ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2022 р. Справа№ 910/15784/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Майданевича А.Г.

Коротун О.М.

при секретарі судового засідання : Шевченко Н.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Сайко Ю.В.;

від відповідача: не з`явились,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранат»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.12.2021

у справі № 910/15784/21 (суддя Картавцева Ю.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранат»

до Управління освіти Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації

про стягнення 181 785, 00 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гранат» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Управління освіти Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про стягнення 181 785,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.12.2021 позов задоволено частково; закрито провадження у справі № 910/15784/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранат» до Управління освіти Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації в частині вимог про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 181 028,00 грн; стягнуто з Управління освіти Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранат» заборгованість у розмірі 757,00 грн та судовий збір у розмірі 2 726,78 грн.

16.12.2021 до суду першої інстанції від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, у якій позивач просив суд стягнути з відповідача 15 000, 00 грн. судових витрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.12.2021 у справі № 910/15784/21 заяву ТОВ «Гранат» про ухвалення додаткового рішення у даній справі повернуто без розгляду.

Повертаючи заяву про ухвалення додаткового рішення без розгляду, місцевий господарський суд виходив з того, що заявником не надано суду належних доказів відправлення відповідачеві зазначеної заяви та доданих до неї документів.

Не погодившись із вказаною ухвалою, ТОВ «Гранат» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.12.2021 у справі № 910/15784/21, а матеріали справи направити до Господарського суду міста Києва для подальшого розгляду заяви ТОВ «Гранат» про ухвалення додаткового рішення у даній справі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач зазначає, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням ст. 170 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та без урахування правових висновків, які викладені в постанові Верховного Суду від 27.10.2021 у справі № 915/1403/15.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.06.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранат» залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.12.2021 у справі № 910/15784/21 - без змін.

Постановою Верховного Суду від 06.09.2022, у зв`язку із неналежним повідомленням позивача про дату, час та місце судового засідання, постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.06.2022 у справі № 910/15784/21 скасовано, справу направлено до Північного апеляційного господарського суду на новий розгляд.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 09.09.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранат» у справі № 910/15784/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Сулім В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Коротун О.М., Майданевич А.Г.

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: Сулім В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Коротун О.М., Майданевич А.Г. прийняв справу № 910/15784/21 до свого провадження та призначив до розгляду на 19.10.2022, своєю ухвалою від 15.09.2022.

18.10.2022 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшли письмові пояснення, відповідно до яких просив суд розглянути апеляційну скаргу без участі представника апелянта.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2022 призначено розгляд справи на 10.11.2022.

09.11.2022 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги про скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 24.12.2021. Зокрема, відповідач зазначив, що надана позивачем роздруківка інтернет-сторінки електронної пошти не може вважатися належним доказом направлення заяви про ухвалення додаткового рішення на адресу відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні 10.11.2022 підтримав доводи апеляційної скарги, просив суд її задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати.

Представник відповідача у судове засідання 10.11.2022 не з`явився, про поважні причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, а саме шляхом направлення ухвали від 19.10.2022 на електронну пошту відповідача, що підтверджується наявним в матеріалах справи витягом з електронної пошти.

Відповідно до ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Колегією суддів під час розгляду даної справи враховано, що на підставі указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 (зі змінами від 14.03.2022, від 18.04.2022, від 17.05.2022), Закону України № 2102-IX від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Стаття 27 Конституції України передбачає, що обов`язок держави - захищати життя людини.

Разом з тим, у відповідності до вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

А тому, враховуючи, що під час воєнного стану суди не припинили свою діяльність та продовжують здійснювати правосуддя, колегія суддів, з урахуванням принципу розумності строків розгляду справи судом, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя, передбаченого Конституцією України і гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (право на справедливий суд), зважаючи на те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалась обов`язковою, дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представника відповідача у судовому засіданні 10.11.2022.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що ухвала Господарського суду міста Києва від 24.12.2021 року підлягає скасуванню, а апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранат» - задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (ст. 123 ГПК України).

За змістом ст. 126 ГПК україни витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч.ч. 4, 8 ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, до заяви про ухвалення додаткового рішення додано копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 6890/10, виданого Сайку Юрію Васильовичу, ордера серії КС № 759699 на надання правової допомоги ТОВ «Гранат», договору про надання правової допомоги № 19 від 10.09.2021, укладеного між ТОВ «Гранат» та Адвокатським бюро «Сайко та партнери», акта № 2 про надання правничої допомоги. В якості доказів спрямування на адресу відповідача вказаної заяви з додатками, позивачем надано суду роздруківку листування з електронної адреси на електронну адресу .

Місцевий господарський суд визнав неналежним доказом на підтвердження направлення заяви про ухвалення додаткового рішення на адресу відповідача надану позивачем роздруківку інтернет-сторінки електронної пошти.

До таких висновків суд першої інстанції дійшов з огляду на те, що належним доказом відправлення відповідачеві заяви та доданих до неї документів є опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), наданий в оригіналі. При цьому, місцевим господарським судом враховано положення п.п. 59, 61 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270.

Колегія суддів не погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 170 Господарського процесуального кодексу України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом. Вимога вказати в заяві по суті справи, скарзі, заяві, клопотанні або запереченні ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України стосується лише юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України. Іноземна юридична особа подає документ, що є доказом її правосуб`єктності за відповідним іноземним законом (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо).

Письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Проте судом першої інстанції помилково залишено поза увагою те, що виходячи з системного аналізу змісту положень частини 2 статті 170 і статей 172, 221, 244, 259, 291 ГПК України слід дійти висновку, що чинне господарське процесуальне законодавство чітко визначає коло випадків, коли копії заяви, скарги чи клопотання разом з копіями доданих до них документів мають надсилатися учасникам справи саме листом з описом вкладення і наразі такі випадки стосуються виключно позовної заяви, апеляційної скарги та касаційної скарги. Як наслідок, учасник справи, який подає заяву про розподіл судових витрат на стадії виконання судового рішення, не зобов`язаний надсилати відповідну заяву з додатками до неї листом з описом вкладення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 27.10.2021 у справі № 915/1403/15 та від 17.12.2020 у справі № 911/4670/13.

При цьому, заява про ухвалення додаткового рішення з якою апелянт звернувся до суду в порядку п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України не є, а ні позовною заявою, ані апеляційною чи касаційною скаргою у розумінні положень Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із чим посилання суду першої інстанції, що належним доказом направлення відповідачеві заяви та доданих до неї документів є опис вкладень в поштовий конверт та документ, який підтверджує надання поштових послуг, є необгрунтованим.

Також, заява про винесення додаткового рішення, не є такою, що подана на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, тому до неї не застосовуються положення абз. 2 ч. 2 ст. 170 ГПК України, а отже ТОВ «Гранат» не зобов`язаний був надсилати Управлінню освіти Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації копію вказаної заяви та додані до неї документи та як наслідок, відсутність зазначених доказів не може бути підставою для залишення заяви про винесення додаткового рішення без розгляду.

Крім того, згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 02.06.2022 у справі № 912/3575/20, чинним процесуальним законодавством передбачена можливість надсилання учасником справи документів (у даному випадку заяви про розподіл судових витрат разом з додатками) іншим учасникам справи в електронній формі, які мають бути скріплені електронним підписом учасника справи (його представника) шляхом направлення їх на офіційну електронну адресу. У такому випадку слід досліджувати та надавати належну оцінку з урахуванням положень ст.ст. 42, 80 ГПК України обставинам щодо надсилання позивачем як самої заяви про розподіл судових витрат у справі, так і доказів понесення таких витрат зі скріпленням/нескріпленням електронним підписом позивача всіх зазначених документів.

Як зазначалося вище, на підтвердження того, що заява про ухвалення додаткового рішення з додатками була направлена відповідачу засобами електронного зв`язку, позивач надав місцевому господарському суду роздруківку з електронної скриньки, в якій міститься лист, надісланий на адресу , з таким текстом: "Заява про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/15784/21", до якого прикріплені файли: "Заява про ухвалення додаткового рішення", "Копія акту номер 2 про надання правничої допомоги від 14.12.2021р.", "Копія договору про надання правової допомоги номер 19 від 10.09.2020р. та додаткової угоди", "Копія ордеру КС номер 759699 від 22.09.2021р.", "Копія свідоцтва про право про надання правової допомоги номер 19 від 10.09.2020р.", "Проект позовної заяви у даній справі, яку підготовлено Бюро на замовлення позивача".

Дійсно, із роздруківки з електронної скриньки, доданої до заяви про ухвалення додаткового рішення в якості доказу відправлення цієї заяви з додатками (доказами понесення витрат на професійну правничу допомогу) на адресу Управління освіти Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, не можливо дійти висновку, що зазначені документи при надсиланні відповідачу були скріплені електронним підписом позивача (його повноважним представником).

Водночас, колегія суддів враховує, що згідно вимог статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції).

Так у справі «Delcourt v. Belgium» (заява № N 2689/65) Європейський суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світі розуміння Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало меті та призначенню цього положення.

Згідно висновків, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини, занадто суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду («Perez de Raela Cavaniles v. Spain» (заява №28090/95), «Beles and others v. the Czech Republic» (заява № 47273/99), «RTBF v. Belgium» (заява №50084/06).

Таким чином, залишення заяви про винесення додаткового рішення без розгляду виключно з підстав ненадання позивачем доказів надсилання листом з описом вкладення іншому учаснику справи копій поданих до суду документів, представляє собою по суті надмірний формалізм у тлумаченні національного процесуального законодавства, чим невиправдано обмежується доступ позивача до правосуддя.

Крім того, колегія суддів зазначає, що згідно із ч. 4 ст. 244 ГПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Отже, маючи сумніви щодо направлення позивачем відповідачу копій заяви про винесення додаткового рішення та доданих до неї документів, суд першої інстанції не був позбавлений можливості викликати сторін у судове засідання та витребувати у позивача додаткові докази.

Відповідно до ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранат» та скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 24.12.2021 з подальшим направленням справи № 910/15784/21 до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

Судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції підлягає розподілу судом першої інстанції за результатами розгляду заяви по суті в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 129, 170, 244, 269, 270, 280 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранат» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.12.2021 у справі № 910/15784/21 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.12.2021 у справі № 910/15784/21 скасувати.

3. Матеріали справи № 910/15784/21 повернути до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду заяви про винесення додаткового рішення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді А.Г. Майданевич

О.М. Коротун

Дата складення повного тексту 14.11.2022