 33038050, 33168113, 33266941, 33268004, №33299421, 39655972, 39733407, 39785332, 39872510, 39936547, 39949474, 39954847, 40290041, 40391070, 40521098, 40642704, 40642712, 40642720, 40642738, 40735029, 40801847, 40901480, 41383100, 41383126, 41383134, 41418195, 41418211, 41443623, 41443631, 41443649, 33261355, 44247039, 44251718, досильна №40949349 (основна 39651310), в графі №49 не зазначено причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставку вантажу відповідно до пункту 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажів.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач вказує на те, що штраф розраховано без урахування актів загальної форми ГУ 23, на підставі яких збільшується термін доставки на термін затримки в процесі перевезення не з вини залізниці.

Відповідно до п.2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, у разі затримки вантажу в процесі перевезення термін доставки збільшується на термін: виконання митних та інших адміністративних правил; тимчасової перерви в перевезенні, яка трапилася не з вини залізниці; необхідний для ветеринарного огляду та напування тварин; вивантаження зайвої маси, виправлення навантаження або упаковки, а також на перевантаження, які трапилися з вини відправника; інших затримок, які трапились з вини відправника чи одержувача. Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції.

Так, в графі 49 вищевказаних залізничних накладних містяться відмітки про складання актів загальної форми із вказівкою про те, що термін доставки збільшується на 2 доби в межах ДН-З згідно п. 2.9 нак. №644 від 21.11.2000.

В підтвердження обставин затримки вантажів відповідачем надано акти загальної форми №№33469, 34015, 33686, 34092, 34042, 33960, 32602, 33293, 32321, 34200, 32153, 31894, 33660, 33979, 33759, 33662, 33339, 33124, 32924, 32453, 34302, 7845, 7678, 7966, 49, 8282, 8157, 1107, 209, складені ст.ст. Знам`янка, Помічна, Висоцьке, Лелеківка, Трикратне Одеської залізниці в описі обставин, що викликали складання акту значиться: "Термін доставки збільшується від 2-6 діб в межах ДН-3 Одеської залізниці згідно п. 2.9 нак. №644 від 21.11.2000 р. перерва в перевезенні не з вини залізниці, внаслідок введення згідно постанови КМУ від 11.03.2020 211 ст.41-1 Закону України «Про торгово-промислові Палати в Україні», а також конвенц. заборон.

Але надані відповідачем акти загальної форми не є належними доказами , на підставі яких можна встановити причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки та тривалість цієї затримки, оскільки в порушення вимог п.8 Правил користування вагонами в актах загальної форми не вказано час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів. Крім того, з положення п. 2.9 Правил вбачається, що строк подовжується за умови доведення, що затримка виникла з вини відправника або одержувача, або не з вини залізниці.

У свою чергу, Укрзалізниця має право запроваджувати, за погодженням з Мінтрансом, тимчасові обмеження щодо перевезень в окремі райони під час стихійного лиха, виникнення інших надзвичайних обставин, скупчення нерозвантажених транспортних засобів у пунктах призначення (стаття 29 Статуту залізниць України).

Відповідно до статті 29 Статуту залізниць України приймання вантажів до перевезення може бути тимчасово припинене або обмежене, про що залізниця повідомляє вантажовідправника, в порядку, визначеному договором про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги, форма якого наведена у додатку 1 до Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 року № 644, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24 листопада 2000 року за № 864/5085.

Суд звертає увагу на те, що відповідачем не надано належних доказів існування будь-яких конвенційних заборон на перевезення вантажів залізницями України.

Стосовно ведення карантину суд зазначає, що відповідачем не надано жодного доказу в підтвердження карантинних обмежень введених на території України, які б обмежували вантажні перевезення.

Таким чином, у суду відсутні правові підстави для врахування визначених в графі 49 залізничних накладних актів, оскільки вказані акти загальної форми не містять посилання на конкретні конвенції та карантинні обмеження, а зазначені у них відомості не дозволяють дійти висновку про існування підстав для збільшення терміну доставки вантажу.

З урахуванням викладеного, в зв`язку з прострочення термінів доставки вантажу за залізничними накладними №№32993669, 33038050, 33168113, 33266941, 33268004, №33299421, 39655972, 39733407, 39785332, 39872510, 39936547, 39949474, 39954847, 40290041, 40391070, 40521098, 40642704, 40642712, 40642720, 40642738, 40735029, 40801847, 40901480, 41383100, 41383126, 41383134, 41418195, 41418211, 41443623, 41443631, 41443649, 33261355, 44247039, 44251718, досильна №40949349 (основна 39651310) позивачем обґрунтовано заявлено до стягнення штраф у сумі 140 776,15грн.

Заперечуючи щодо стягнення штрафу в частині суми 209 495,25грн., відповідач посилається на те, що позивачем здійснено несвоєчасне розкредитування накладних: №32942872, №33286568/досилочна залізнична накладна №33320417 (вагон №60364908), №39473616/досилочна залізнична накладна №39490941 (вагон №53465969), №39660188, №39729348, №39739818, №39816194, №39821608, №40437261, №41018748, №41079807, №41079815, №41241795, №41241803, №41310228, №41310244, №41590464, №41590472, №45032109, №45032174, №45032182, №45088010, №45103132, №45719192, №51544765, №51546133, №51572865, №51594356, №51594380, №51594422, №51594422/досилочна залізнична накладна №51609261 (вагон №63252977), №51584456/досилочна залізнична накладна №51605756 (вагон №61918637), №51721025, №51721108, №51721132, №51721165, №51721181, №51721207, №51721231, №51721264, №51721272, а саме - понад 1 добу після одержання повідомлення про прибуття вантажу, тому, штраф за несвоєчасну доставку вантажів згідно зі статтею 116 Статуту не сплачується.

Відповідно до пункту 2.1 Правил обслуговування залізничних під`їзних колій взаємовідносини залізниці з підприємствами, які виконують вантажні роботи на під`їзній колії , визначаються договорами про експлуатацію під`їзних колій. При цьому договори розробляються з урахуванням технології роботи під`їзної колії і технології роботи станції примикання, а у відповідних випадках з урахуванням єдиних технологічних процесів.

Сторонами розроблений і затверджений Єдиний технологічний процес роботи під`їзної колії ВАТ «ЗМК «Запоріжсталь», яка примикає до станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці (надалі - ЄТП), яким передбачені операції з вантажами (вагонами), що прибувають чи відправляються на/з під`їзної колії.

Пунктами 5, 6 договору № ПР/М-16-3/1-НЮ від 30.09.2016р. про експлуатацію залізничної під`їзної колії ВАТ «ЗМК «Запоріжсталь», яка примикає до станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці, передбачено, що усі вагони передаються на під`їзну колію через інтервал 1година 40хвили, прийомо-здавальні операції проводяться на узгоджених коліях парків "А" і "Б" станції Запоріжжя - Ліве, вагони для під`їзної колії подаються локомотивами залізниці. Подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії. Окрім того, порядок приймально-здавальних операцій і оформлення документів, зокрема відомостей подачі вагонів, передбачені в п.п.2.6, 2.7 ЄТП.

Згідно з п. 2.6 ЄТП вагони для під`їзної колії подаються локомотивом залізниці на одну з приймально-відправних колій парку А (колії 2-11) та на одну з сортувально-відправних колій парку Б (колії №№32-36) станції Запоріжжя-Ліве.

Відповідно до п.2.7 ЄТП передавальні (приймально-здавальні) операції при здачі вагонів на під`їзну колію ПАТ Запоріжсталь виконуються на одній із приймально-відправних колій №№2-11 парку А та на одній із сортувально-відправних колій №№32-36 парку Б станції Запоріжжя-Ліве. Передавальні 9прийомо-здавальні) операції складаються з технічного обслуговування і комерційного огляду вагонів.

Відповідно до пунктів 1, 2 Правил видачі вантажів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644, про прибуття вантажу на станцію призначення залізниця зобов`язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу, але не пізніше 12-ї години наступного дня, із зазначенням найменування та кількості вантажу, а також роду й кількості вагонів (контейнерів).

Порядок і способи повідомлення встановлюються начальником станції спільно з одержувачем. Одержувач письмово повідомляє начальнику станції прізвища працівників, відповідальних за приймання в узгодженому порядку повідомлень, і номери телефонів (факсів) та адреси електронної пошти, за якими надаються повідомлення. В окремих випадках повідомлення може здійснюватися шляхом вивішування оголошень у товарній конторі або через посильних тощо.

Інформація одержувачів про вантажі, які мають надійти на станцію призначення, надається за договорами, укладеними одержувачами з залізницею. Крім повідомлення про прибуття вантажу начальник станції зобов`язаний повідомити одержувача про час подачі вагонів під вивантаження не пізніше ніж за 2 години до подачі. За угодою між одержувачем і станцією подача може здійснюватися і без попереднього повідомлення. Реєстрація повідомлень про прибуття і подавання вагонів здійснюється станцією в електронному або паперовому вигляді. Реєстрація повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження у паперовому вигляді здійснюється у книзі повідомлень за встановленою формою (додаток 7 до Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 15.03.1999 за № 165/3458).

Відповідно до пунктів 8, 10 Правил видачі вантажів датою фактичної видачі вантажу вважається дата подачі вагону під вивантаження, якщо вона здійснюється на місцях загального або незагального користування. При подаванні вагонів на під`їзні колії передача їх провадиться у місцях, установлених договорами про подавання й збирання вагонів або договорами про експлуатацію під`їзної колії і засвідчується підписами представників станції й одержувача в пам`ятці про подавання/збирання вагонів.

Пунктом 8 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 15.03.1999 за № 165/3458 передбачено, що у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми (форми ГУ-23 - Додаток № 6 до Правил користування), який підписується представниками станції і вантажовласника (до яких у тому числі належать вантажовідправники та вантажоодержувачі). В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Аналогічні вимоги містять також Правила складання актів, затверджені Наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за № 567/6855, відповідно до пункту 1 яких при перевезеннях у залежності від обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, відправника, одержувача, пасажира, складаються комерційні акти (додаток 1) та акти загальної форми (додаток 6).

Акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу, і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, зокрема, у разі затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства (пункт 3 Правил складання актів).

Таким чином, відповідно до вищезазначених норм чинного законодавства належним і допустимим доказом на підтвердження факту настання відповідних подій - затримки вагонів на станції є акт загальної форми ГУ-23, що складений згідно з Додатком № 6 до Правил користування.

В даному випадку вивантаження здійснювалося на під`їзній колії, що належать ПАТ «Запоріжсталь». Акти загальної форми ГУ-23, які б свідчили про затримку вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника , відповідачем не складалися. Отже, добовий термін вивантаження та вивезення одержувачем вантажу необхідно розраховувати з часу фактичної подачі вагонів на прийомо-здавальні колії.

Слід відзначити, що у постанові Вищого господарського суду України № 904/8914/15, а також у постановах з аналогічних справ № 904/7995/15, № 904/9497/15, № 904/8827/15, №904/6714/15, № 904/6949/15 зазначено, що добовий термін вивантаження та вивезення одержувачем вантажу необхідно розраховувати не з часу повідомлення залізницею вантажоодержувача про надходження вантажу на станцію Запоріжжя-Ліве, а з часу фактичної подачі вагонів на приймально-здавальні колії, оскільки у разі повідомлення про прибуття вагонів без фактичної подачі їх на приймально-здавальні колії станції, вантажовласник не має можливості виконати вимоги статті 116 Статуту та вивезти вантаж у термін, встановлений цією нормою Статуту.

Враховуючи наведене, господарський суд погоджується з доводами позивача, який позбавлений можливості отримати вантаж до виконання залізницею обов`язку з подачі вагонів своїм локомотивом на приймально-здавальні колії, а також підтвердити факт одержання вантажу (розкредитувати), тому добовий термін вивантаження та вивезення вантажу необхідно розраховувати не з часу повідомлення залізницею вантажоодержувача про надходження вантажу на станцію Запоріжжя-Ліве, а з часу фактичної подачі вагонів на приймально-здавальні колії, оскільки у разі повідомлення про прибуття вагонів без фактичної подачі їх на приймально-здавальні колії станції вантажовласник не має можливості виконати вимоги статті 116 Статуту та вивезти/розкредитувати вантаж у термін, встановлений цією нормою.

Разом з тим, залізницею не надано доказів на підтвердження неможливості своєчасної подачі вагонів на приймально-здавальні колії в порядку і строки, визначені у п.5, п.6 договору № ПР/М-16-3/1-НЮ від 30.09.2016 за вищезазначеними накладними.

Крім того, сторонами не узгоджено порядок повідомлення про прибуття вантажу, що підтверджується рішенням господарського суду Запорізької області по справі №908/1150/18 від 21.08.18р., залишеним в силі постановою Центрального апеляційного господарського суду від 21.01.19р.

Слід також зазначити, що з введенням в дію електронного перевізного документа (ЕПД) під час перевезення вантажів залізничним транспортом повідомлення про прибуття вантажу відображається у електронній накладній, отримувач дізнається про прибуття вантажів без додаткових повідомлень, шляхом отримання електронного варіанту залізничної накладної за допомогою комп`ютерної програми Клієнт-УЗ.

Аналогічні висновки із вказаного спірного питання містяться у постановах Центрального апеляційного господарського суду від 21.01.19р. по справі № 908/1150/18 та від 28.11.19р. по справі № 904/2845/19.

При цьому, слід зауважити, що встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш як на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченого статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 11.09.2018 у справі № 905/64/18.

З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення штрафу в розмірі 209 495,25грн., нарахованого за цими накладними, є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного суд дійшов до висновку про доведеність позовних вимог про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажів у розмірі 829 141,28грн.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій на 50%, суд зазначає наступне. Статтею 233 ГК України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Частиною 3 статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Суд зазначає, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Зважаючи на те, що відповідач в обґрунтування свого клопотання про зменшення розміру штрафу не надав суду доказів поважності причин неналежного виконання свого зобов`язання щодо своєчасної доставки вагонів, винятковості даного випадку та невідповідності розміру штрафу наслідкам порушення, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зменшення розміру штрафу.

Згідно положень ст. 129 ГПК України, витрат зі сплати судового збору, покладаються на відповідача.

Суд звертає увагу на, те що позовна заява містить вимогу про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, розмір яких за попереднім розрахунком становить 33 148,73грн.

Доказів в підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу в зазначеному розмірі, суду не надано. Заяву про неможливість з поважних причин подати докази підтвердження відповідних витрат, до закінчення судових дебатів, позивач не подав, З огляду на викладене, у суду відсутні підстави для розгляду питання відшкодування витрат позивача на професійну правничу допомогу.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 73, 74, 123, 129, 191, 232, 233, 236-241, 326 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з відповідача - Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, б.5, ) в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108, ) на користь позивача - Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (69008, м. Запоріжжя, Південне шосе, 72, ) : 829 141,28грн. - штрафу за несвоєчасну доставку вантажів та 12 437,12грн. - витрат зі сплати судового збору .

Видати відповідний наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Відмовити в задоволення клопотання відповідача - Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії про зменшення розміру штрафних санкцій.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 12.10.2022

Суддя Васильєв О.Ю.