ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2022м. ДніпроСправа № 904/1489/22
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудь І.А., за участю секретаря судового засідання Товстоп`ятки В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастер:Стрім", м. Київ

до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод", м. Дніпро

про стягнення заборгованості в сумі 1 019 888 грн 68 коп. за договором про надання послуг від 20.04.2021 № МВ210142

за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастер:Стрім", м. Київ

про стягнення штрафних санкцій в сумі 534 253 грн 50 коп. за договором про надання послуг від 20.04.2021 № МВ210142

Представники:

від позивача (відповідача за зустрічним позовом): Карась Б. О., ордер АІ № 1237845 від 06.06.2022, адвокат;

від відповідача (позивача за зустрічним позовом): Лаврищев В.В., ордер АН № 1070631 від 14.07.2022, адвокат.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мастер:Стрім" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом від 06.06.2022 № б/н, в якому просить стягнути з Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" заборгованість в сумі 1 019 888 грн 68 коп., з яких: 833 000 грн 00 коп. - основний борг, 96 628 грн 00 коп. - інфляційні втрати, 12 049 грн 97 коп. - 3% річних, 78 210 грн 71 коп. - пеня, відповідно до умов договору про надання послуг від 20.04.2021 № МВ210142.

Витрати позивача зі сплати судового збору в сумі 15 298 грн 33 коп. та витрати на професійну правничу допомогу, розмір якої, відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку, становить 27 500 грн 00 коп., просить покласти на відповідача.

Також позивач просить суд в порядку ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України зазначити в рішенні про нарахування 3% річних до моменту виконання рішення.

Позовні вимоги обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов спірного договору в частині своєчасної оплати наданих позивачем послуг.

Ухвалою господарського суду від 20.06.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 14.07.2022.

Ухвалою господарського суду від 30.06.2022 за клопотанням позивача ухвалено провести підготовче засідання, призначене на 14.07.2022, у режимі відеоконференції за участю представника позивача поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку "EasyCon".

Ухвалою господарського суду від 14.07.2022 підготовче засідання відкладене за клопотанням відповідача на 04.08.2022 об 11:30 год., із його проведенням у режимі відеоконференції за участю представника позивача поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку "EasyCon".

15.07.2022 відповідачем надано відзив на позовну заяву від 14.07.2022 № б/н, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування заперечень вказує, що виконавцем (позивачем), в порушення умов спірного договору, специфікації та календарного плану надання послуг, не в повному обсязі надано замовнику (відповідачу) послуги, пов`язані з програмним забезпеченням (послуги з постачання, встановлення та супроводження програмного забезпечення для обліку бухгалтерського, кадрового та електронного документообігу ), а саме дотепер виконавцем не надано послуги з запуску програмного забезпечення для автоматизації процесів електронного документообігу замовника та послуги навчання для користувачів програмного забезпечення. Крім того, вважає, що підлягає зменшенню розмір неустойки та 3% річних, які нарахував позивач до стягнення. Також, відповідач стверджує, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження судових витрат на професійну правову допомогу у розмірі 27 500 грн.

15.07.2022 відповідачем до суду подано зустрічну позовну заяву від 14.07.2022 № б/н, в якій останній просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастер:Стрім" штрафні санкції за порушення строків надання послуг у загальній сумі 534 253 грн 50 коп., відповідно до умов договору про надання послуг від 20.04.2021 № МВ210142.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог зазначає, що в порушення умов договору виконавцем не надані послуги з запуску програмного забезпечення для автоматизації процесів електронного документообігу замовника та послуги навчання для користувачів програмного забезпечення, що стало підставою для нарахування пені та штрафу, передбаченого п.7.6. договору у заявлених сумах.

До поданого зустрічного позову заявником надано клопотання про відстрочення сплати судового збору від 14.07.2022.

Ухвалою господарського суду від 20.07.2022 у задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" про відстрочення сплати судового збору відмовлено; зустрічну позовну заяву залишено без руху. Запропоновано Приватному акціонерному товариству "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" протягом семи днів з дня вручення цієї ухвали усунути недоліки зустрічної позовної заяви, надавши суду: докази сплати судового збору у сумі 8 013 грн. 80 коп.; належним чином оформлену прохальну частину зустрічного позову із зазначенням заявлених до стягнення сум пені та штрафу окремо.

27.07.2022 до суду надійшла заява Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" про усунення недоліків зустрічного позову, до якої, зокрема, додана зустрічна позовна заява від 26.07.2022 № б/н, відповідно до прохальної частини якої позивач за зустрічним позовом просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастер:Стрім" штрафні санкції за порушення строків надання послуг у загальній сумі 534 253 грн 50 коп., з яких: 385 258 грн 50 коп. неустойка, передбачена п. 7.6. договору у розмірі 0,1% вартості послуг, за якими допущене порушення строків надання за період з 01.01.2022 по 30.06.2022, 148 995 грн 00 коп. штраф 7% від вартості послуг, за якими допущене порушення строків надання понад 30 днів.

Ухвалою господарського суду від 01.08.202 зустрічну позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" прийнято для спільного розгляду з первісним позовом.

У підготовчому засіданні 04.08.2022 оголошено перерву до 08.09.2022, із проведенням наступного підготовчого засідання у режимі відеоконференції за участю представника позивача поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку "EasyCon".

05.08.2022 від позивача (відповідача за зустрічним позовом) надійшла відповідь на відзив за первісним позовом від 02.08.2022 № б/н. Позивач вважає вимоги обґрунтованими, підтвердженими належними доказами, а заперечення відповідача - безпідставними. Зокрема, зазначає, що акт здачі-приймання наданих послуг за Договором від 29.11.2021№ МВ210142/699 підписаний відповідачем без зауважень з боку останнього щодо їх змісту, обсягу та якості. Крім того, у матеріалах справи не містяться претензії відповідача щодо строків, порядку, комплектності та/або обсягу послуг або ж мотивовані заперечення проти підписання означеного вище акту згідно з положеннями п. 4.3 договору, оскільки такі претензії/заперечення замовником ніколи не пред`являлися. Тому, після підписання вказаного акту у відповідача виник обов`язок сплатити отримані послуги в сумі 1 998 000 грн 00 коп. протягом 5 робочих днів з дати підписання, що відповідачем зроблено не було. Твердження відповідача про авансування послуг не відповідають дійсності, оскільки як вбачається з наявних у матеріалах справи платіжних доручень, оплата здійснювалась на підставі рахунку № МВ210142/3913 від 29.11.2021, в якому визначені аналогічні найменування та об`єми послуг, як і в акті № МВ210142/699 від 29.11.2021. Також позивач зазначає про відсутність підстав для зменшення неустойки та 3% річних, про які заявляє відповідач. Просить задовольнити позовні вимоги за первісним позовом у повному обсязі.

15.08.2022 від позивача (відповідача за зустрічним позовом) надійшов відзив на зустрічну позовну заяву від 12.08.2022 № б/н, відповідно до якого відповідач вважає зустрічні позовні вимоги необґрунтованими та просить відмовити у їх задоволенні у повному обсязі. В обґрунтування відзиву вказує, що в матеріалах справи наявний акт приймання передачі примірника комп`ютерної програми за договором від 26.04.2021. Відповідно до цього акту вбачається, що відповідач за зустрічним позовом належним чином виконав взяття зобов`язання з надання послуг з постачання програмного продукту MASTER, загальна вартість яких становить 1 579 950 грн 00 коп. без ПДВ. Вартість послуг за вказаним актом сплачена позивачем за зустрічним позовом згідно платіжного доручення та не є спірною у даній справі Також, відповідач за зустрічним позовом належним чином виконав взяті на себе за договором зобов`язання з надання послуг із запуску програмного продукту MASTER, що підтверджується актом здачі приймання наданих послуг за договором від 29.11.2021 року. Загальна вартість наданих за вказаним актом послуг становить 1 998 000 грн 00 коп без ПДВ. За змістом вказаного акту надані послуги повністю відповідають вимогам замовника та є прийнятими замовником без зауважень з боку останнього, що до їх змісту, обсягу та якості. Позивач за зустрічним позовом оплатив вищезазначений акт лише частково. Розмір основної суми боргу за спірним актом становить 833 000 грн 00 ком. При цьому, відповідач за зустрічним позовом стверджує, що послуги з запуску програмного продукту MASTER фактично надані ще у червні 2021, що підтверджується технічними актами від 30.06.2021 № № МВ210142-1, МВ210142-2, МВ210142-3, МВ210142-4, МВ210142-5, МВ210142-6, МВ210142-7, МВ210142-8, МВ210142-9, МВ210142-10, МВ210142-11, МВ210142-12, МВ210142-13, МВ210142-14; проте акт МВ210142/699 сторони оформили та підписали лише 29.11.2021. Разом з тим, відповідач за зустрічним позовом звертає увагу суду, що починаючи з 16.09.2021 позивач за зустрічним позовом фактично припинив можливість надання будь-яких додаткових послуг за договором. У свою чергу, відповідач за зустрічним позовом своїм листом вих. № 111 від 29.12.2021 повідомив позивача за зустрічним позовом про необхідність сплати заборгованості за актом № МВ210142/699 від 29.11.2021 та висловив готовність до продовження надання послуг за договором, яке фактично було тимчасове призупинене з боку замовника 16.09.2021 відповідно до п. 4.1 договору. Крім того, вищевказаними технічними актами також підтверджується, що ще в червні 2021 відповідачем за зустрічним позовом проведене навчання користувачів. Через відсутність у специфікації (додаток № 2 до додаткової угоди № 1 від 17.11.2021 до договору) вартості надання послуг з навчання для користувачів програмного забезпечення за фактом надання таких послуг не оформлювався окремий акт приймання-передачі наданих послуг та означені послуги не виставлялися до оплати позивачу за зустрічним позовом. Відтак, заявлені до стягнення з виконавця за договором штрафні санкції та виконаний розрахунок їхнього розміру є необґрунтованими та безпідставними. Водночас, у справі, що розглядається, відсутній не тільки факт збитків позивача за зустрічним позовом, а й факт порушення (прострочення) взятих на себе зобов`язань відповідачем за зустрічним позовом, як виконавцем за договором.

Також у поданому відзиві на зустрічну позовну заяву від 12.08.2022 № б/н відповідачем за зустрічним позовом наведений попередній (орієнтовний) розрахунок витрат ТОВ "Мастер:Стрім" на правничу допомогу, який становить 47 500 грн 00 коп., з яких: 27 500 грн 00 коп. - за роботи (послуги), пов`язані з первісним позовом, 20 000 грн. 00 коп. за роботи (послуги), пов`язані із зустрічним позовом. Позивач (відповідач за зустрічним позовом) стверджує, що оскільки договором про надання правничої (правової) допомоги № 809-22 від 31.05.2022 у редакції додаткової угоди № 1 від 04.08.2022 встановлений гонорар адвокатської фірми у фіксованому розмірі, який ТОВ "Мастер:Стрім" повинен сплатити адвокатській фірмі протягом 20 (двадцяти) робочих днів з дати ухвалення судового рішення, яким завершується розгляд справи в суді першої інстанції (згідно з п. 3.5.1 договору № 809-22 від 31.05.2022 у редакції додаткової угоди № 1 від 04.08.2022), наявні в матеріалах справи документи (зокрема, процесуальні) дозволяють встановити зміст, обсяг та вартість наданих послуг. Водночас цим відповідач за зустрічним позовом заявляє, що усі інші докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, які будуть оформлені адвокатською фірмою або з адвокатською фірмою, будуть надані до суду додатково протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України.

18.08.2022 від відповідача (позивача за зустрічним позовом) надійшли заперечення на відповідь на відзив за первісним позовом від 18.08.2022, в яких, зокрема, зазначив, що дійсно, 29.11.2021 сторонами підписано акт здачі-приймання наданих послуг за договором про надання послуг № МВ210142/699 на загальну суму 1 998 000,00 грн. Проте, за цим актом (технічним), як передбачено додатком № 1 до додаткової угоди №1 від 17.11.2021, виконавцем передано проміжні результати виконаних послуг. Зокрема, без виконання та передання послуги з запуску програмного забезпечення для автоматизації електронного документообігу замовника, а також без навчання користувачів програмного забезпечення (тобто, не у повному обсязі, як це передбачено «п. 4 Найменування послуг: Послуги з запуску програмного продукту MASTER. Кількість: 2 365 годин. Ціна: 2 128 500,00 грн.»). Отже, доводи позивача, що після підписання сторонами акту здачі-приймання наданих послуг № МВ210142/699 на загальну суму 1 998 000,00 грн., тобто передачі проміжних та неповних результатів послуг, у відповідача нібито настає обов`язок оплати наданих послуг, суперечить вимогам п.п. 1.1, 2.1, 2.2., 3.2, 4.1, 4.2, 6.3.1, 6.3.2, 11.1. договору, п. п. 3, 4 календарного плану надання послуг (додаток №2 до договору), п. 4 специфікації (додаток №3 до договору), п. п. 3, 4 календарного плану надання послуг (додаток № 1 до додаткової угоди №1 від 17.11.2021), п. 4 специфікації (додаток №2 до додаткової угоди №1 від 17.11.2021). Просив відмовити у задоволенні позовних вимог за первісним позовом .

30.08.2022 від відповідача (позивача за зустрічним позовом) надійшла відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву від 25.08.2022 № б/н, у якій наполягає на обґрунтованості та доведеності зустрічних позовних вимог, просить їх задовольнити. Зазначає, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом є завищеним щодо іншої сторони, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

05.09.2022 від позивача (відповідача за зустрічним позовом) надійшли заперечення на відповідь на відзив за зустрічним позовом від 02.09.2022 № б/н, в яких наполягає на своїй правовій позиції та, зокрема, зазначає, що умовами спірного договору не передбачено передання проміжних результатів наданих послуг шляхом підписання актів приймання-передачі наданих послуг, а п. 3.2. договору чітко визначено момент здійснення оплати спожитих послуг за підписаними актами приймання-передачі наданих послуг - протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати підписання уповноваженими представниками сторін відповідного акту. Відтак, оскільки акт № МВ210142/699 датований 29.11.2021, відведений умовами договору строк оплати наданих послуг за таким актом сплив 06.12.2021. Крім того, відповідач за зустрічним позовом із посиланням на норми ч. 4 ст. 165 ГПК України зазначає, що позивач за зустрічним позовом у відповіді на відзив не висловив незгоду із твердженнями та доказами відповідача за зустрічним позовом щодо припинення замовником можливості надання послуг з 16.09.2021, про що зазначено у листі виконавця від 29.12.2021 № 111, отже, позивач за зустрічним позовом позбавлений права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті. Просив відмовити у задоволенні зустрічного позову.

У підготовчому засіданні 08.09.2022 оголошено перерву до 28.09.2022, із проведенням наступного підготовчого засідання у режимі відеоконференції за участю представника позивача поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку "EasyCon".

Ухвалою господарського суду від 28.09.2022 закрито підготовче провадження, розгляд справи по суті призначений у судовому засіданні 06.10.2022 о 14:10 год., із його проведенням у режимі відеоконференції за участю представника позивача поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку "EasyCon".

У судовому засіданні 06.10.2022 оголошено перерву до 02.11.2022, із проведенням наступного судового засідання у режимі відеоконференції за участю представника позивача поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку "EasyCon".

У судовому засіданні 02.11.2022 представник позивача за первісним позовом позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у первісній позовній заяві, з урахуванням поданих заяв по суті справи, просив первісний позов задовольнити; крім того, в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України заявив про надання доказів про понесені позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) витрати на професійну правничу допомогу; представник відповідача за первісним позовом просив відмовити у задоволенні первісних позовних вимог повністю з підстав, викладених у відзиві на первісну позовну заяву та заявах по суті справи; представник позивача за зустрічним позовом зустрічні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у зустрічній позовній заяві та заявах по суті справи, просив зустрічний позов задовольнити; представник відповідача за зустрічним позовом просив відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог повністю з підстав, викладених у відзиві на зустрічну позовну заяву та заявах по суті справи.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

20.04.2021 між Приватним акціонерним товариством "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мастер:Стрім" (виконавець) укладено договір про надання послуг № МВ210142 (далі договір), відповідно до п. 1.1. якого виконавець зобов`язується у 2021 році надати замовнику послуги, пов`язані з програмним забезпеченням - за кодом ДК 021:20-5 Послуги, пов`язані з програмним забезпеченням (послуги з постачання, встановлення та супроводження програмного забезпечення для ведення бухгалтерського, кадрового обліку та електронного документообігу) - (далі - послуги), у асортименті, кількості та за цінами згідно із специфікацією (додаток № 3 до договору), а замовник зобов`язується своєчасно оплачувати отримані послуги відповідно до умов, визначених цим договором.

Згідно з п. 1.2. договору постачання ліцензійного програмного забезпечення повинно супроводжуватися наданням ліцензійної угоди (ліцензії) на право використання замовником програмного забезпечення.

Пунктом 2.1. договору визначено, що ціна цього договору становить 4 371 140 грн 00 коп. (чотири мільйони триста сімдесят одна тисяча сто сорок грн 00 коп.), в тому числі ПДВ відповідно до специфікації.

Замовник сплачує за послуги за цінами, зазначеними у специфікації (п. 2.2. договору).

За умовами п. п. 3.1., 3.2. договору оплата послуг здійснюється замовником у безготівковій формі шляхом прямих банківських переказів у національній валюті України (українських гривнях) на поточний рахунок виконавця. Оплата замовником виконавцю вартості послуг проводиться за фактично надані послуги за кожним пунктом календарного плану надання послуг (додаток № 2 до договору), відповідно до наданих рахунків та підписаних актів приймання-передачі наданих послуг виконавця, за цінами, вказаними у специфікації, на поточний рахунок виконавця, протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати підписання уповноваженими представниками сторін відповідного акту.

Моментом оплати наданих послуг є дата списання грошових коштів з розрахункового рахунку замовника (п. 3.3. договору).

Відповідно до п. 4.1. договору надання послуг здійснюється відповідно до календарного плану надання послуг, загальний строк надання послуг протягом 180 (сто вісімдесят) днів від дати укладання договору. Строк надання послуг автоматично продовжується на строк затримки надання замовником інформації та/або доступу до комп`ютерної техніки необхідних для надання послуг виконавцем.

Пунктом 4.2. договору передбачено, що виконавець протягом 2 (двох) робочих днів з дати фактичного надання послуг за кожним пунктом календарного плану надання послуг та відповідно до специфікації, передає замовнику звідний акт приймання-передачі послуг.

Згідно з п. 4.3. договору замовник протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати отримання відповідного акту приймання-передачі послуг, підписує його, або надає мотивовані заперечення щодо неприйняття послуг.

Пунктом 4.4. договору визначено, що датою надання послуг вважається дата, зазначена замовником на відповідних актах приймання-передачі наданих послуг, наданих виконавцем, про надання послуг.

Підтвердженням надання послуг є підписаний сторонами акт приймання-передачі наданих послуг (п. 4.6. договору).

У п. 7.4. договору сторони погодили, що замовник за порушення грошових зобов`язань (несвоєчасну оплату наданих послуг) сплачує на користь виконавця пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості неоплаченої суми коштів за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період нарахування пені.

Пунктом 7.6. договору передбачено, що за прострочення строку надання послуг, виконавець сплачує замовнику штраф у розмірі 0,1% вартості послуг, по яких порушені строки надання, за кожен день затримки, а за прострочення понад 30 днів - додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Відповідно до п. 11.1. договору цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і скріплення печатками сторін і діє до 31 грудня 2021 року, а в частині взаєморозрахунків та гарантійних зобов`язань до їх повного виконання сторонами.

Сторони підписали специфікацію до договору, яка є його додатком № 3, в якій узгодили найменування послуг, що надається за договором, їх кількість, ціну за одиницю та загальну вартість, а саме:

п. 1 Найменування послуг: Послуги з постачання програмного продукту МАSТЕR відповідно до технічного завдання у складі функціональних модулів:

Банк і каса;

Фінансовий план;

Покупки;

Продажі;

Склад;

Облік лікарських засобів;

Основні засоби та нематеріальні активи;

Виробництво;

Громадське харчування;

Управління автотранспортом;

Податковий облік;

Операції;

Звіти;

Документообіг;

Електронний архів;

Адміністрування;

Довідники;

Кількість: 1. Ціна: 1 480 000,00 грн.

п. 2. Найменування послуг: Послуги з постачання MASTER: Користувацький доступ (розширення на 50 користувачів). Кількість: 1. Ціна: 99 950,00 грн.

п. 3. Найменування послуг: Послуги з постачання MASTER: Оновлення (релізи/нові версії) по 31.12.2021. Кількість: 1. Ціна: 236 990,00 грн.

п. 4. Найменування послуг: Послуги з запуску програмного продукту MASTER. Кількість 2 365 год. Ціна: 2 128 500, 00 грн.

Загальна вартість послуг 4 371 140,00 грн, в тому числі ПДВ 425 700,00 грн.

Сторони також підписали додаток № 2 до договору Календарний план надання послуг, в якому визначили строки надання послуг, а саме:

1. Послуги з постачання ліцензійного програмного забезпечення надаються протягом 3-х робочих днів з дати укладання договору.

2. Послуги з встановлення програмного забезпечення на визначених замовником ресурсах надаються протягом п`яти робочих днів з дати постачання програмного забезпечення.

3. Послуги з запуску програмного забезпечення для автоматизації процесів бухгалтерського, кадрового обліку та електронного документообігу замовника надаються протягом шести місяців з дати встановлення програмного забезпечення.

4. Навчання для користувачів програмного забезпечення здійснюється протягом місця з дати налаштування програмного забезпечення.

На виконання умов договору виконавець надав, а замовник прийняв послуги:

- з постачання програмного продукту MASTER відповідно до технічного завдання у складі функціональних модулів: Банк і каса; Продажі; Покупки; Склад; Виробництво; Громадське харчування; Основні засоби та нематеріальні активи; Управління автотранспортом; Податковий облік; Кадри; Зарплата; Документообіг; Операції; Звіти; Довідники; Адміністрування;

- MASTER: користувацький доступ (розширення до 50 користувачів)

загальною вартістю 1 579 950,00 грн, про що сторонами складений та підписаний акт приймання-передачі примірника комп`ютерної програми за договором від 26.04.2021 № МВ210142/303 (т.1 , а.с. 25-26).

Послуги отримані замовником за вищевказаним актом оплачені останнім у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням від 31.05.2021 № 2873 (т.1, а.с. 28).

17.11.2021 сторони уклали додаткову угоду № 1 до договору (надалі додаткова угода), в якій виклали у новій редакції п. 4.1. договору, додаток № 2 (календарний план надання послуг), додаток № 3 (Специфікація до договору).

Так, у пп. 1.1. п. 1 додаткової угоди сторонами погоджена наступна редакція п. 4.1. договору: « 4.1. Надання послуг здійснюється відповідно до календарного плану надання послуг, загальний строк надання послуг - до 31.12.2021 включно. Строк надання послуг автоматично продовжується на строк затримки надання замовником інформації та/або доступу до комп`ютерної техніки необхідних для надання послуг виконавцем».

У календарний план надання послуг були внесені зміні щодо строків надання наступних послуг:

3. Послуги з запуску програмного забезпечення для автоматизації процесів бухгалтерського, кадрового обліку та електронного документообігу замовника - протягом шести місяців з дати встановлення програмного забезпечення, але не пізніше ніж до 31.12.2021 включно.

4. Навчання для користувачів програмного забезпечення - протягом строку надання послуг за договором.

У п. 1 специфікації сторонами внесені зміни щодо складу функціональних модулів, а саме:

п. 1 Найменування послуг: Послуги з постачання програмного продукту МАSТЕR відповідно до технічного завдання у складі функціональних модулів:

Банк і каса;

Фінансовий план;

Покупки;

Продажі;

Склад;

Основні засоби та нематеріальні активи;

Виробництво;

Громадське харчування;

Управління автотранспортом;

Податковий облік;

Операції;

Звіти;

Документообіг;

Електронний архів;

Адміністрування;

Довідники;

Кадри;

Зарплата.

Кількість: 1. Ціна: 1 480 000,00 грн.

А також уточнена ціна за одиницю послуги з запуску програмного продукту MASTER (п. 4 специфікації).

Крім того, у п. 3 додаткової угоди сторони визначили, що відповідно до вимог статей 631 Цивільного Кодексу України, 180 Господарського Кодексу України сторони домовились, що умови цієї додаткової угоди застосовуються до відносин, які виникли між сторонами з 20.04.2021 щодо предмета та умов договору.

На виконання умов договору виконавець надав, а замовник прийняв послуги з запуску програмного продукту MASTER: Документообіг; Кадри, загальною кількістю годин 1 850,00 на суму 1 998 000,00 грн з ПДВ, про що сторонами складений та підписаний акт приймання-передачі послуг за договором від 29.11.2021 № МВ210142/699 (т.1 , а.с. 27).

Також виконавцем вставлений до сплати замовнику рахунок № МВ210142/3913 від 29.11.2021 (т.1, а.с. 40).

Як зазначає позивач (відповідач за зустрічним позовом), в порушення умов договору, послуги отримані замовником за вищевказаним актом оплачені останнім частково на суму 1 165 000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученням від 30.11.2021 № 170 на суму 1 000 000,00 грн, від 30.12.2021 № 544 на суму 165 000,00 грн (т.1, а.с. 29, 30), у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість у розмірі 833 000,00 грн.

Господарський суд зазначає, що у призначенні платежу за вищевказаними платіжними дорученнями наявне посилання на номер рахунку, виставленого виконавцем до сплати (№ МВ 210142/3913).

При цьому позивач (відповідач за зустрічним позовом) стверджує, що 31.12.2021 направив на адресу відповідача (позивача за зустрічним позовом) листа від 29.12.2021 № 111 із вимогою сплати заборгованість за актом приймання-передачі послуг за договором від 29.11.2021 № МВ210142/699 в сумі 998 000,00 грн. У вказаному листі виконавець також зазначив про готовність до продовження надання послуг за договором, яке фактично було тимчасово зупинене з боку замовника 16.09.2021 відповідно до п. 4.1. договору (т. 2, а.с. 40).

Позивач (відповідач за зустрічним позовом) зазначає, що станом на час звернення до суду із первісним позовом заборгованість відповідача (позивача за зустрічним позовом) складає 833 000,00 грн., у зв`язку із чим, посилаючись на умови п. 7.4 договору позивач (відповідач за зустрічним позовом) нарахував та просить стягнути з відповідача (позивача за зустрічним позовом) пеню у розмірі 78 210 грн 71 коп. за період з 07.12.2021 по 01.06.2022.

З посиланням на ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України позивач (відповідач за зустрічним позовом) нарахував та просить стягнути з відповідача (позивача за зустрічним позовом) 3% річних в сумі 12 049 грн 97 коп. за період з 07.12.2021 по 01.06.2022 та інфляційні втрати у розмірі 96 628 грн 00 коп. за період з грудні 2021 по травень 2022.

Доказів оплати спірної вказаної заборгованості відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) сторонами до матеріалів справи не надано.

У свою чергу, Приватне акціонерне товариство "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" звернулось до суду із зустрічною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастер:Стрім" штрафні санкції за порушення строків надання послуг у загальній сумі 534 253 грн 50 коп., відповідно до умов договору про надання послуг від 20.04.2021 № МВ210142, а саме: 385 258 грн 50 коп. неустойки, передбаченої п. 7.6. договору у розмірі 0,1% вартості послуг, за якими допущене порушення строків надання за період з 01.01.2022 по 30.06.2022, 148 995 грн 00 коп. 7% штраф від вартості послуг, за якими допущене порушення строків надання понад 30 днів.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог зазначає, що в порушення умов договору виконавцем не надані послуги з запуску програмного забезпечення для автоматизації процесів електронного документообігу замовника, загальна вартість яких за специфікаціє становить 2 128 500,00 грн, а також послуги навчання для користувачів програмного забезпечення, що стало підставою для нарахування пені та штрафу, передбаченого п.7.6. договору у заявлених сумах.

Предметом доказування у даній справі є обставини укладення договору; строк надання послуг; факт надання послуг; наявність прострочення надання послуг; строк оплати наданих послуг; наявність часткової оплати наданих послуг; наявність прострочення оплати наданих послуг; підстави для зменшення неустойки за 3% річних за первісним позовом тощо.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення первісного позову, а також про відмову у задоволенні зустрічного позову, з огляду на нижченаведене.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору про надання послуг від 20.04.2021 № МВ210142, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання.

Як встановлено судом, доказів припинення укладеного між сторонами договору або зміни його умов матеріали справи не містять, отже на момент розгляду справи договір є чинним і в силу положень ст. 629 Цивільного кодексу України обов`язковим до виконання сторонами.

За ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивач (відповідач за зустрічним позовом) надав відповідачу послуги, обумовлені договором та специфікацією, в редакції додаткової угоди від 17.11.2021 № 1, на загальну суму 1 998 000 грн 00 коп., про що сторонами складений та підписаний без зауважень і претензій акт від 29.11.2021 № МВ210142/699.

Оскільки надані за вказаним актом послуги не були оплачені відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) у повному обсязі, у нього виникла заборгованість перед позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) у розмірі 833 000 грн 00 коп.

З урахуванням умов п. 3.2. договору строк оплати фактично наданих послуг за актом від 29.11.2021 № МВ210142/699 є таким, що настав 06.12.2021.

Господарським судом встановлено, що відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) своєчасно не сплачено вартість наданих послуг, тому суд вважає позовну вимогу про стягнення заборгованості у розмірі 833 000 грн 00 коп. обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Твердження відповідача (позивача за зустрічним позовом) про те, що здійснюючи часткову оплату послуг за платіжними дорученнями від 30.11.2021 № 170 на суму 1 000 000,00 грн, від 30.12.2021 № 544 на суму 165 000,00 грн, замовник частково авансував послуги, що виконавець повинен був надати, відповідно до п. п. 3, 4 календарного плану в редакції додаткової угоди від 17.11.2021 № 1 та п. 4 специфікації у редакції вказаної додаткової угоди, судом відхиляються, оскільки умовами договору не передбачене авансування послуг наперед, натомість п. 3.2. договору чітко передбачені строки і порядок оплати фактично наданих послуг, відповідно до наданих рахунків та підписаних актів приймання-передачі наданих послуг виконавця.

Також не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи доводи відповідача (позивача за зустрічним позовом) про те, що акт від 29.11.2021 № МВ210142/699 є технічним та за цим актом передані проміжні результати наданих послуг.

Отже, відповідач (позивач за зустрічним позовом), підписавши акт від 29.11.2021 № МВ210142/699, прийняв визначені ним послуги та повинен був здійснити оплату їх вартості у строк до 06.12.2021 включно.

З метою захисту законних прав та інтересів фізичних та юридичних осіб при укладанні різноманітних правочинів та договорів законодавство передбачає ряд способів, які сприяють виконанню зобов`язань - способи або види забезпечення виконання зобов`язань.

Правові наслідки порушення юридичними і фізичними особами своїх грошових зобов`язань передбачені, зокрема, приписами ст. ст. 549 - 552, 611, 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 Господарському кодексі України).

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

За приписами ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторовi у разi порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у вiдсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

У відповідності до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Так, у пункті 7.11. договору сторони передбачили, що замовник за порушення грошових зобов`язань (несвоєчасну оплату наданих послуг) сплачує на користь виконавця пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості неоплаченої суми коштів за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період нарахування пені.

Перевіркою виконаного позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) розрахунку пені, судом порушень умов договору та чинного законодавства не встановлено.

Відповідно до положень ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіркою виконаного позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) розрахунку 3% річних судом порушень норм чинного законодавства та умов договору не встановлено.

У постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду відступила від висновку щодо застосування частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, викладеного у постановах Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 924/312/18 від 24.04.2019, у справі № 910/5625/18 та у справі №916/1883/16 від 17.10.2018 вказавши, що:

- сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця. Якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання становить неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується залежно від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці (пункт 38.1 постанови).

У пункті 38.2 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 об`єднана палата визначила методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

При цьому, при з`ясуванні підставності нарахування кредитором інфляційних втрат у порядку частини другої статті 625 Цивільного кодексу України судам належить визначити конкретну дату (подію), з настанням якої пов`язується строк виконання грошового зобов`язання; дослідити обставини виконання зобов`язання боржником (борг погашався частинами чи однією сумою у повному обсязі) та з`ясувати період у часі, упродовж якого мало місце прострочення боржника у виконанні зобов`язання перед кредитором (пункт 28 постанови ОП КГС від 20.11.2020 у справі № № 910/13071/19).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат, з огляду на передбачений умовами договору строк остаточного розрахунку, а також враховуючи правову позицію, викладену в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19, господарський суд дійшов висновку, що розрахунок інфляційних втрат позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) виконано вірно.

За встановлених обставин, Приватне акціонерне товариство "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" неналежним чином виконало свої, визначені договором, майново-господарські зобов`язання перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Мастер:Стрім" з оплати наданих останнім послуг, чим порушив умови укладеного між сторонами договору та вищевказані приписи чинного законодавства, тому позовні вимоги позивача (відповідача за зустрічним позовом) про примусове стягнення з відповідача (позивача за зустрічним позовом) 833 000 грн 00 коп. основного боргу, 78 210 грн 71 коп. пені, 12 049 грн 97 коп. 3% річних, 96 628 грн 00 коп. інфляційних втрат є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Посилання відповідача (позивача за зустрічним позовом) у відзиві на лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1., яким визнано форс-мажорною обставиною військову агресію Російської Федерації проти України, відхиляються судом як необґрунтовані, оскільки спірна заборгованість виникла у відповідача (позивача за зустрічним позовом) 06.12.2021, тобто ще до настання вказаних подій.

Розглянувши клопотання відповідача (позивача за зустрічним позовом) про зменшення розміру нарахованих позивачем пені та 3% річних господарський суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Частиною 3 ст. 551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту наведених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню з відповідача, суд повинен об`єктивно оцінити майновий стан сторін, співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема із розміром збитків кредитора, а також чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини неналежного виконання або невиконання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Господарський суд зазначає, що завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності є одночасно дисциплінування боржника (спонукання до належного виконання зобов`язання) і захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.

Метою застосування неустойки є в першу чергу захист інтересів кредитора, однак не застосування до боржника заходів, які при цьому можуть призвести до настання негативних для нього наслідків як суб`єкта господарської діяльності.

Відтак, застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності та справедливості.

Суд також зауважує, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 викладена правова позиція щодо права суду зменшувати розмір процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України. Так, у вищевказаній постанові зазначене таке: з огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності, передбачених статтею 625 ЦК України у цивільному праві, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника.

Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд, може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Суд наголошує, що вказане питання зменшення пені та 3% річних вирішується з урахуванням приписів ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, вирішення питання про зменшення неустойки, 3% річних та розмір, до якого вказані нарахування підлягають зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Господарський суд зазначає, що відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) в обґрунтування заявленого клопотання не надано жодних доказів; підставою для зменшення вказаних нарахувань відповідач (позивач за зустрічним позовом) вважає непропорційність заявлених до стягнення сум пені, 3% річних та інфляційних, сумі основного боргу, з огляду на принцип справедливості, розумності та пропорційності.

Надаючи оцінку всім обставинам справи в їх сукупності, враховуючи інтереси обох сторін, виходячи із загальних засад, встановлених у ст. 3 Цивільного кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, з метою дотримання балансу інтересів сторін, господарський суд доходить до висновку про відсутність підстав для зменшення розміру пені та 3% річних та відмову у задоволенні клопотання відповідача (позивача за зустрічним позовом).

Щодо вимоги позивача (відповідача за зустрічним позовом) про нарахування 3% річних до моменту виконання рішення в порядку ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

Правовий аналіз наведених вище норми чинного законодавства свідчить про те, що остання передбачає право, а не обов`язок суду зазначити про нарахування відсотків або пені у рішенні про стягнення боргу. Крім того, саме на суд покладено обов`язок встановлення правильності нарахованих платежів, пов`язаних з несвоєчасним виконанням зобов`язання, тому, враховуючи встановлені обставини справи, керуючись своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд не вбачає підстав для застосування положень ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо зустрічних позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастер:Стрім" штрафних санкцій за порушення строків надання послуг у загальній сумі 534 253 грн 50 коп. господарський суд зазначає таке.

Так, в обґрунтування зустрічних позовних вимог позивач за зустрічним позовом (відповідач за первісним позовом) зазначає, що в порушення умов договору відповідачем за зустрічним позовом (позивачем за первісним позовом) не надані послуги з запуску програмного забезпечення для автоматизації процесів електронного документообігу замовника, передбачені п. 3 Календарного плану (додаток № 1 до додаткової угоди № 1 від 17.11.2021 до договору) та п. 4 специфікації додаток № 2 до додаткової угоди № 1 від 17.11.2021 до договору), які повинні бути надані протягом шести місяців з дати встановлення програмного забезпечення, але не пізніше ніж до 31.12.2021, а також послуги навчання для користувачів програмного забезпечення, які передбачені п. 4 Календарного плану, які повинні бути надані протягом строку надання послуг за договором. Вказані порушення спірного договору з боку виконавця стали підставою для нарахування замовником пені та штрафу, передбаченого п.7.6. договору у заявлених сумах.

Наведені обставини позивач за зустрічним позовом (відповідач за первісним позовом) підтверджує відсутністю складених та підписаних сторонами відповідних актів приймання-передачі вказаних послуг, з огляду на строк дії договору до 31.12.2021.

Як вже зазначалося, за умовами п. 7.6. договору за прострочення строку надання послуг, виконавець сплачує замовнику штраф у розмірі 0,1% вартості послуг, по яких порушені строки надання, за кожен день затримки, а за прострочення понад 30 днів - додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Розрахунок штрафних санкцій виконано позивачем за зустрічним позовом (відповідачем за первісним позовом) із розрахунку вартості послуги з запуску програмного продукту MASTER, визначеного у специфікації до договору.

Так, з Календарного плану надання послуг (додаток № 1 до додаткової угоди № 1 від 17.11.2021 до договору) вбачається, що виконання зобов`язань відповідачем за зустрічним позовом (позивачем за первісним позовом) за спірним договором поділяється на чотири етапи: (1) послуги з постачання ліцензійного програмного забезпечення; (2) послуги з встановлення програмного забезпечення на визначених замовником ресурсах; (3) послуги з запуску програмного забезпечення для автоматизації процесів бухгалтерського, кадрового обліку та електронного документообігу замовника; (4) навчання для користувачів програмного забезпечення.

За текстом зустрічного позову штрафні санкції стосуються третього етапу, а саме надання послуг з запуску програмного забезпечення для автоматизації процесів бухгалтерського, кадрового обліку та електронного документообігу замовника.

При цьому, як вбачається з наявного у матеріалах справи акту приймання-передачі примірника комп`ютерної програми за договором № МВ210142/303 від 26.04.2021, відповідач за зустрічним позовом (позивач за первісним позовом) належним чином виконав взяті на себе зобов`язання з надання послуг з постачання програмного продукту MASTER, загальна вартість яких становить 1 579 950,00 грн без ПДВ. Вартість послуг за вказаним актом сплачена позивачем за зустрічним позовом (відповідачем за первісним позовом) згідно з платіжним дорученням № 2873 від 31.05.2021 у повному обсязі.

Разом з тим, як встановлено судом, специфікацією (додаток № 2 до додаткової угоди № 1 від 17.11.2021 до договору) передбачені оплати лише за надання послуг з постачання програмного продукту MASTER (п.п. 1-3 специфікації) та надання послуг з запуску програмного продукту MASTER (п. 4 специфікації).

Отже, сторони не могли підписати акти приймання-передачі наданих послуг за фактом надання послуг з встановлення програмного забезпечення та навчання для користувачів програмного забезпечення, оскільки такі послуги не були визначені в специфікації, їх вартість сторонами не визначалася, а тому не виставлялася до оплати замовнику.

Як вище встановлено судом та вбачається матеріалів справи, відповідач за зустрічним позовом (позивач за первісним позовом) належним чином виконав взяті на себе зобов`язання з надання послуг із запуску програмного забезпечення продукту MASTER за модулями документообіг, кадри, про що сторонами складений та підписаний без претензій акт приймання-передачі послуг за договором від 29.11.2021 № МВ210142/699.

При цьому надання виконавцем послуг із запуску програмного забезпечення продукту MASTER за іншими модулями, визначеними специфікацією, підтверджується технічними актами від 30.06.2021 № № МВ210142-1, МВ210142-2, МВ210142-3, МВ210142-4, МВ210142-5, МВ210142-6, МВ210142-7, МВ210142-8, МВ210142-9, МВ210142-10, МВ210142-11, МВ210142-12, МВ210142-13, МВ210142-14, які підписані сторонами без зауважень.

Господарський суд зазначає, що вказані технічні акти, окрім актів № № МВ210142-9, МВ210142-10, МВ210142-11, містять інформацію про проведення навчання користувачів, що спростовує твердження позивача за зустрічним позовом (відповідача за первісним позовом) про ненадання вказаних послуг та відсутність складених та підписаних сторонами відповідних актів.

Разом з тим, судом враховано, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Мастер:Стрім" листом вих. № 111 від 29.12.2021 повідомило Приватне акціонерне товариство "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" про необхідність сплати заборгованості за актом № МВ210142/699 від 29.11.2021 та висловив готовність до продовження надання послуг за договором, яке фактично було тимчасове призупинене з боку замовника 16.09.2021 відповідно до п. 4.1 договору.

Вказаного листа направлено на адресу замовника листом з описом вкладення 31.12.2021, докази чого наявні в матеріалах справи (т. 2, а.с. 40-42).

Відповіді Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" на вказаний лист матеріали справи не містять.

Відповідно до умов п. 4.1. договору строк надання послуг автоматично продовжується на строк затримки надання замовником інформації та/або доступу до комп`ютерної техніки необхідних для надання послуг виконавцем.

Господарський суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні та позивачем за зустрічним позовом (відповідачем за первісним позовом) до суду не надані докази на підтвердження спростування факту тимчасового призупинення з боку замовника з 16.09.2021 надання послуг за договором.

Вказані обставини свідчать про недоведеність факту порушення виконавцем умов договору, про які зазначає позивач за зустрічним позовом (відповідач за первісним позовом) у зустрічній позовній заяві та відсутність підстав для покладення на виконавця відповідальності за порушення строку надання послуг, передбаченої п. 7.6. договору.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За встановлених обставин, господарський суд доходить до висновку, що зустрічні позовні вимоги не підтверджені позивачем за зустрічним позовом (відповідачем за первісним позовом) належними доказами, у зв`язку із чим визнаються судом необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача за первісним позовом зі сплати судового збору покладаються на відповідача за первісним позовом; судові витрати позивача за зустрічним позовом зі сплати судового збору покладаються на останнього.

Водночас, як встановлено судом, до первісної позовної заяви та до відзиву на зустрічний позов позивачем додано попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, відповідно до якого загальний розмір витрат на професійну правничу допомогу, які очікує понести позивач (відповідач за зустрічним позовом), складає 47 500 грн. 00 коп.

У судовому засіданні 02.11.2022 до судових дебатів представник позивача (відповідача за зустрічним позовом) заявив про надання строку для подачі доказів на підтвердження розміру та понесення позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) витрат на професійну правничу допомогу в порядку ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Частиною 6 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дата,, час і місце його проведення: строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру, понесених нею судових витрат.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити судове засідання для вирішення питання про розподіл витрат позивача (відповідача за зустрічним позовом) на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастер:Стрім" до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" стягнення заборгованості в сумі 1 019 888 грн 68 коп. за договором про надання послуг від 20.04.2021 № МВ210142 задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" (49038, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, буд. 7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастер:Стрім" (03037, м. Київ, вул. Петра Радченка, буд. 27, офіс 104, ) 833 000 грн 00 коп. (вісімсот тридцять три тисячі грн. 00 коп.) основного боргу, 96 628 грн 00 коп. (дев`яносто шість тисяч шістсот двадцять вісім грн. 00 коп.) інфляційних втрат, 78 210 грн 71 коп. (сімсот вісім тисяч двісті десять грн. 71 коп.) пені, 12 049 грн 97 коп. (дванадцять тисяч сорок дев`ять грн. 97 коп.) 3% річних, 15 298 грн 33 коп. (п`ятнадцять тисяч двісті дев`яносто вісім грн 33 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

У задоволенні зустрічного позову Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастер:Стрім" про стягнення штрафних санкцій в сумі 534 253 грн 50 коп. за договором про надання послуг від 20.04.2021 № МВ210142 відмовити повністю.

Призначити судове засідання для вирішення питання про розподіл витрат позивача (відповідача за зустрічним позовом) на професійну правничу допомогу на 15.11.2022 о 10 год. 40хв.

Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Дніпропетровської області в залі судових засідань № 3-303, за адресою: м. Дніпро, вул. Володимира Винниченка, 1.

Позивачу (відповідачу за зустрічним позовом) у строк до 07.11.2022 надати до суду: докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу; докази на підтвердження направлення відповідної заяви на адресу відповідача (позивача за зустрічним позовом).

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 14.11.2022

Суддя І.А. Рудь