ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2022 року м. ОдесаСправа № 916/2458/18
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Філінюка І.Г.

суддів Аленіна О.Ю., Богатиря К.В.

секретар судового засідання: Чеголя Є.О.

за участю представників учасників процесу:

від ФОП Кравченка М.В. Кравченко М.В. (особисто), адвокат Троянда О.В.

від ПАТ АТ «Укргазбанк» - адвокат Білоус Н.В. (в приміщенні суду)

від ГУ ПФУ в Одеській області - Бикова Ю.А. (в приміщенні суду)

арбітражний керуючий Дарієнко В.Д. (в приміщенні суду)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги

Фізичної особи-підприємця Кравченко Миколи Васильовича та Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк»

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 11.11.2021 (про визнання недійсним договорів)

у справі №916/2458/18

за заявою Головного управління ДФС в Одеській області

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайводбуд-17»

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.11.2018 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайводбуд-17» (далі ТОВ «Дунайводбуд-17»), визнано грошові вимоги ініціюючого кредитора до боржника, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Дарієнка В.Д.

Ухвалою попереднього засідання від 21.12.2018 затверджено поданий розпорядником майна та визнаний судом реєстр вимог кредиторів.

Постановою Господарського суду Одеської області від 15.01.2019 ТОВ «Дунайводбуд-17» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором арбітражного керуючого Дарієнка В.Д.

19.10.2021 ліквідатором та ГУ Пенсійного фонду України в Одеській області надано до господарського суду заяву (вх. № 3-672/21) про:

- визнання недійсним договору від 18.08.2017, укладеного між Акціонерним банком «Укргазбанк» (далі АБ «Укргазбанк», Банк) та Фізичною особою-підприємцем Кравченком Миколою Васильовичем (далі ФОП Кравченко М.В.) про відступлення права вимоги за Кредитним договором №001/255/КЛ-13 від 26.03.2013, укладеним між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ТОВ «Дунайводбуд-17» (далі договір про відступлення права вимоги за кредитним договором);

- про визнання недійсним договору від 18.08.2017, укладеного між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ФОП Кравченком М.В. про відступлення права вимоги за Іпотечним договором № 001/255/З-13 від 26.03.2013, укладеним між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ТОВ «Дунайводбуд-17», з урахуванням Договору про внесення змін та доповнень № 1 від 04.11.2015 до договору іпотеки № 001/255/З-13 від 26.03.2013 (далі договір відступлення права вимоги за іпотечним договором);

Заява (вх. № 3-672/21) обґрунтована тим, що договір відступлення права вимоги за кредитним договором, за яким до ФОП Кравченко М.В. перейшли усі права та обов`язки кредитора по відношенню до ТОВ «Дунайводбуд-17», по суті є договором факторингу, проте ФОП Кравченко М.В. не є особою, що має право бути стороною кредитного договору в силу вимог ст. 1054 ЦК України та не може бути стороною договору факторингу, оскільки не має статусу банка чи фінансової організації.

Крім того, в договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором сторонами (ПАТ АБ «Укргазбанк» та ФОП Кравченко М.В.) умисно внесено неправдиву інформацію з метою заниження вартості предмета іпотеки, а ФОП Кравченко М.В. здійснив перереєстрацію іпотечного майна боржника без оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності та сам встановив вартість предмета іпотеки, що майже в два рази менша ніж заставна вартість предмета іпотеки, вказана в п. 2.2. іпотечного договору.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.10.2021 розгляд заяви ліквідатора та ГУ Пенсійного фонду України (вх. № 3-672/21 від 19.10.2021) призначено до розгляду на 28.10.2021 о 12:15 год.

11.11.2021 від ФОП Кравченка М.В. надійшло клопотання про закриття провадження у даній справі за заявою (вх. № 3-672/21 від 19.10.2021), в якому він зазначив, зокрема, що арбітражний керуючий Дарієнко В.Д. вже звертався до суду з позовом до ПАТ АБ «Укргазбанк» та ФОП Кравченка М.В. про визнання недійсними договорів про відступлення прав вимог за кредитним та іпотечним договорами, за результатом розгляду якого рішенням Господарського суду Одеської області від 30.10.2017 у справі № 916/2234/17, залишеним без змін постановами Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.08.2020 та Верховного Суду від 17.11.2020, у задоволенні цього позову відмовлено. Тобто є вже є таке, що набрало законної сили рішення у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і тих самих підстав.

Також ФОП Кравченко М.В. зазначив, що: позивачами не було сплачено судовий збір; представник ГУ Пенсійного фонду України Бикова Ю.А. не надала доказів того, що вона дійсно уповноважена на представництво інтересів ГУ Пенсійного фонду України в господарському суді; ГУ Пенсійного фонду України не є стороною оспорюваних договорів; строк позовної давності для звернення до суду з таким позовом сплинув 18.08.2020, а позивачами не заявлено клопотання про його поновлення.

11.11.2021 від ПАТ АБ «Укргазбанк» надійшов відзив на заяву (вх. № 3-672/21 від 19.10.2021), в якому Банк також заперечував проти її задоволення. Зокрема, зазначив, що і фізичні особи можуть викупити у банків заборгованість за кредитними зобов`язаннями їхніх клієнтів.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.11.2021 у справі № 916/2458/18 заяву (вх. № 3-672/21 від 19.10.2021) задоволено повністю, визнано недійсними договори про відступлення права вимог за кредитним та іпотечним договорами.

Місцевий господарський суд зазначив, що з аналізу приписів законодавства та оскаржуваного договору, його суб`єктного складу, предмету, мети, форми вчинення, між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ФОП Кравченком М.В. укладено саме договір факторингу, а не договір відступлення прав за кредитним договором. Проте, ФОП Кравченком М.В. не є фінансовою установою та не може надавати фінансові послуги, в той час, як у зобов`язаннях, які виникають з кредитного договору, кредитором може бути лише банк або інша фінансова установа.

Також суд зазначив, що при укладанні договору відступлення права вимоги за іпотечним договором сторонами занижену вартість предмету іпотеки на суму 3631922 грн і Іпотекодержателем не здійснено відшкодування на користь Іпотекодавця 90 % вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог Іпотекодержателя.

Не погодившись з ухвалою суду, ФОП Кравченко М.В. подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні заяви (вх. № 3-672/21 від 19.10.2021) відмовити.

Узагальнені доводи апеляційної скарги ФОП Кравченка М.В.

Суд першої інстанції під час винесення оскаржуваної ухвали не врахував та не прийняв до уваги те, що представник ФОП ОСОБА_1 адвокат Троянда О.В. в судовому засіданні заявила усне клопотання про відмову у задоволенні позову, як поданого поза межами процесуального строку, а оскільки прохання поновити його від позивачів не надходили, це є підставою для відмови у позові. Однак, суд першої інстанції навіть не запитав думки сторін щодо заявленого клопотання, воно не було предметом розгляду у нарадчій кімнаті та суд продовжив розгляд справи, що підтверджується технічним записом судового засідання від 11.11.2021.

Крім того, скаржником в апеляційній скарзі зазначається, що між відповідачами (ПАТ АБ «Укргазбанк» та ФОП Кравченко М.В.) та позивачами (ГУ Пенсійного фонду України в Одеській області і арбітражним керуючим) відсутній предмету спору, оскільки ГУ Пенсійного фонду України в Одеській області не є стороною оспарюваного договору, а в позовній заяві не зазначено, яким чином порушуються його права чи законні інтереси.

Оскаржуваною ухвалою задоволено позовні вимоги арбітражного керуючого попри те, що факт правомірності оспорюваного правочину вже встановлено судовим рішенням у справі з тим же суб`єктним складом ТОВ «Дунайводбуд-17» та відповідачами (справа №916/2234/17). ТОВ «Дунайводбуд-17», представником якого в суді апеляційної та касаційної інстанції був арбітражний керуючий Дарієнко В.Д., вже зверталось з позовом до ПАТ АБ «Укргазбанк» і ФОП Кравченко М.В. про визнання недійсними договорів про відступлення прав вимог від 18.08.2017 з підстав того, що вони укладені з порушенням вимог чинного законодавства та мають ознаки факторингу.

Крім того, в судовому засідання 11.11.2021 ОСОБА_1 подав письмове клопотання про закриття провадження у даній справі з цих підстав, оскільки доводам про недійсність оспорюваних договорів вже була надана правова оцінка Верховним Судом, проте місцевий господарський суд не розглянув заявлене клопотання.

ФОП Кравченко М.В. наголошує, що між сторонами укладено саме договір про відступлення права вимоги за кредитним договором, а не договір факторингу, як помилково зазначив суд першої інстанції.

Також скаржник зазначив, що висновок суду про те, що при укладанні договору відступлення права вимоги за іпотечним договором сторонами не враховано вартість предмета іпотеки, не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки ПАТ АБ «Укргазбанк» перед прийняттям рішення щодо відступлення права вимоги, на виконання п. 6.4.1. іпотечного договору, 10.07.017 звертався до суб`єкта оціночної діяльності для визначення вартості майнових прав за кредитним договором, яка була встановлена у розмірі 2744502,02 грн.

Різна оцінка предмета іпотеки не може бути підставою для скасування договорів.

До апеляційної скарги ФОП Кравченком М.В. додані наступні документи:

- звіт про оцінку вартості майнових прав за кредитним договором, укладеним між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ТОТ «Дунайводбуд-17» від 10.07.2017, складений ТОВ «Кредитне Брокерське Агентство»;

- відповідь ПАТ АБ «Укргазбанк» від 18.11.2021 № 510/1191/2021 на адвокатський запит від 15.11.2021.

Не погоджуючись із ухвалою суду від 11.11.2021 у справі № 916/2458/18, ПАТ АБ «Укргазбанк» також подало на неї апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні заяви (вх. № 3-672/21 від 19.10.2021) відмовити.

Узагальнені доводи апеляційної скарги ПАТ АБ «Укргазбанк».

Судом першої інстанції не було прийнято до уваги те, що оспорюваний договір укладено 18.08.2017, тобто станом на 18.10.2021 пройшло вже 4 повних роки та 2 місяці. Таким чином, на думку скаржника, даний факт грубо порушує загальну позовну давність, визначену ст. 257 ЦК України (3 роки). Заявниками не було подано заяви про поновлення пропущеного процесуального строку на звернення до суду ні разом із заявою про визнання договору недійсним, ні в судовому засіданні 11.11.2021.

Судом першої інстанції не було враховане те, що між відповідачами і позивачами предмету спору та правового конфлікту немає, оскільки відповідно до ст. 215 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією з сторін правочину, так і іншою зацікавленою особою, права та законні інтереси якої порушено правочином. В оскаржуваній ухвалі не зазначено, які ж саме права ГУ Пенсійного фонду України порушені на момент вчинення правочинів.

Висновок суду про те, що при укладанні договору відступлення права вимоги за іпотечним договором сторонами не враховано вартість предмета іпотеки не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки ПАТ АБ «Укргазбанк» перед прийняттям рішення щодо відступлення права вимоги звертався до суб`єкта оціночної діяльності для визначення вартості майнових прав за кредитним договором.

ПАТ АБ «Укргазбанк» також наголошує, що різна оцінка предмета іпотеки не може бути підставою для скасування договорів.

Крім того. вимоги щодо оцінки предмету іпотеки суб`єктом оціночної діяльності ст. 18 Закону України «Про іпотеку» не передбачені.

Суд першої інстанції не прийняв до уваги те, що в процесі незалежної оцінки експертом було проведено оцінку майнових прав, до яких входив предмет іпотеки.

Викладення позицій інших учасників провадження у справі.

14.01.2022 до Південно-західного апеляційного господарського суду від арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. надійшов відзив на апеляційні скарги ФОП Кравченка М.В. та ПАТ АБ «Укргазбанк», в якому зазначено про їх безпідставність та необґрунтованість, зокрема, про неможливість відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи, про те, що ФОП Кравченком М.В. не є банком або фінансовою установою та не може надавати фінансові послуги, а також про те, що суб`єктний склад сторін у даній справі та у справі № 916/2234/17 є відмінним.

09.06.2022 від арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. надійшли додаткові пояснення до відзиву на апеляційні скарги ФОП Кравченка М.В. та ПАТ АБ «Укргазбанк», в яких, посилаючись на постанову Верховного Суду від 24.11.2021 у справі № 911/3730/16 (754/1459/19), просить відмовити у задоволенні апеляційних скарг.

21.06.2022 від арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. надійшли «додаткові уточнення пояснення», в яких зазначено, зокрема про помилковість посилання скаржників на необхідність закриття провадження у даній праві з підстав вже розгляду в судовому порядку вимог про визнання оскпорюваних договорів недійсними.

Процесуальний рух справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.12.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ФОП Кравченка М.В. на ухвалу Господарського суду Одеської області від 11.11.2021. Призначено справу № 916/2458/18 до розгляду на 01.02.2022 о 12:00 год.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.12.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ АБ «Укргазбанк» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 11.11.2021 у справі № 916/2458/18. Призначено її розгляд до сумісного розгляду з апеляційною скаргою ФОП Кравченка М.В. на 01.02.2022 о 12:00 год.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.02.2022 розгляд справи № 916/2458/18 відкладено на 03.03.2022 о 16:00 год.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та наявну загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду та працівників суду, судове засідання 03.03.2022 не відбулось.

У зв`язку із звільненням у відставку судді Бєляновського В.В., розпорядженням керівника апарату суду № 418 від 21.03.2022 призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.03.2022, для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Філінюка І.Г., суддів: Аленіна О.Ю., Богатиря К.В.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.03.2022 справу № 916/2458/18 прийнято до провадження вищевизначеним складом колегії суддів.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.05.2022 повідомлено учасників справи про те, що розгляд справи № 916/2458/18 відбудеться 21.06.2022 о 15:00 год.

Додатково, для належного повідомлення учасників справи про дату, час та місце судового засідання, на веб-сайті Південно-західного апеляційного господарського суду на веб-порталі «Судова влада України» було розміщено відповідне оголошення.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.06.2022 розгляд справи № 916/2458/18 відкладено на 13.07.2022 о 15:00 год.

Додатково, для належного повідомлення учасників справи про дату, час та місце судового засідання, на веб-сайті Південно-західного апеляційного господарського суду на веб-порталі «Судова влада України» було розміщено відповідне оголошення.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.07.2022 розгляд справи № 916/2458/18 відкладено на 30.08.2022 о 15:30 год.

Додатково, для належного повідомлення учасників справи про дату, час та місце судового засідання, на веб-сайті Південно-західного апеляційного господарського суду на веб-порталі «Судова влада України» було розміщено відповідне оголошення.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.08.2022 повідомлено учасників справи про те, що розгляд справи № 916/2458/18 відбудеться 20.09.2022 о 16:00 год.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.09.2022 розгляд справи № 916/2458/18 відкладено на 11.10.2022 о 16:00 год.

Додатково, для належного повідомлення учасників справи про дату, час та місце судового засідання, на веб-сайті Південно-західного апеляційного господарського суду на веб-порталі «Судова влада України» було розміщено відповідне оголошення.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.11.2022 розгляд справи № 916/2458/18 відкладено на 01.11.2022 о 15:30 год.

Розглянувши надані ФОП Кравченком М.В. до апеляційної скарги документи, а саме: звіт про оцінку вартості майнових прав за кредитним договором, укладеним між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ТОТ «Дунайводбуд-17» від 10.07.2017, складений ТОВ «Кредитне Брокерське Агентство», та відповідь ПАТ АБ «Укргазбанк» від 18.11.2021 № 510/1191/2021 на адвокатський запит від 15.11.2021, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. 4 ст. 80 ГПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 80 ГПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно з ч. 3 ст. 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Обґрунтовуючи неподання вказаних документів в суд першої інстанції, скаржник зазначив, що суд першої інстанції умисно не дослідив звіт від 10.07.2017 про оцінку вартості майнових прав за кредитним договором.

Колегія суддів враховує, що в матеріалах даної справи міститься висновок про вартість майнових прав за кредитним договором (а.с.143 т. 16), проте сам звіт, який доданий скаржником до апеляційної скарги, в матеріалах даної справи відсутній.

Відповідно до висновку щодо застосування статей 80, 269 ГПК України, викладеного Верховним Судом у постанові від 18.06.2020 у справі № 909/965/16, єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом (у тому числі апеляційної інстанції) доказів з порушенням встановленого процесуальним законом порядку, це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії, тягар доведення яких покладений на учасника справи (у даному випадку на відповідача).

Отже, при поданні учасником справи доказів, які не були подані до суду першої інстанції, такий учасник справи повинен письмово обґрунтувати, в чому полягає винятковість випадку неподання зазначених доказів до суду першої інстанції у встановлений строк, а також надати відповідні докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від особи, яка їх подає.

За імперативним приписом ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних, зокрема, з невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип рівності сторін у процесі у розумінні «справедливого балансу» між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.

Прийняття судом апеляційної інстанції додатково поданих доказів без урахування наведених вище критеріїв матиме наслідком порушення приписів ст. 269 ГПК України, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність.

Колегія суддів зазначає, що звіт про оцінку вартості майнових прав за кредитним договором, укладеним між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ТОТ «Дунайводбуд-17» від 10.07.2017, складений ТОВ «Кредитне Брокерське Агентство», існував у ФОП Кравченка М.В. на момент звернення ліквідатора та ГУ Пенсійного фонду України із заявою (вх. № 3-672/21 від 19.10.2021), а тому він не був позбавлений права та можливості подати відповідний доказ разом із відзивом (у даному випадку з клопотанням за вх. № 30271 від 11.11.2021) під час розгляду заяви (вх. № 3-672/21 від 19.10.2021) в суді першої інстанції.

Разом з тим, скаржником не наведено жодних поважних причин неможливості своєчасного подання вищевказаного доказу в суд першої інстанції під час розгляду заяви (вх. № 3-672/21 від 19.10.2021)

Щодо наданої скаржником відповіді ПАТ АБ «Укргазбанк» від 18.11.2021 № 510/1191/2021 на адвокатський запит від 15.11.2021, колегія суддів зазначає, що вказаний доказ взагалі датований після постановлення оскаржуваної ухвали суду першої інстанції (11.11.2021).

У постанові Верховного Суду від 11.09.2019 у справі № 922/393/18 викладена правова позиція щодо подання доказів до суду апеляційної інстанції. Касаційний суд підтвердив дотримання процесуальних процедур судом попередньої інстанції, який відхилив клопотання про приєднання до матеріалів справи додаткового доказу через те, що цей доказ датований вже після прийняття рішення судом першої інстанції. Верховний Суд вказав, що така обставина, як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку статті 269 ГПК України незалежно від причин неподання позивачем таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення вищенаведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів залишає без розгляду надані ФОП Кравченком М.В. до апеляційної скарги документи (звіт про оцінку вартості майнових прав за кредитним договором, укладеним між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ТОТ «Дунайводбуд-17» від 10.07.2017, складений ТОВ «Кредитне Брокерське Агентство», та відповідь ПАТ АБ «Укргазбанк» від 18.11.2021 № 510/1191/2021 на адвокатський запит від 15.11.2021).

В судовому засіданні за участю представників ФОП Кравченка М.В., ПАТ АТ «Укргазбанк», ГУ ПФУ в Одеській області та арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду апеляційної інстанції.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, розглянувши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи і їх повноту, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Фактичні обставини справи встановлені судом.

26.03.2013 між ПАТ «Укразбанк» (Банк) та ТОВ «Дунайводбуд-17» (Позичальник) укладено кредитний договір № 001/255/КЛ-13 про надання кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії (далі кредитний договір), за умовами якого Банк відкрив Позичальнику відновлювану кредитну лінію з загальним лімітом в сумі 1950000 грн, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в межах строку кредитування, встановленого в пункті 1.3 цього договору в розмірі 18 % річних. Кредитна лінія відкривається з 26.03.2013 по 22.03.2016.

В забезпечення кредитного договору № 001/255/КЛ-13 між Банком і ТОВ «Дунайводбуд-17» було укладено іпотечний договір від 26.03.2013 № 001/255/3-13 (далі іпотечний договір), посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гашовою В.В. за реєстровим № 277, відповідно до умов якого ТОВ «Дунайводбуд-17» (Іпотекодавець) передав в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме: нежитлові будівлі загальною площею 1995,6 м2, опис: Нежила будівля Адмінбудівля літ. «З», 360,3 м2, Нежила будівля Лісорама літ. «Ж», Нежила будівля Док літ. «В», Нежила будівля Док літ. «Е», Нежила будівля Док літ. «Д», 771,9 м2, Нежила будівля Котельна літ. «И», 53,1 м2. Нежила будівля Склад літ. «К», 278,8 м2, Нежила будівля Склад літ. «Л», 520,5 м2, Нежила будівля Прохідна літ. «Г1», 11,0 м2, Шийка погребу літ. «А», Навіс літ. «М», Навіс літ. «Б», Навіс літ, «Д1», Навіс літ. «Г», які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Одеська, буд. 43 Г.

В забезпечення кредитного договору № 001/255/КЛ-13 між Банком, ТОВ «Дунайводбуд-17» і ОСОБА_2 укладено договір поруки від 26.03.2013 № 001/255/П-13, за умовами якого Поручитель зобов`язався перед Кредитором відповідати за виконання Позичальником у повному обсязі зобов`язань, що випливають з кредитного договору (далі договір поруки).

18.08.2017 між ПАТ «Укргазбанк» (Первісний кредитор) та ФОП Кравченком М.В. (Новий кредитор) укладено договір відступлення № 1, за умовами пунктів 1.1, 1.2 якого Первісний кредитор відступає у повному обсязі Новому кредитору, а Новий кредитор оплачує та приймає всі права та обов`язки, включаючи права вимоги грошових коштів, які існують станом на дату укладення цього договору, згідно з кредитним договором, що укладений між АБ «Укргазбанк» та ТОВ «Дунайводбуд-17» (Боржник). З моменту зарахування у повному обсязі суми грошових коштів за відступлення права вимоги за кредитним договором до Нового кредитора переходять права вимоги (замість Первісного кредитора) до Боржника належного та реального виконання всіх зобов`язань Боржника, які випливають з умов кредитного договору, в обсязі і на умовах, що існуватимуть на момент переходу цих прав (далі договір про відступлення права вимоги за кредитним договором).

Пунктом 1.4 договору про відступлення права вимоги за кредитним договором, що з моменту зарахування у повному обсязі суми грошових коштів за відступлення прав вимоги за кредитним договором на рахунок Первісного кредитора, зазначений у пункті 2.1.1 цього договору, Новий кредитор вважається стороною кредитного договору та до Нового кредитора переходять усі права та обов`язки кредитора по відношенню до Боржника, що належали до цього Первісному кредитору за кредитним договором в обсязі і на умовах, що існуватимуть на момент переходу цих прав, а Первісний кредитор втрачає всі права за кредитним договором.

Згідно з п. 1.6 договору про відступлення права вимоги за кредитним договором після повної оплати Новим кредитором суми грошових коштів за відступлення права вимоги за кредитним договором та відступленням прав вимоги згідно з цим договором, Первісний кредитор передає Новому кредитору права вимоги за договорами забезпечення: іпотечним договором, з урахуванням договору від 04.11.2015 № 1 про внесення змін та доповнень до нього, та договором поруки. Передача прав вимоги за вказаними договорами забезпечення здійснюється на підставі: договору відступлення прав вимоги за вищевказаним договором іпотеки, який буде укладений сторонами і посвідчений нотаріально в день підписання цього договору та договору відступлення прав вимоги за вищевказаним договором поруки.

У пункті 2.1.1 договору про відступлення права вимоги за кредитним договором його сторони погодили, що в день підписання цього договору Новий кредитор зобов`язаний на рахунок Первісного кредитора здійснити оплату грошових коштів за відступлення права вимоги за кредитним договором в сумі 2921849,08 грн без ПДВ, що складається з:

- заборгованості за основним зобов`язанням (у т.ч. простроченої заборгованості за основним зобов`язанням), в сумі 1845355,07 грн без ПДВ, наявної на дату укладання договору відступлення права вимоги за кредитним договором;

- заборгованості по процентам за користування кредитними коштами, нарахованим за процентною ставкою відповідно до умов кредитного договору, в сумі 646555,65 грн без ПДВ, наявної на дату здійснення операції з відступлення права вимоги за кредитним договором, договором іпотеки, договором поруки;

- заборгованості за комісією за управління кредитними коштами в частині обслуговування позичкового рахунку в сумі 28701,22 грн без ПДВ, наявної на дату укладання договору відступлення права вимоги за кредитним договором;

- штрафних санкцій, передбачених умовами кредитного договору, в сумі 322091,98 грн без ПДВ, на дату здійснення операції з відступлення права вимоги за кредитним договором, договором іпотеки, договором поруки;

- судових витрат, понесених Банком для захисту своїх прав в судовому порядку (по всіх процесах щодо стягнення заборгованості з позичальника/поручителя) в загальному розмірі 79145,16 грн.

Відповідно до пункту 2.1.2 договору про відступлення права вимоги за кредитним договором в день підписання цього договору Новий кредитор зобов`язаний протягом п`яти банківських днів з дати укладання цього договору направити на адресу Боржника письмове повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором Новому кредитору

На виконання умов договору про відступлення права вимоги за кредитним договором (пункту 2.1.1) ФОП Кравченко М.В. здійснив на користь Первісного кредитора оплату грошових коштів за відступлення права вимоги за кредитним договором в сумі 2921849,08 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 18.08.2017 № 1 та не заперечується учасниками даної справи.

На виконання умов договору про відступлення права вимоги за кредитним договором (пункту 2.1.2) ФОП Кравченко М.В. направив на адресу Боржника письмове повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором.

Згідно з актом прийому-передачі документації за договором про відступлення права вимоги за кредитним договором у відповідності до статей 512, 517 ЦК України та на виконання пункту 2.2.1 цього договору Банк передав, а ФОП Кравченко М.В. прийняв документи, які засвідчують права, що передаються: оригінали кредитного договору з додатковими договорами; розрахунок заборгованості за цим кредитним договором станом на 16.08.2017; оригінали та копії матеріалів справ Господарського суду Одеської області № 916/3052/16 та № 916/311/17, матеріалів справи Овідіопольського районного суду Одеської області № 509/1008/17.

18.08.2017 між ПАТ АБ «Укргазбанк» (Первісний Іпотекодержатель) та ФОП Кравченком М.В. (Новий Іпотекодержатель) укладено договір відступлення № 2, як4ий посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гашовою В. В. 26.03.2013 за реєстровим № 277, за умовами пунктів 1.1, 1.2 якого Первісний Іпотекодержатель відступив, а Новий Іпотекодержатель прийняв всі права та обов`язки Іпотекодержателя, що існували станом на дату укладення цього договору, за іпотечним договором та договором від 04.11.2015 № 1 про внесення змін та доповнень до зазначеного договору іпотеки, укладених між Банком та ТОВ «Дунайводбуд-17» (Іпотекодавець), яким забезпечується виконання зобов`язань ТОВ «Дунайводбуд-17» за вказаним договором іпотеки (далі договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором). Згідно зі звітом про оцінку предмету іпотеки, який складено 12.02.2013 ТОВ «Компанія «Парус», ринкову вартість предмету іпотеки нежитлових будівель визначено у розмірі 3631922 грн.

Предметом іпотеки за іпотечним договором є: нежитлові будівлі загальною площею 1995,6 м2, що знаходяться за адресою: Одеська область, місто Одеса, вулиця Одеська, будинок 43 Г, належні Іпотекодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нежитлові будівлі (серії САА № 444618), виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради 01.02.2006, на підставі статуту ТОВ «Дунайводбуд-17», зареєстрованого державним реєстратором виконавчого комітету Одеської міської ради Фокіною B.І. 19.07.2005 за № 0009652, протоколу № 1 зборів засновників ТОВ «Дунайводбуд-17» від 25.01.2005, зареєстрованого 02.02.2006 Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» в реєстрі прав власності на нерухоме майно, номер запису: 3683 в книзі: 49неж-104, реєстраційний номер: 10011117, номер витягу: 9733950; зареєстрованого Гашовою В.В., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області, як спеціальним суб`єктом, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, 26.03.2013, номер запису про право власності: 449015, індексний номер витягу: 1615085, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 1.

Земельні ділянки, на яких розташований предмет іпотеки: ділянка № 1 площею 0,0228 га, кадастровий номер :72:001:0029; ділянка № 2 площею 1,0605 га, кадастровий номер :72:001:0030, із земельної ділянки площею 2,5297 га, перебувають в користуванні Іпотекодавця на підставі Державного акта серії ІІ-ОД № 001616 на право постійного користування землею, виданого Одеською міською радою 18.06.2001 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 152. Цільове призначення земельних ділянок №№ 1, 2 - для експлуатації та обслуговування промислової бази.

Згідно з пунктами 1.4, 1.5 договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором договором іпотеки забезпечується виконання зобов`язань, об`єктом яких є грошові кошти, що випливають з кредитного договору, з урахуванням змін та доповнень, внесених додатковими угодами 1-4 до кредитного договору, укладеного між Первісним Іпотекодержателем та Іпотекодавцем. З моменту укладення цього договору та його нотаріального посвідчення до Нового Іпотекодержателя переходять всі права та обов`язки Первісного Іпотекодержателя за договором іпотеки, зокрема, право вимагати від Іпотекодавця належного та реального виконання зобов`язань за договором іпотеки в обсязі, у розмірі та на умовах, що існують на момент переходу цих прав та Новий Іпотекодержатель вважається стороною договору іпотеки, а Первісний Іпотекодержатель втрачає всі права за договором іпотеки.

Пунктом 2.1 договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором передбачено, що Первісний Іпотекодержатель в день укладення цього договору зобов`язується передати Новому Іпотекодержателю оригінал договору іпотеки, що підтверджує дійсне право вимоги, який знаходяться у Первісного Іпотекодержателя. Факт передачі від Первісного Іпотекодержателя до Нового Іпотекодержателя вказаного документу засвідчується складанням Акта прийому-передачі, який укладається у 2-ох ідентичних примірниках для кожної сторони, та підписується повноважними представниками сторін.

Пунктом 2.2 договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором передбачено, Новий Іпотекодержатель зобов`язаний протягом п`яти банківських днів з дати укладення цього договору направити на адресу Іпотекодавця за договором іпотеки письмове повідомлення про відступлення права вимоги за договором іпотеки Новому Іпотекодержателю. Повідомлення повинно містити інформацію про відступлення права вимоги із зазначенням реквізитів Нового Іпотекодержателя (що визначені в розділі 5 «Реквізити сторін» цього договору), необхідних для виконання Іпотекодавцем своїх зобов`язань за договором іпотеки.

Згідно з актом прийому-передачі документації за договором про відступлення права вимоги за іпотечним договором ПАТ АБ «Укргазбанк» передало, а ФОП Кравченко М. В. прийняв наступні документи: оригінал договору іпотеки, оригінал договору № 1 про внесення змін та доповнень до договору іпотеки, технічний паспорт на виробничий будинок, виданий КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості», реєстраційний номер: 3683-49НЄЖ-104 від 26.11.2010, посвідчений директором Кожухівським В. Г.; витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 1615085, витяг надав приватний нотаріус Гашова В.В., серія ЕАВ № 664112; витяг № 9733950 від 02.02.2006 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданий КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості», посвідчений заступником директора Гончаренко А.Д.; свідоцтво про право власності на нежитлові будівлі від 01.02.2006 серії САА №444618, видане виконавчим комітетом Одеської міської ради.

На виконання п. 2.2. договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором Новий Іпотекодержатель 19.08.2017 направив на адресу Іпотекодавця письмове повідомлення про відступлення права вимоги за договором іпотеки Новому Іпотекодержателю, в якому було зазначено реквізити Нового Іпотекодержателя, необхідні для виконання Іпотекодавцем своїх зобов`язань.

18.08.2017 між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ФОП Кравченком М.В. укладено договір відступлення № 3, за умовами пунктів 1.1, 1.2 якого Первісний Кредитор відступив у повному обсязі, а Новий Кредитор прийняв всі права та обов`язки кредитора, що існують станом на дату укладення цього договору, за договором поруки від 26.03.2013 № 001/255-П-13, що укладеним між Банком, ОСОБА_2 (Поручитель) і ТОВ «Дунайводбуд-17» (Позичальник) (далі договір про відступлення права вимоги за договором поруки). Договором поруки забезпечується виконання зобов`язань, об`єктом яких є грошові кошти, що випливають з кредитного договору, з урахуванням змін та доповнень до нього, укладеного між Первісним Кредитором та Поручителем.

Відповідно до пункту 2.1 договору про відступлення права вимоги за договором поруки Первісний Кредитор в день укладення цього договору зобов`язується передати Новому Кредитору оригінал договору поруки, що підтверджує дійсне право вимоги, який знаходяться у Первісного Кредитора. Факт передачі від Первісного Кредитора до Нового Кредитора вказаного документу засвідчується складанням акта прийому-передачі (Додаток №1 до цього договору), який укладається у 2-ох ідентичних примірниках для кожної сторони, та підписується повноважними представниками сторін.

Згідно з актом прийому-передачі документації за договором про відступлення права вимоги за договором поруки, який є додатком № 1 до цього договору, Банк передав, а ФОП Кравченко М.В. прийняв оригінал договору поруки.

На виконання умов пункту 2.2 договору про відступлення права вимоги за договором поруки Новий Кредитор 19.08.2017 направив на адресу Поручителя за договором поруки письмове повідомлення про відступлення права вимоги за договором поруки Новому Кредитору. Повідомлення містило інформацію про відступлення права вимоги із зазначенням реквізитів Нового Кредитора, необхідних для виконання Поручителем своїх зобов`язань за договором поруки.

Судом встановлено, що рішенням Господарського суду Одеської області від 30.10.2017 у справі № 916/2234/17, залишеним без змін постановами Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.08.2020 та Верховного Суду від 17.11.2020, відмовлено у задоволенні позову до ФОП Кравченка М. В. та ПАТ АБ «Укргазбанк» про визнання недійсними договорів про відступлення прав вимог за кредитним та іпотечним договорами.

Також встановлено, що в межах даної справи ліквідатор Дарієнко В.Д. звертався до Господарського суду Одеської області із заявою (вх. №3-211/19) про витребування майна ТОВ «Дунайводбуд-17» з незаконного володіння ТОВ «КСТ ДЕВЕЛОПМЕНТ». В подальшому, ліквідатором надано суду уточнення до вказаної заяви (від 22.04.2019 вх. №3-312/19), та просив суд, зокрема, визнати недійсними договори від 18.08.2017 про відступлення прав вимог за кредитним та іпотечним договорами, укладеними між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ФОП Кравченком М.В.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.09.2020 у задоволенні вищевказаної заяви про визнання недійсними вказаних договорів відмовлено.

Постановою ПІвденно-західного апеляційного господарського суду від 02.02.2021, залишеною без змін постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 08.06.2021, провадження у справі в частині вимог, зокрема, про визнання недійсними договорів про відступлення прав вимог за кредитним та іпотечним договорами закрито, оскільки суд, проаналізувавши зміст рішення Господарського суду Одеської області від 30.10.2017 у справі № 916/2234/17, дійшов висновку, що правові підстави заявленого позову та його предмет, є ідентичними тим, що заявлені в межах цієї справи.

Предметом спору у даній справі є вимоги ліквідатора та ГУ Пенсійного фонду України в Одеській області визнати недійсними договори від 18.08.2017 про відступлення прав вимог за кредитним та іпотечним договорами, укладені між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ФОП Кравченком М.В.

Задовольняючи заяву (вх. № 3-672/21 від 19.10.2021), місцевий господарський суд зазначив, зокрема, що між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ФОП Кравченком М.В. укладено саме договір факторингу, а не договір відступлення прав за кредитним договором.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення заяви ліквідатора та ГУ Пенсійного фонду України в Одеській області (вх. № 3-672/21 від 19.10.2021), проте з інших підстав, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною першою ст. 513 ЦК України встановлено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.

Вказані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги:

1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні;

2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо);

3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним;

4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання;

5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно зі ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Відповідно до ст. 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Згідно зі ст. 1048 ЦК України якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.

Якщо відступлення права грошової вимоги факторові здійснюється з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором, фактор зобов`язаний надати клієнтові звіт і передати суму, що перевищує суму боргу клієнта, який забезпечений відступленням права грошової вимоги, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Якщо сума, одержана фактором від боржника, виявилася меншою від суми боргу клієнта перед фактором, який забезпечений відступленням права вимоги, клієнт зобов`язаний сплатити факторові залишок боргу.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1, п. 11 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансова послуга це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

Факторинг вважається фінансовою послугою.

Згідно з ч. 1 ст. 6 вказаного Закону фінансові послуги відповідно до положень цього Закону надаються суб`єктами господарювання на підставі договору. Договір, якщо інше не передбачено законом, повинен містити: 1) назву документа; 2) назву, адресу та реквізити суб`єкта господарювання; 3) відомості про клієнта, який отримує фінансову послугу: прізвище, ім`я, по батькові, адреса проживання для фізичної особи, найменування та місцезнаходження для юридичної особи; 5) найменування фінансової операції; 6) розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків; 7) строк дії договору; 8) порядок зміни і припинення дії договору; 9) права та обов`язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору; 9-1) підтвердження, що інформація, зазначена в ч. 2 ст. 12 цього Закону, надана клієнту; 10) інші умови за згодою сторін; 11) підписи сторін.

Відповідно до глави 73 ЦК України правова природа факторингу полягає у наданні фактором (посередником) платної фінансової послуги клієнту. Зміст цієї послуги полягає у наданні (фінансуванні) фактором грошових коштів клієнту за плату. При цьому клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до боржника. Клієнт може зобов`язатись відступити факторові свою грошову вимогу до боржника в рахунок виконання свого зобов`язання з повернення отриманих коштів та здійснення оплати за надану фінансову послугу. Або клієнт може зобов`язатись відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання свого зобов`язання перед фактором, яке в майбутньому буде виконане клієнтом шляхом сплати факторові коштів, у тому числі за надану фінансову послугу.

Отже, договір факторингу має такі ознаки:

1) предметом договору є надання фінансової послуги за плату;

2) зобов`язання, в якому клієнтом відступається право вимоги, може бути тільки грошовим;

3) договір факторингу має передбачати не тільки повернення фінансування фактору, а й оплату клієнтом наданої фактором фінансової послуги;

4) договір факторингу укладається тільки в письмовій формі та має містити визначені Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» умови;

5) мета договору полягає у наданні фактором та отриманні клієнтом фінансової послуги.

З наведеного вбачаєтьсяё що договір відступлення права вимоги та договір факторингу можуть мати схожі умови, проте їх правова природа, предмет та мета укладення суттєво відрізняються.

Вирішуючи виключну правову проблему щодо розмежування правочину відступлення права вимоги та договору факторингу, слід виходити з наведених вище суттєвих ознак указаних договорів, які відрізняють договір відступлення права вимоги від договору факторингу.

Так, якщо предметом та метою укладеного договору є відступлення права вимоги, а інші суттєві умови договору притаманні як договорам відступлення права вимоги, так і договорам факторингу, то за відсутності доказів, що підтверджують надання новим кредитором фінансової послуги (надання грошових коштів за плату) попередньому кредитору, у суду немає підстав вважати такий договір відступлення права вимоги договором факторингу.

Якщо укладений договір відступлення права вимоги містить умови, які притаманні виключно договору факторингу, або навпаки, то суд має з`ясувати, який саме договір укладений сторонами, з урахування всієї сукупності його суттєвих ознак.

Згідно зі ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 ЦК України об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.

Відповідно до статті 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Право вимоги у зобов`язанні є майновим правом, яке має цивільну оборотоздатність та може вільно відчужуватись з урахуванням обмежень, встановлених нормами глави 47 ЦК України.

Отже, відступлення права вимоги може відбуватись, зокрема, на підставі договору купівлі-продажу, дарування, міни. Якщо право вимоги відступається за плату (так званий продаж боргів), то сторони у відповідному договорі мають визначити ціну продажу цього майнового права. Можлива різниця між вартістю права вимоги та ціною його продажу може бути обумовлена ліквідністю цього майнового права та сама по собі (за відсутності інших ознак) не свідчить про наявність фінансової послуги, яка надається новим кредитором попередньому.

Зміст зобов`язання, у якому відступається право вимоги (оплата за поставлений товар, надану послугу, повернення наданих коштів тощо), не впливає на оборотоздатність цього майнового права, тому не має вирішального значення для відмежування договору відступлення права вимоги від договору факторингу.

Колегія суддів зазначає, що за договорами від 18.08.2017 про відступлення прав вимог за кредитним та іпотечними договорами, укладеними між ФОП Кравченком М.В. та ПАТ АБ «Укргазбанк», до ФОП Кравченко М.В. фактично перейшли усі права та обов`язки ПАТ АБ «Укргазбанк» по відношенню до ТОВ «Дунайводбуд-17», тобто ПАТ АБ «Укргазбанк» продало майнове право вимоги виконання ТОВ «Дунайводбуд-17» зобов`язання за кредитним та забезпечувальним договорами.

При цьому, предметом договору про відступлення права вимоги за кредитним договором є відступлення такого права за плату (купівля-продаж), а метою укладення цього договору є отримання Банком грошових коштів.

Отже, за своєю правовою природою договір про відступлення права вимоги за кредитним договором від 18.08.2017, укладений між ФОП Кравченком М.В. та ПАТ АБ «Укргазбанк», є договором купівлі-продажу майнового права, а тому не може бути віднесений до договорів факторингу.

У постанові від 31.10.2018 у справі № 465/646/11 (провадження № 14-222цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила загальний висновок, який надалі застосувала у постанові від 10.11.2020 у справі № 638/22396/14-ц (провадження № 14-16цс20), про те, що відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням ч. 3 ст. 512 та ст.. 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме - кредитор-банк або інша фінансова установа.

Колегія суддів зазначає, що ФОП Кравченко М.В. не наділений правом надавати фінансові послуги, він не є ані Банком, ані будь-якою іншою установою, яка має право на здійснення фінансових операцій та яка віднесена до реєстру фінансових установ.

При цьому, колегією суддів також враховується, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.03.2021 у справі № 906/1174/18 відступила від означеного загального висновку, сформульованого у постанові від 31.10.2018 у справі № 465/646/11 (провадження № 14-222цс18), та конкретизувала його так, що «відступлення права вимоги за кредитним і забезпечувальним договорами є можливим не тільки на користь фінансових установ за обставин, коли попередній кредитор (банк) був позбавлений банківської ліцензії та перебував у процедурі ліквідації».

Разом з тим, колегією суддів встановлено, а сторонами не заперечується, що на момент укладення оспорюваних договорів ПАТ АБ «Укргазбанк» не перебував у процесі ліквідації, не був позбавлений банківської ліцензії, а спірне нерухоме майно не відчужувалось на відкритих торгах.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що хоча суд першої інстанції і помилково зазначив, що за своєю правовою природою договір про відступлення права вимоги за кредитним договором від 18.08.2017, укладений між ФОП Кравченком М.В. та ПАТ АБ «Укргазбанк», є договором факторингу, втім дійшов вірного висновку про те, що цей договір, разом із укладеним на його підставі договором про відступлення права вимоги за іпотечним договором, суперечать положенням ч. 3 ст. 512 та ст. 1054 ЦК України, що є підставою для визнання їх недійсними.

З огляду на те, що при укладенні вказаних договорів сторонами допущені порушення вимоги законодавства, колегія суддів зазначає, що встановлення вартості відступлення права вимоги та оцінки предмета іпотеки не матимуть вирішального значення для вирішення даного спору, а тому колегія суддів не надає правової оцінки доводам учасників даної справи в цій частині.

Як вбачається з матеріалів даної справи, ФОП Кравченком М.В. у клопотанні (вх. № 30271/21 від 11.11.2021) просив суд застосувати до вимог заяви ліквідатора та ГУ Пенсійного фонду України в Одеській області (вх. № 3-672/21 від 19.10.2021) наслідки спливу строку позовної давності.

Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

З огляду на дату укладення договорів (18.07.2017), початком перебігу строку позовної давності є 19.08.2017, і враховуючи приписи ст. 257 ЦК України, він закінчився 19.08.2020, в той час як з заявою ліквідатор та ГУ Пенсійного фонду України в Одеській області звернулись 20.11.2021 (а.с.72 т.1).

Разом з тим, виходячи з положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019)» №540-ІХ від 30.03.2020, який набрав чинності 02.04.2020, розділ Прикінцеві положення ЦК України доповнено п. 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-2019), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Отже, строк позовної давності, визначений, зокрема, ст. 257 ЦК України, в силу приписів п. 12 Прикінцевих положень ЦК України продовжено на строк дії карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» установлено карантин на усій території України з 12.03.2020, який тривав як на час ухвалення оскаржуваної ухвали суду, так і триває на час її перегляду в апеляційному порядку.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що відповідний строк позовної давності ліквідатором та ГУ Пенсійного фонду України в Одеській області не пропущений.

Доводи скаржників про те, що позивачами не було сплачено судовий збір, а також про те, що представник ГУ Пенсійного фонду України Бикова Ю.А. не надала доказів того, що вона дійсно уповноважена на представництво інтересів ГУ Пенсійного фонду України в господарському суді, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи спростовуються матеріалами даної справи, а саме: квитанцією про оплату судового збору (а.с.91 т.21) та довіреністю ГУ Пенсійного фонду України в Одеській області на ім`я Бикової Ю.А. (а.с.90 т.21).

Щодо доводів скаржників про те, що ГУ Пенсійного фонду України в Одеській області не є стороною оспорюваних договорів, колегія суддів зазначає наступне.

Процедура банкрутства за своєю суттю є конкурсним процесом, основною метою якого, зокрема, є рівномірне і справедливе задоволення вимог всієї сукупності кредиторів неплатоспроможного боржника.

Тож на відміну від позовного провадження, призначенням якого є визначення та задоволення індивідуальних вимог кредиторів, провадження у справі про банкрутство має за мету задоволення сукупності вимог кредиторів неплатоспроможного боржника.

Такий процес включає в себе низку процедур і послідовних та сукупних процесуальних і позапроцесуальних дій учасників провадження, що супроводжуються поданням доказів, пояснень, наведенням заперечень та міркувань учасниками справи тощо, які можуть вплинути на рішення суду щодо питання, яке є предметом судового розгляду. Беззаперечним є право кожного кредитора спростовувати обґрунтованість і розмір вимог іншого кредитора шляхом подачі відповідних позовів, заяв, доказів, оскільки розмір вимог одного кредитора впливає на інтереси інших кредиторів з огляду на можливість/неможливість у подальшому задоволення їх вимог через співвідношення ліквідаційної маси та загального обсягу вимог кредиторів.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що ГУ Пенсійного фонду України в Одеській області, як кредитор, має право на звернення до суду із відповідною заявою у межах цієї справи про банкрутство, а обраний спосіб захисту своїх прав не суперечить вимогам чинного законодавства.

Щодо доводів скаржників про те, що вже є таке, що набрало законної сили рішення у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і тих самих підстав, колегія суддів зазначає наступне.

Як вже зазначалось, рішенням Господарського суду Одеської області від 30.10.2017 у справі № 916/2234/17, залишеним без змін постановами Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.08.2020 та Верховного Суду від 17.11.2020, відмовлено у задоволенні позову про визнання недійсними договорів про відступлення прав вимог за кредитним та іпотечним договорами.

Крім того, в межах даної справи ліквідатор Дарієнко В.Д. звертався до Господарського суду Одеської області із заявою (з урахуванням заяви (від 22.04.2019 вх. №3-312/19)), в якій просив суд, зокрема, визнати недійсними договори про відступлення прав вимог за кредитним та іпотечним договорами, за результатом розгляду якої ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.09.2020 у її задоволенні відмовлено, а постановою ПІвденно-західного апеляційного господарського суду від 02.02.2021, залишеною без змін постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 08.06.2021, провадження у справі в частині цих вимог закрито.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 175 ГПУ України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу (п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України).

Передумовою для застосування положень п. 2 ч. 1 ст. 175 ГПК України є наявність такого, що набрало законної сили, рішення чи ухвали суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Отже, для закриття провадження у справі, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України, необхідна наявність одночасно трьох однакових складових - рішення у справі, що набрало законної сили, повинно бути ухвалене щодо тих самих сторін, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Перевіривши відмінність/тотожність сторін спору у даній справі та справи № 916/2234/17, колегія суддів зазначає, що у справі № 916/2234/17 позов було подано ТОВ «Дунайводбуд-17» в межах позовного провадження і у ній взагалі не брало участь ГУ Пенсійного фонду України в Одеській області, в той час, як межах даної справи (№916/2458/18) заяву (вх. № 3-672/21 від 19.10.2021) подано арбітражним керуючим ТОВ «Дунайводбуд-17» та ГУ Пенсійного фонду України в Одеській області, як кредитором.

Колегія суддів також враховує, що арбітражний керуючий Дарієнко В.Д. не є тотожним ТОВ «Дунайводбуд-17», а є самостійним позивачем в межах справи про банкрутство, і як вже зазначалось вище, на відміну від позовного провадження, призначенням якого є визначення та задоволення індивідуальних вимог кредиторів, провадження у справі про банкрутство має за мету задоволення сукупності вимог кредиторів неплатоспроможного боржника.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає про помилковість доводів скаржників про наявність підстав для закриття провадження у даній справі в порядку п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Висновки колегії суддів апеляційного господарського суду.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржників.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276-277, 281-284, 339-343 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 11.11.2021 у справі №916/2458/18 залишити без змін, а апеляційні скарги Фізичної особи-підприємця Кравченко Миколи Васильовича та Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» залишити без задоволення.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг покласти на Фізичну особу-підприємця Кравченка Миколу Васильовичу та Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк».

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.

У зв`язку з тим, що головуючий суддя Філінюк І.Г. та суддя-член колегії Аленін О.Ю. відповідно до наказу Голови суду від 26.10.2022 №233-к з 07.11.2022 по 11.11.2022 брали участь у підготовці суддів для підтримання кваліфікації в Національній школі суддів України, то повний текст постанови складено та підписано: 14.11.2022.

Головуючий суддя І.Г. Філінюк

Суддя О.Ю. Аленін

Суддя К.В. Богатир