УХВАЛА

м. Київ

17.11.2022Справа № 910/17385/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Шахтарськтранс" про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, у справі № 910/17385/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Шахтарськтранс" до Державного підприємства "Держвуглепостач", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - Державного підприємства "Мирноградвугілля", про стягнення 254 583 996,12 грн,

без виклику представників учасників справи,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Шахтарськтранс" (далі - Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Державного підприємства "Держвуглепостач" (далі - Підприємство) заборгованості в розмірі 254 583 996,12 грн, з яких: 222 330 943,65 грн - основний борг, 22 612 161,84 грн - вартість відшкодування витрат на доставку вугілля, 8 151 950,12 грн - пеня, 1 488 940,51 грн - три проценти річних, посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки вугілля від 18 червня 2019 року № 08-19/ЕНЦ.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24 грудня 2020 року в справі № 910/17385/19 позовні вимоги Товариства задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача 222 330 943,65 грн вартості вугілля, 22 612 161,84 грн вартості витрат на доставку вугілля, 8 151 950,12 грн пені, 1 488 940,51 грн трьох процентів річних, а також 672 350,00 грн судового збору.

26 січня 2021 року видано відповідний наказ.

26 березня 2021 року до суду надійшла заява Товариства від 25 березня 2021 року, в якій останнє просило звернути стягнення на грошові кошти, що належать ПАТ "Центренерго", яке має заборгованість перед відповідачем, на користь позивача в рахунок погашення заборгованості Підприємства "Держвуглепостач" на загальну суму 222 330 943,65 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12 квітня 2021 року (суддя Павленко Є.В.) зазначену заяву залишено без розгляду на підставі відповідної заяви Товариства.

6 травня 2021 року до суду повторно надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Шахтарськтранс" про звернення стягнення на грошові кошти, в якій стягувач просив звернути стягнення на грошові кошти, що належать ПАТ "Центренерго", яке має заборгованість перед відповідачем, на користь позивача в рахунок погашення заборгованості Підприємства на загальну суму 222 330 943,65 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 1 липня 2021 року (суддя Бойко Р.В.) зазначену заяву позивача також залишено без розгляду за заявою Товариства.

29 липня 2021 року до суду надійшла аналогічна заява Товариства про звернення стягнення на грошові кошти ПАТ "Центренерго", яке має заборгованість перед відповідачем, на користь позивача в рахунок погашення заборгованості Підприємства на загальну суму 222 330 943,65 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 1 липня 2021 року (суддя Пукшин Л.Г.) вказану заяву також залишено без розгляду в зв`язку з поданою позивачем заявою про залишення його заяви без розгляду.

10 серпня 2021 року до суду надійшла заява позивача про звернення стягнення на грошові кошти, в якій стягувач просив звернути стягнення на грошові кошти ПАТ "Центренерго", яке має заборгованість перед відповідачем, на користь позивача в рахунок погашення заборгованості Підприємства на загальну суму 222 330 943,65 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18 серпня 2021 року (суддя Андреїшина І.О.) подання цієї заяви позивачем визнано зловживанням процесуальними правами, у зв`язку з чим дану заяву було залишено без розгляду.

Незважаючи на це, 11 серпня 2021 року до суду надійшла заява позивача про звернення стягнення на грошові кошти, що належать ПАТ "Центренерго", яке має заборгованість перед відповідачем, на користь позивача в рахунок погашення заборгованості Підприємства на загальну суму 222 330 943,65 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16 серпня 2021 року (суддя Курдельчук І.Д.) вказану заяву повернуто позивачу без розгляду на підставі часини 4 статті 170 ГПК України.

18 жовтня 2021 року до суду надійшла заява позивача про звернення стягнення на грошові кошти ПАТ "Центренерго", яке має заборгованість перед відповідачем, на користь позивача в рахунок погашення заборгованості Підприємства на загальну суму 222 330 943,65 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12 листопада 2021 року (суддя Нечай О.В.) відмовлено у задоволенні вказаної заяви Товариства.

Проте 12 жовтня 2022 року до суду знову надійшла заява позивача, в якій останній просив суд звернути стягнення на грошові кошти ПАТ "Центренерго", що має заборгованість перед відповідачем, на загальну суму 222 330 943,65 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14 жовтня 2022 року (суддя Павленко Є.В.) вказану заяву позивача повернуто заявнику без розгляду на підставі часини 4 статті 170 ГПК України.

24 жовтня 2022 року до суду надійшла заява Товариства від 21 жовтня 2022 року, в якій останнє вже просило звернути стягнення на грошові кошти ПАТ "Центренерго", що має заборгованість перед відповідачем, на загальну суму 249 110 985,52 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25 жовтня 2022 року призначено розгляд цієї заяви на 3 листопада 2022 року.

1 листопада 2022 року через загальний відділ канцелярії суду надійшли заперечення ПАТ "Центренерго" на вказану заяву.

Однак 27 жовтня 2022 року через загальний відділ канцелярії суду надійшла заява Товариства про відкликання його заяви від 21 жовтня 2022 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 3 листопада 2022 року вказану заяву позивача залишено без розгляду.

14 листопада 2022 року в черговий раз до суду надійшла заява Товариства про звернення стягнення на грошові кошти ПАТ "Центренерго", що має заборгованість перед відповідачем, на загальну суму 249 110 985,52 грн, що підтверджується рішенням Господарського суду міста Києва від 16 березня 2021 року в справі № 910/16418/19, у порядку статті 336 ГПК України.

Розглянувши вказану заяву та наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про залишення її без розгляду, зважаючи на наступне.

Згідно з частиною 1 статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Пунктами 1 та 2 частини 2 статті 43 ГПК України передбачено, що залежно від конкретних обставин, суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема, подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин.

Зловживання процесуальними правами - це створення перешкод у вирішенні завдань судочинства внаслідок реалізації учасниками справи своїх прав. Механізм зловживання процесуальними правами зводиться до того, що особа, яка прагне до досягнення певних правових наслідків, здійснює процесуальні дії (бездіяльність), що зовнішньо відповідають вимогам процесуальних норм, однак здійснених з корисливим або особистим мотивом, що завдають шкоду інтересам правосуддя та (або) інтересам осіб, які приймають участь у справі, або недобросовісна поведінка в інших формах, що тягне за собою застосування заходів процесуального примусу.

Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 16 серпня 2021 року (суддя Нечай О.В.), яка набрала законної сили 12 листопада 2021 року та не була скасована в апеляційному порядку, вже було вирішено аналогічну заяву позивача про звернення стягнення на грошові кошти ПАТ "Центренерго", що має заборгованість перед відповідачем, яка підтверджується рішенням Господарського суду міста Києва від 16 березня 2021 року в справі № 910/16418/19. Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні такої заяви Товариства.

Також в ухвалі суду від 16 серпня 2021 року встановлено, що у ПАТ "Центренерго" відсутня заборгованість перед відповідачем, яка присуджена до стягнення на користь останнього за рішенням суду в справі № 910/16418/19 у зв`язку з проведенням зарахування зустрічних однорідних вимог.

У той же час, з матеріалів справи вбачається, що в період з березня 2021 року по листопад 2022 року Товариство подало дев`ять заяв про стягнення з ПАТ "Центренерго" заборгованості в порядку статті 336 ГПК України, чотири з яких були залишені без розгляду за заявою самого позивача. Усі ці заяви, незважаючи на вказаний у них розмір заборгованості, були мотивовані тим, що заборгованість ПАТ "Центренерго" перед Підприємством підтверджується рішенням Господарського суду міста Києва від 16 березня 2021 року в справі № 910/16418/19.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подання в черговий раз заяви про звернення стягнення на грошові кошти ПАТ "Центренерго", що має заборгованість перед відповідачем, на загальну суму 249 110 985,52 грн, що підтверджується рішенням Господарського суду міста Києва від 16 березня 2021 року в справі № 910/16418/19 є зловживанням позивачем своїми процесуальними правами.

Відповідно до частини 3 статті 43 ГПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Отже, дана заява Товариства залишається судом без розгляду.

Разом із цим, за приписами частини 4 статті 43 ГПК України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Відповідно до статті 131 ГПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

За статтею 132 ГПК України видами заходів процесуального примусу є: попередження, видалення із залу судового засідання, тимчасове вилучення доказів для дослідження судом, штраф.

Зі змісту статей 133-135 ГПК України вбачається, що єдиним можливим заходом процесуального примусу, який може бути застосований до позивача, що допустив зловживання процесуальними правами, є штраф.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 135 ГПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу в сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, зокрема, у випадку зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

У той же час, за приписами частини 2 статті 135 ГПК України у випадку повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами суд, з урахуванням конкретних обставин, стягує в дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від п`яти до п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як було зазначено вище, ухвалою Господарського суду міста Києва від 18 серпня 2021 року (суддя Андреїшина І.О.) подання аналогічної заяви позивачем вже було визнано зловживанням процесуальними правами, у зв`язку з чим таку заяву Товариства було залишено без розгляду.

У випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд, з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника (частина 3 статті 135 ГПК України).

Згідно з приписами частини 5 статті 135 ГПК України ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Враховуючи викладене, а також те, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами, останній дійшов висновку про стягнення в дохід державного бюджету України з позивача штраф в розмірі десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 43, 131, 132, 135, 226, 233-234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Шахтарськтранс" про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, що має заборгованість перед боржником, що надійшла до суду 14 листопада 2022 року, залишити без розгляду.

Застосувати до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шахтарськтранс" (01001, місто Київ, вулиця Прорізна, будинок 12А; ідентифікаційний код 33467331) заходи процесуального примусу у вигляді штрафу в сумі десяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Шахтарськтранс" (01001, місто Київ, вулиця Прорізна, будинок 12А; ідентифікаційний код 33467331) в дохід Державного бюджету України (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/Печерс.р-н/21081100; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026007; Код класифікації доходів бюджету: 21081100) штраф у сумі 24 810 (двадцять чотири тисячі вісімсот десять) грн 00 коп.

Стягувачем за даною ухвалою є Державна судова адміністрація України (01021, місто Київ, вулиця Липська, будинок 18/5; ідентифікаційний код 26255795).

Боржником за даною ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю "Шахтарськтранс" (01001, місто Київ, вулиця Прорізна, будинок 12А; ідентифікаційний код 33467331).

Дана ухвала є виконавчим документом відповідно до частини 5 статті 135 ГПК України.

Строк пред`явлення даної ухвали до виконання встановлюється з 17 листопада 2022 року та становить три місяці.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання 17 листопада 2022 року.

СуддяЄ.В. Павленко