ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2022 р. Cправа № 902/76/22(902/771/22)

Господарський суд Вінницької області у складі

головуючого судді Лабунської Т.І.

за участю: секретаря судового засідання - Марчук А.П.

представника позивача - Кравчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи" "Вінницягаз", м. Вінниця

до Приватного акціонерного товариства "Могилів-Подільський консервний завод", м. Могилів-Подільський Вінницької області

про стягнення 94 122,74 грн.

в межах справи № 902/76/22

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "АІРФУД, м. Київ

до: Приватного акціонерного товариства "Могилів-Подільський консервний завод" м. Могилів-Подільський Вінницької області

про банкрутство

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа № 902/76/22 за заявою ТОВ "АІРФУД" про банкрутство ПрАТ "Могилів-Подільський консервний завод".

Провадження у справі знаходиться на стадії процедури розпорядження майном боржника, розпорядником майна є арбітражний керуючий Беркут М.С.

22.08.2022 до суду від АТ "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" надійшла позовна заява № 21001-Ск-8007-0822 від 15.08.2022 до ПрАТ "Могилів-Подільський консервний завод" про стягнення 94 122,74 заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу протягом травня-липня 2022, з яких 89 170,20 грн. - основний борг, 4 395,09 грн. - пеня, 263,71 грн. - 3% річних, 293,75 грн. - інфляційні втрати.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) укладеного шляхом підписання відповідачем заяви-приєднання № 094200ADQTCP016/42CPVi2773-16 від 01.01.2016 до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому, в частині проведення розрахунків за послуги з розподілу природного газу.

Зважаючи на те, що відповідач в добровільному порядку не сплатив заявлену до стягнення суму боргу, позивач звернувся з відповідними позовними вимоги до суду для стягнення заборгованості в судовому порядку.

Ухвалою суду від 01.09.2022 відкрито провадження у справі № 902/76/22(902/771/22), вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 20.09.2022.

07.09.2022 до суду від відповідача надійшла заява № 276 від 06.09.2022 про погашення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу за період з травня по липень 2022.

12.09.2022 до суду від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог та клопотання про повернення судового збору.

У заяві про зменшення позивач вказує, що відповідач до початку розгляду справи по суті перерахував позивачу кошти в розмірі 89 170,20 грн., що стверджується платіжними дорученнями № 857 та № 858 від 05.09.2022, тому згідно заяви про зменшення позовних вимог позивач зменшив позовні вимоги у частині вимог про стягнення основного боргу.

Разом з тим, просить стягнути з відповідача 4 395, 09 грн. - пені, 263, 71 грн. - 3% річних, 293,75 грн. - інфляційних втрат.

З огляду на те, що заява про зменшення розміру позовних вимог подана представником позивача з дотриманням положень ст.46 ГПК України, суд прийняв означену заяву до розгляду.

Ухвалою суду від 20.09.2022 підготовче засідання у справі № 902/76/22(902/771/22) відкладено на 05.10.2022.

Проте 05.10.2022 судове засідання у справі № 902/76/22(902/771/22) не відбулося з об`єктивних причин.

Ухвалою суду від 06.10.2022 підготовче судове засідання у справі призначено на 17.10.2022.

Ухвалою суду від 17.10.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу № 902/76/22(902/771/22) для судового розгляду по суті на 02 листопада 2022.

На визначену дату судом в судове засідання з`явився представник позивача. Представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлений ухвалою суду від 17.10.2022.

У відповідності до відомостей з офіційного веб-сайту Державного підприємства "Укрпошта" за поштовим ідентифікатором № 830 вбачається, що поштове відправлення з ухвалою суду від 17.10.2022 у справі № 902/76/22(902/771/22) було вручено особисто - 24.10.2022.

Суд вважає за необхідне зазначити, що згідно із ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на вищезазначене суд приходить висновку, що відповідач належним чином був повідомлений про дане судове засідання. Неявка останнього є підставою до розгляду справи за його відсутності, що передбачено п.1 ч.3 ст.202 ГПК України.

Водночас слід зазначити, що положеннями ст.178 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання представника відповідача.

В судовому засіданні 02.11.2022 представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, встановив наступні обставини.

Із наявних у справі та досліджених судом доказів слідує, що шляхом підписання ПрАТ "Могилів-Подільський консервний завод" заяви-приєднання № 094200ADQTCP016/42CPVi2773-16 до умов договору розподілу природного газу до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) від 01.11.2016 року між АТ "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" та ПрАТ "Могилів-Подільський консервний завод" укладено договір розподілу природного газу 094200ADQTCP016/42CPVi2773-16 від 01.01.2016 року на умовах Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30.09.2015 № 2498 (Договір).

Згідно з п. 1.2. Договору умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України "Про ринок природного газу" і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 № 2494 (далі - Кодекс газорозподільних систем).

Зазначений Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу (п. 1.3. Договору).

Відповідно до п. 2.1. Договору Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені Договором.

Згідно із п.п. 6.1., 6.2. Договору оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1. цього розділу, є обов`язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення.

Згідно п.1 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ (з урахуванням змін внесених постановою НКРЕКП № 2080 від 07.10.2019) розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюється виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються рівномірними частками протягом календарного року.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Абзацом 10 п.2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ передбачено, що споживач, що не є побутовим, має право не пізніше ніж до 20 жовтня календарного року, що передує розрахунковому, подати Оператору ГРМ уточнену заявку на величину річної замовленої потужності сумарно по всіх його об`єктах з розбивкою по кожному об`єкту в газорозподільній зоні відповідного Оператора ГРМ на розрахунковий календарний рік.

Відтак, постановою НКРЕКП від 22.12.2021 №2741 для АТ "Вінницягаз" з 01.01.2022 на весь 2022 рік встановлено тариф на послуги розподілу природного газу в розмірі 1,76 грн. за 1 м.куб. (без урахування ПДВ).

Таким чином, з урахуванням ПДВ (20%) вартість послуг з розподілу природного газу у 2022 складала 2, 112 грн. за 1 м. куб.

За газовий рік (з жовтня 2020 по вересень 2021) відповідачем було фактично спожито природний газ в обсязі 168 987,64 м.куб.

Відтак з урахуванням вимог глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ та п.6.1 та 6.2 Типового договору розподілу, позивачем була розрахована щомісячна плата за послуги з розподілу природного газу протягом 2022 наступним чином:

168 987,64 м.куб./12 міс. = 14 082,30 м .куб. х 2,112 грн. за 1 м.куб. = 29 741,82 грн. (щомісячна плата для відповідача).

Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць (п. 6.4 Договору).

Відповідно до п. 6.6. Договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством споживач має сплачувати Оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання споживача на поточний рахунок Оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність за цим договором та чинним законодавством України (п. 8.1 Договору).

Згідно із пунктом 8.2. Договору сторони погодили, що у разі порушення Споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Протягом січня 2022 - липня 2022 АТ "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" надало ПрАТ "Могилів-Подільський консервний завод" послугу з розподілу природного газу відповідачу на загальну суму 208 192,78 грн., що підтверджується актами наданих послуг: № ВІЯ82003010 від 31.01.2022 на суму 29 741,82 грн.; № ВІЯ82006783 від 28.02.2022 на суму 29 741,82 грн.; № ВІЯ82009658 від 31.03.2020 на суму 29 741,86 грн.; № ВІЯ82013642 від 30.04.2022 на суму 29 741,82 грн.; № ВІЯ82015750 від 31.05.2022 на суму 29 741,82 грн.; № ВІЯ82021366 від 30.06.2022 на суму 29 741,82 грн.; № ВІЯ82024651 від 31.07.2022 на суму 29 741,82 грн..

Станом на 01.01.2022 переплата відповідача склала 28 389,91 грн., на підтвердження чого додано карточку рахунку 361.

Крім того, протягом спірного періоду відповідачем було сплачено 90 632,67 грн. за послуги з розподілу природного газу, які були надані відповідачу в січні-квітні 2022 року, що підтверджується платіжними дорученнями: № 55 від 27.01.2022 на суму 10 700,00 грн.; № 59 від 31.01.2022 на суму 5 000,00 грн.; № 63 від 31.01.2022 на суму 15 393,73 грн.; № 280 від 01.04.2022 на суму 59 483,68 грн.; № 504 від 07.06.2022 на суму 55,26 грн.

Таким чином, за твердженнями позивача, станом на 15.08.2022 заборгованість ПрАТ "Могилів-Подільський консервний завод" перед АТ "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" за надані протягом травня - липня 2022 послуги з розподілу природного газу становить 89 170,20 грн.

Станом на день подачі позовної заяви до суду заборгованість по сплаті основного боргу становила 89 170,20 грн.

При цьому АТ "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" внаслідок прострочення виконання зобов`язання за Договором нараховано до стягнення з відповідача 4 395,09 грн. - пені, 263,71 грн. - 3% річних, 293,75 грн. - інфляційних втрат.

Разом з тим, після відкриття провадження у справі позивач подав до суду заяву про зменшення позовних вимог в частині основного боргу, в зв`язку із проведення відповідачем оплати заборгованості, а саме 05.09.2022, що підтверджується платіжними дорученнями № 587 та № 858 від 05.09.2022

З огляду на викладене на день прийняття рішення позивач просить стягнути з відповідача 4 395,09 грн. - пені, 263,71 грн. - 3% річних, 293,75 грн. - інфляційних втрат.

З огляду на встановлені обставини справи, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (в подальшому - ГК України) майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України (в подальшому - ЦК України) зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів.

Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ним, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 627 ЦК України, ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 629 цього ж Кодексу встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

В силу положень ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем, в порушення прийнятих на себе зобов`язань за договором № 094200ADQTCP016/42CPVi2773-16 від 01.01.2016, у визначені Договором строки, не було здійснено остаточної оплати послуг з розподілу природного газу, і лише після відкриття провадження у справі відповідач повністю погасив борг, що стало причиною зменшення позивачем позовних вимог.

В результаті викладеного, позивач просить стягнути з відповідача 4 395,09 грн. - пені, 263,71 грн. - 3% річних, 293,75 грн. - інфляційних втрат.

Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором.

Порушенням зобов`язання, згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Так, за умовами п. 6.6. Договору остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Як встановлено фактичними обставинами справи, відповідач є боржником, що прострочив, позаяк не здійснив остаточний розрахунок за надані послуги з розподілу природного газу в обумовлений п. 6.6. Договору строк.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Слід зазначити, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу, враховуючи 3% річних та інфляційні витрати, є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Згідно із п. 3 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За приписами ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України та ст. 230 Господарського кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

У відповідності до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 8.2. Договору обумовлено, що у разі порушення Споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Перевіряючи поданий позивачем розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат судом встановлено, що АТ "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" допущено помилку при визначенні початкової дати прострочення за зобов`язаннями травня та липня 2022.

Як уже зазначалося, за змістом п. 6.6. Договору остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Отже, початком прострочення виконання зобов`язання слід вважати одинадцяте число місяця, наступного за звітним.

Здійснивши перерахунок інфляційних втрат за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "LІGA 360" (з визначенням правильної дати початку нарахувань), судом встановлено, що розрахунок позивача не перевищує розрахунку суду, тому задоволенню підлягають заявлені позивачем інфляційні втрати в сумі 293,75 грн.

При цьому, при розрахунку пені та 3% річних позивачем допущено помилку в бік завищення.

За перерахунком суду розмір пені становить 4 313,68 грн., а розмір 3% річних становить 258,82 грн., і саме ці суми підлягають стягненню (розрахунок додається).

З урахуванням наведеного в частині стягнення пені в сумі 81,41 грн. та 3% річних в сумі 4,89 грн. слід відмовити.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню судом частково.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір при поданні позовної заяви до суду - в розмірі 2 481,00 грн., згідно платіжних доручень - № 22565 від 27.07.2022 на суму 248,10 грн. та № 24264 від 26.08.2022 на суму 2 232,90 грн.

Як зазначалось вище позивач, подав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог.

Одночасно з заявою про зменшення позовних вимог позивачем подано до суду клопотання № 21001-Ск-8886-0922 від 08.09.2022 про повернення судового збору в розмірі переплаченої суми, а саме - 2 232,90 грн. на підставі платіжного доручення № 24264 від 26.08.2022.

Вказане клопотання мотивовано тим, що за подання позовної заяви АТ "Вінницягаз" було сплачено судовий збір в розмірі 4 719,90 грн., зокрема, згідно платіжного доручення від 27.07.2022 № 22565 - 2481,00 грн., згідно платіжного доручення від 26.08.2022 № 24264 - 2 232,90 грн.

Розглянувши вказане клопотання суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вказаного клопотання, з огляду на наступне.

Згідно із п. 1 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Ухвалою суду від 24.08.2022 позовну заяву АТ "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" залишено без руху на підставі ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, з тих підстав, що позивачем при зверненні до суду заявлено вимогу майнового характеру - про стягнення 94 122,74 грн., за розгляд якої має бути сплачений судовий збір у розмірі 2 481,00 грн.

Натомість позивачем при зверненні до суду надано докази сплати судового збору в сумі 248,10 грн., згідно платіжного доручення № 22565 від 27.07.2022.

Вказаною вище ухвалою суду встановлено АТ "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду доказів доплати судового збору в розмірі 2 232,90 грн.

31.08.2022 до суду від позивача надійшла заява № 21001-Ск-8440-0822 від 29.08.2022, якою усунено недоліки позовної заяви та надано докази доплати судового збору в розмірі 2 232,90 грн., згідно платіжного доручення № 24264 від 26.08.2022.

Таким чином, позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2 481,00 грн., який є мінімальним, для вимог майнового характеру, згідно двох платіжних доручень: № 22565 від 27.07.2022 на суму 248,10 грн. та № 24264 від 26.08.2022 на суму 2 232,90 грн.

Судом встановлено, що у клопотанні про повернення судового збору, позивач допустив помилку, оскільки вказав, що згідно платіжного доручення № 22565 від 27.07.2022 було сплачено 2 481,00 грн., насправді - 248,10 грн., що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи наведене, у суду відсутні підстави вважати, що позивачем сплачено судовий збір в розмірі більшому, ніж встановлено Законом, а тому і відсутні підстави для повернення судового збору в сумі 2 232,90 грн., сплаченого згідно платіжного доручення № 24264 від 26.08.2022.

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання АТ "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" № 21001-Ск-8886-0922 від 08.09.2022 про повернення судового збору.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 11, 12, 13, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 75, 76-79, 86, 123, 129, 202, 178, 210, 232, 233, 236, 238, 240, 241, 242, 255, 256, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Могилів-Подільський консервний завод" (вул. Дністровська, 60, м. Могилів-Подільський, Вінницька область, 24000, код 00373965) на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" (пров. Костя Широцького, 24, м. Вінниця, 21012, код 03338649) 4 313,68 грн. - пені, 258,82 грн. - 3% річних, 293,75 грн. - інфляційних втрат та 2 437,77 грн. - витрат на сплату судового збору.

3. Відмовити в задоволенні позову в частині стягнення пені в сумі 81,41 грн. та 3% річних в сумі 4,89 грн.

4. Відмовити в задоволенні клопотання Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" № 21001-Ск-8886-0922 від 08.09.2022 про повернення судового збору.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

6. Згідно з приписами ч.1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

7. Згідно з положеннями ч.1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

8. Копію рішення суду надіслати учасникам справи рекомендованим листом та на електронну адресу - АТ "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" - ; арбітражному керуючому Беркуту М.С. - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ПрАТ "Могилів-Подільський завод" - ІНФОРМАЦІЯ_3; представнику ПрАТ "Могилів-Подільський завод", адвокату - Семенчук О.А. - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Повне рішення складено 14 листопада 2022 р.

Суддя Лабунська Т.І.

віддрук.прим.:

1 - до справи

2 - АТ "ОГС" "Вінницяназ" (пров. Костя Широцького, 24, м. Вінниця, 21012)

3 - ПрАТ "Могилів-Подільський консервний завод" (вул. Дністровська, буд. 60, м. Могилів-Подільський, Вінницька область, 24000)