ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2022 р. Справа№ 911/956/17 (361/6664/20)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пантелієнка В.О.

суддів: Гарник Л.Л.

Сотнікова С.В.

секретар судового засідання Нечасний О.Л.

за участю представників:

від позивача - Данилов С.А. ордер АІ №1305791 від 18.09.2022р.;

від відповідачів 1-4, 9, 11 - не з`явились;

від відповідача 5 - Ліщук О.В. ордер АІ №1203627 від 24.01.2022р.;

від відповідача 6 - Ліщук О.В. ордер АІ №1203626 від 24.01.2022р.;

від відповідача 7 - Ліщук О.В. ордер АІ №1203628 від 24.01.2022р.;

від відповідача 8 - Ліщук О.В. ордер АІ №1203624 від 24.01.2022р.;

від відповідача 10 - Бондар А.В. ордер АІ №1204118 від 25.07.2022р.;

від третьої особи - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5

на рішення господарського суду Київської області від 07.06.2022р.

(повний текст складено 04.07.2022р.)

та на додаткове рішення господарського суду Київської області від 12.07.2022р.

(повний текст складено 28.07.2022р.)

у справі №911/956/17 (361/6664/20) (суддя Наріжний С.Ю.)

за позовом ОСОБА_6

до відповідача 1.Броварської міської ради Київської області

відповідача 2.Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області

відповідача 3.Товариства з обмеженою відповідальністю «Броварський домобудівний комбінат Меркурій»

відповідача 4.Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції в Київській області в особі правонаступника Києво-Святошинської РДА

відповідача 5. ОСОБА_1

відповідача 6. ОСОБА_2

відповідача 7. ОСОБА_3

відповідача 8. ОСОБА_4

відповідача 9.Державного підприємства «Сетам»

відповідача 10. ОСОБА_5

відповідача 11. ОСОБА_7

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Декабристів 46»

про визнання недійсними рішень, правочинів, електронних торгів, визнання незаконним та скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно, визнання незаконною та скасування заборони на нерухоме майно, витребування майна

у відокремленому провадженні в межах справи №911/956/17

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Лексвінхаус»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Броварський домобудівний комбінат Меркурій»

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Київської області від 07.06.2022р. у справі №911/956/17 (361/6664/20) позов задоволено частково; визнано незаконним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 40729499 від 20.04.2018 10:50:03; приватний нотаріус Іваненко Олег Валерійович, Броварський міський нотаріальний округ, Київська обл.; дата, час державної реєстрації: 20.04.2018 10:38:29; номер запису про право власності/довірчої власності: 25810137; об`єкт нерухомого майна: нежитлове приміщення загальною площею 273,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОНМ 06 ; власник ОСОБА_5 ; визнано незаконним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 38892463 від 21.12.2017 16:47:11; приватний нотаріус Бурлака Людмила Костянтинівна, Броварський міський нотаріальний округ, Київська обл.; дата, час державної реєстрації: 21.12.2017 16:35:55; номер запису про право власності/довірчої власності: 24089157; об`єкт нерухомого майна: нежитлове приміщення загальною площею 257,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОНМ 06 ; власник ОСОБА_5 ; визнано незаконним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 38887067 від 21.12.2017 15:06:23; приватний нотаріус Бурлака Людмила Костянтинівна, Броварський міський нотаріальний округ, Київська обл.; дата, час державної реєстрації: 21.12.2017 14:39:03; номер запису про право власності/довірчої власності: 24084288; об`єкт нерухомого майна: нежитлове приміщення загальною площею 188,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 ; РНОНМ 06 ; власник ОСОБА_5 ; визнано незаконним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 38890077 від 21.12.2017 16:01:19; приватний нотаріус Бурлака Людмила Костянтинівна, Броварський міський нотаріальний округ, Київська обл.; дата, час державної реєстрації: 21.12.2017 15:44:03; номер запису про право власності/довірчої власності: 24086862; об`єкт нерухомого майна: нежитлове приміщення загальною площею 270 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 ; РНОНМ 06 ; власник ОСОБА_5 ; витребувано у ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 ; РНОКПП НОМЕР_5 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) підвальне приміщення загальною площею 989,6 кв.м. будинку АДРЕСА_6 (частини якого зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно як приміщення №175 площею 273,4 кв.м., №176 площею 257,8 кв.м., №177 площею 188,4 кв.м. та №178 площею 270 кв.м.) та передано у володіння співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_6 (ОСББ «Декабристів 46»), як таке, що є спільною власністю усіх співвласників цього будинку та яке не підлягає державній реєстрації; в іншій частині позову відмовлено.

Додатковим рішенням господарського суду Київської області від 12.07.2022р. у справі №911/956/17(361/6664/20) заяву ОСОБА_6 від 08.06.2022р. задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 ; РНОКПП НОМЕР_5 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ОСОБА_6 ( АДРЕСА_7 ; РНОКПП НОМЕР_6 ) 10000 (десять тисяч) грн 00 коп. витрат на правничу допомогу адвоката.

Не погоджуючись з винесеними рішенням місцевого суду, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 подали апеляційну скаргу на рішення господарського суду Київської області від 07.06.2022р., в якій просять скасувати оскаржуване рішення в повному обсязі та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_6 .

Також, не погоджуючись з винесеними додатковим рішенням суду, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 подали апеляційну скаргу на додаткове рішення господарського суду Київської області від 12.07.2022р., в якій просять скасувати оскаржуване додаткове рішення в повному обсязі та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_6 .

Також, не погоджуючись з винесеними рішенням і додатковим рішенням суду, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу на рішення господарського суду Київської області від 07.06.2022р., в якій просить скасувати рішення господарського суду Київської області від 07.06.2022р. та додаткове рішення господарського суду Київської області від 12.07.2022р. і постановити нове рішення, яким в позові відмовити повністю з віднесенням всіх судових витрат на позивача.

У відзивах на апеляційні скарги ОСОБА_6 просить відмовити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у задоволенні апеляційних скарг, а рішення господарського суду Київської області від 07.06.2022р. та додаткове рішення господарського суду Київської області від 12.07.2022р. у справі №911/956/17(361/6664/20) залишити без змін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.09.2022р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на додаткове рішення господарського суду Київської області від 12.07.2022р. по справі №911/956/17(361/6664/20) та призначено її до розгляду на 24.10.2022р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2022р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на рішення господарського суду Київської області від 07.06.2022р. по справі №911/956/17(361/6664/20) та призначено її до розгляду на 24.10.2022р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.09.2022р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення господарського суду Київської області від 07.06.2022р. та на додаткове рішення господарського суду Київської області від 12.07.2022р. по справі №911/956/17(361/6664/20); розгляд апеляційної скарги ОСОБА_5 призначено на 24.10.2022р.; об`єднано апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на рішення господарського суду Київської області від 07.06.2022р. та на додаткове рішення господарського суду Київської області від 12.07.2022р. по справі №911/956/17(361/6664/20) в одне апеляційне провадження.

24.10.2022р., у зв`язку з відсутністю електроенергії в апеляційному суді, розгляд справи не відбувся.

Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 25.10.2022р. розгляд справи №911/956/17(361/6664/20) призначено на 14.11.2022р.

24.10.2022р. і 03.11.2022р. до апеляційного суду від представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та представника ОСОБА_5 (відповідно) надійшли клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

Колегія суддів відхиляє клопотання представників апелянтів про призначення судової будівельно-технічної експертизи як необґрунтоване, оскільки наявних доказів у матеріалах справи достатньо для об`єктивного вирішення спору.

24.10.2022р. до апеляційного суду від представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 надійшло клопотання про об`єднання в одне апеляційне провадження апеляційних скарг ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на рішення господарського суду Київської області від 07.06.2022р. та на додаткове рішення господарського суду Київської області від 12.07.2022р. у справі №911/956/17(361/6664/20.

Колегія суддів задовольняє клопотання представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про об`єднання в одне апеляційне провадження апеляційних скарг, оскільки названі вище рішення пов`язані між собою і їх можливо вирішити в одному судовому засіданні.

03.11.2022р. до апеляційного суду від представника ОСОБА_5 надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги ОСОБА_5 на рішення господарського суду Київської області від 07.06.2022р. та на додаткове рішення господарського суду Київської області від 12.07.2022р. по справі №911/956/17(361/6664/20) окремо (у відповідних частинах), разом з апеляційними скаргами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Колегія суддів відхиляє клопотання представника ОСОБА_5 про роз`єднання апеляційної скарги як необґрунтоване, оскільки апеляційний суд вирішив розглядати апеляційні скарги на рішення від 07.06.2022р. і додаткове рішення від 12.07.2022р. в одному судовому засіданні.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач - ОСОБА_6 звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою про визнання недійсними рішень, правочинів, електронних торгів, визнання незаконним та скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно, визнання незаконною та скасування заборони на нерухоме майно. Разом з позовною заявою Позивачем подано клопотання про призначення судової експертизи та клопотання про витребування доказів.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 11.11.2020р. було відкрито провадження у вказаній справі №361/6664/20; призначено підготовче засідання.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 29.07.2021р. справу №361/6664/20 було передано до господарського суду Київської області для розгляду в межах справи №911/956/17 про банкрутство ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій».

29.10.2021р. матеріали справи №361/6664/20 разом з позовною заявою Позивача від 15.02.2021р. про збільшення позовних вимог та заявою про залучення співвідповідача, заміну відповідачів на належних та збільшення позовних вимог, відповідно до супровідного листа від 20.10.2021р. №361/6664/20/32130/2021 надійшли до господарського суду Київської області.

Після надходження матеріалів справи №361/6664/20 до господарського суду Київської області вказану справу відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду було передано судді Наріжному С.Ю. для розгляду в межах справи №911/956/17; присвоєно єдиний унікальний номер справи №911/956/17 (361/6664/20).

Так, ухвалою господарського суду Київської області від 18.04.2017р. було відкрито провадження у справі №911/956/17 про банкрутство ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій».

Постановою господарського суду Київської області від 12.06.2018р. було визнано банкрутом ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій» та відкрито його ліквідаційну процедуру. Ухвалою суду від 10.12.2019р. ліквідатором Банкрута було призначено арбітражного керуючого Бахматського О.О.

Ухвалою господарського суду Київської області від 08.11.2021р. справу №361/6664/20 було прийнято до провадження судді Наріжного С.Ю. для розгляду за правилами загального позовного провадження у відокремленому провадженні в межах справи №911/956/17 про банкрутство ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій»; призначено підготовче засідання.

Зокрема Позивач просив місцевий суд:

1)визнати незаконним та скасувати Рішення Броварської міської ради № 482 від 13.09.2010р. про оформлення Права власності на нерухоме майно та реєстрацію за ТОВ "Броварський домобудівний комбінат Меркурій" нерухомого майна - підвальні приміщення, а саме: 1.1.) свідоцтво про право власності, б/н, від 19.10.2010р., реєстраційний номер майна 31808499, ТОВ "Броварський домобудівний комбінат Меркурій" зареєстровано право приватної власності на нежитлові приміщення № 1-8 підвального поверху 1 під`їзду, загальною площею 273,4 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_6 (в подальшому стало приміщенням 175); 1.2.) свідоцтво про право власності, б/н, від 19.10.2010р., реєстраційний номер майна 31809508, ТОВ "Броварський домобудівний комбінат Меркурій" зареєстровано право приватної власності на нежитлові приміщення № 9-16 підвального поверху 2 під`їзду, загальною площею 257,8 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_6 (в подальшому стало приміщенням 176); 1.3.) свідоцтво про право власності, б/н, від 19.10.2010р., реєстраційний номер майна 31810114, ТОВ "Броварський домобудівний комбінат Меркурій" зареєстровано право приватної власності на нежитлові приміщення № 17-26 підвального поверху 3 під`їзду, загальною площею 255,8 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_6 (в подальшому стало приміщенням 177); свідоцтво про право власності, б/н, від 19.10.2010р., реєстраційний номер майна 318110662, ТОВ "Броварський домобудівний комбінат Меркурій" зареєстровано право приватної власності на нежитлові приміщення № 27-35 підвального поверху 4 під`їзду, загальною площею 270,0 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_6 (в подальшому стало приміщенням 178);

2)визнати незаконним та скасувати Свідоцтва про право власності видані Виконкомом Броварської міської ради ТОВ "Броварський домобудівний комбінат Меркурій", нерухоме майно - Підвальні приміщення, а саме: 2.1.) свідоцтво про право власності, б/н, від 19.10.2010р., реєстраційний номер майна 31808499, ТОВ "Броварський домобудівний комбінат Меркурій" зареєстровано право приватної власності на нежитлові приміщення № 1-8 підвального поверху 1 під`їзду, загальною площею 273,4 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_6 (в подальшому стало приміщенням 175); 1.2.) свідоцтво про право власності, б/н, від 19.10.2010р., реєстраційний номер майна 31809508, ТОВ "Броварський домобудівний комбінат Меркурій" зареєстровано право приватної власності на нежитлові приміщення № 9-16 підвального поверху 2 під`їзду, загальною площею 257,8 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_6 (в подальшому стало приміщенням 176); 1.3.) свідоцтво про право власності, б/н, від 19.10.2010р., реєстраційний номер майна 31810114, ТОВ "Броварський домобудівний комбінат Меркурій" зареєстровано право приватної власності на нежитлові приміщення № 17-26 підвального поверху 3 під`їзду, загальною площею 255,8 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_6 (в подальшому стало приміщенням 177); свідоцтво про право власності, б/н, від 19.10.2010р., реєстраційний номер майна 318110662, ТОВ "Броварський домобудівний комбінат Меркурій" зареєстровано право приватної власності на нежитлові приміщення № 27-35 підвального поверху 4 під`їзду, загальною площею 270,0 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_6 (в подальшому стало приміщенням 178);

3)визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень Реєстраційною службою Києво-Святошинського РУЮ в Київській області 07.10.2015р., згідно якої за ОСОБА_3 зареєстровано право приватної власності на нежитлові приміщення № 175, загальною площею 273,4 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_6 , Номер запису права власності / довірчої власності 13075905, РНОНМ 06, реєстраційний номер запису 1168079;

4)визнати незаконним та скасувати Свідоцтво про право власності, серія та номер 46025438 від 21.10.2015р., видане Реєстраційною службою Києво-Святошинського РУЮ в Київській області, згідно якого за ОСОБА_3 зареєстровано право приватної власності на нежитлове приміщення № 175, загальною площею 273,4 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_6 , Номер запису права власності / довірчої власності 13075905, РНОНМ 06, реєстраційний номер запису 1168079;

5)визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень Реєстраційною службою Києво-Святошинського РУЮ в Київській області 07.10.2015р., згідно якої за ОСОБА_1 зареєстровано право приватної власності на нежитлове приміщення № 176, загальною площею 257,8 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_6 , Номер запису права власності / довірчої власності 11688079, РНОНМ 06; 5.1.) визнати незаконним та скасувати Свідоцтво про право власності, серія та номер 46027501 від 21.10.2015р., видане Реєстраційною службою Києво-Святошинського РУЮ в Київській області, згідно якого за ОСОБА_1 зареєстровано право приватної власності на нежитлове приміщення № 176, загальною площею 257,8 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_6 , Номер запису права власності / довірчої власності 11688079, РНОНМ 06;

6)визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень Реєстраційною службою Києво-Святошинського РУЮ в Київській області 07.10.2015р., згідно якої за ОСОБА_2 зареєстровано право приватної власності на нежитлове приміщення № 177, загальною площею 188,4 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_6 , Номер запису права власності / довірчої власності 11687464, РНОНМ 06; 6.1.) визнати незаконним та скасувати Свідоцтво про право власності, серія та номер 460254566 від 21.10.2015р., видане Реєстраційною службою Києво-Святошинського РУЮ в Київській області, згідно якого за ОСОБА_2 зареєстровано право приватної власності на нежитлове приміщення № 177, загальною площею 188,4 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_6 , Номер запису права власності / довірчої власності 11687464, РНОНМ 06;

7)визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень Реєстраційною службою Києво-Святошинського РУЮ в Київській області 07.10.2015р., згідно якої за ОСОБА_8 зареєстровано право приватної власності на нежитлове приміщення № 178, загальною площею 270,0 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_6 , Номер запису права власності / довірчої власності 11685618, РНОНМ 06; 7.1.) визнати незаконним та скасувати Свідоцтво про право власності, серія та номер 46014421 від 21.10.2015р., видане Реєстраційною службою Києво-Святошинського РУЮ в Київській області, згідно якого за ОСОБА_8 зареєстровано право приватної власності на нежитлове приміщення № 178, загальною площею 270,0 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_6 , Номер запису права власності / довірчої власності 11685618, РНОНМ 06;

8)визнати недійсним договір дарування, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , 01.02.2016р., посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського МНО Київської області Федоряка О.С. (рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер 280239400, номер запису про право власності № 13075905, згідно з яким за ОСОБА_4 було зареєстровано право приватної власності на нежитлове приміщення № 175, підвальний поверх, загальною площею 273,4 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_6 , РНОНМ 06;

9)визнати незаконними та недійсними Електронні торги № 322394, ДП "Сетам" від 20.03.2018р. стосовно реалізації нежитлового приміщення № 175, підвальний поверх, загальною площею 273,4 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_6 , що належало на праві приватної власності ОСОБА_4 і згідно яких переможцем даних торгів визнано ОСОБА_5 ;

10)визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень здійснену 20.04.2018р. приватним нотаріусом Броварського МНО Іваненком О.В. відповідно до ст. 61 Закону України "Про виконавче провадження" та акту державного виконавця про проведення електронних торгів № 322394 від 12.04.2018р. по лоту № 267879 з реалізації нерухомого майна, що належало ОСОБА_4 , видано Свідоцтво, зареєстроване в реєстрі № 706 згідно із яким ОСОБА_5 належить на праві власності майно, що складається із спірного нежитлового приміщення № 175, загальною площею 273,4 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_6 , РНОНМ 06; 10.1.) визнати незаконним та скасувати Свідоцтво про право власності видане приватним нотаріусом Броварського МНО Іваненком О.В. та зареєстроване в реєстрі № 706, згідно із яким ОСОБА_5 належить на праві приватної власності майно, що складається із спірного нежитлового приміщення № 175, загальною площею 273,4 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_6 , РНОНМ 06;

11)визнати недійсним Договір купівлі-продажу № 1548 від 21.12.2017р. укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Броварського МНО Київської області Бурлака Л.К. та згідно якого зареєструвала право власності за останньою на нежитлове приміщення № 176 загальною площею 257,8 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_6 ; Номер запису права власності / довірчої власності 24089157, РНОНМ 06;

12)визнати незаконним та скасувати Заборону на нерухоме майно здійснену 02.10.2018р. Приватним нотаріусом Київського МНО Бойко О.В. на підставі Договору іпотеки № 1795 від 02.10.2018р., укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 здійснено запис про обтяження: 28199640, а саме Заборона на нерухоме майно: нежитлове приміщення № 176 загальною площею 257,8 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_6 ; Номер запису про іпотеку 28199919, РНОНМ 06;

13)визнати недійсним Договір купівлі-продажу № 1535 від 21.12.2017р., укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , посвідчений Приватним нотаріусом Броварського МНО Київської області Бурлака Л.К., згідно якого зареєструвала право власності за останньою на нежитлове приміщення № 177, загальною площею 188,4 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_6 ; Номер запису права власності / довірчої власності 24084288, РНОНМ 06;

14)визнати незаконним та скасувати Заборону на нерухоме майно здійснену 02.10.2018р. Приватним нотаріусом Київського МНО Бойко О.В. на підставі Договору іпотеки № 1795 від 02.10.2018р. укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 здійснено Запис про обтяження: 28200307, а саме Заборона на нерухоме майно: нежитлове приміщення № 177, загальною площею 188,4 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_6 ; Номер запису про іпотеку 282000332, РНОНМ 06;

15)визнати недійсним Договір купівлі-продажу № 1541 від 21.12.2017р., укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , посвідчений Приватним нотаріусом Броварського МНО Київської області Бурлака Л.К. та згідно якого зареєструвала право власності за останньою на нежитлове приміщення № 178, загальною площею 270 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_6 ; Номер запису права власності / довірчої власності 24086862, РНОНМ 06;

16)визнати незаконним та скасувати Заборону на нерухоме майно здійснену 02.10.2018р. Приватним нотаріусом Київського МНО Бойко О.В. на підставі Договору іпотеки № 1795 від 02.10.2018р., укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 здійснено Запис про обтяження: 28200351, а саме Заборона на нерухоме майно: нежитлове приміщення 178, загальною площею 270 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_6 ; Номер запису про іпотеку 28200380, РНОНМ 06;

17)визнати незаконним та скасувати Заборону на нерухоме майно здійснену 15.01.2020р. Приватним нотаріусом Київського МНО Бойко О.В. на підставі Договору іпотеки № 155 від 15.01.2020р., укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 здійснено Запис про обтяження: 35066612, а саме Заборона на нерухоме майно: на нежитлове приміщення № 175, загальною площею 273,4 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_6 ; Номер запису про іпотеку 35066450, РНОНМ 06;

18)витребувати у ОСОБА_5 підвальне приміщення загальною площею 989,6 кв.м. (РНОНМ 06) будинку 46 по вулиці Декабристів в місті Бровари Київської області та передати у володіння співвласників ОСББ "Декабристів 46", яке є спільною власністю усіх співвласників цього будинку та яке не підлягає державній реєстрації по закону.

На думку Позивача, спірне приміщення є допоміжним приміщенням, зокрема підвалом всього багатоквартирного будинку АДРЕСА_6 . В підвалі будинку знаходяться всі інженерні мережі (водо- тепло- та електропостачання, а також водовідведення).

Незаконними діями відповідачів спірне приміщення було перетворене на папері на чотири об`єкти нерухомості, а саме - нежитлові приміщення №175, 176, 177, 178.

Позивач є власником квартири АДРЕСА_8 , отже відповідно до ст. 1 Закону України "Про ОСББ" є співвласником багатоквартирного будинку та згідно ст. 5 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" є співвласником спірного майна.

30.11.2015р. співвласники житлових та нежилих приміщень створили ОСББ «Декабристів 46» та зареєстрували відповідну юридичну особу.

13.09.2010р. Броварська міська рада ухвалила Рішення № 482 про оформлення Права власності на нерухоме майно за ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій» та зареєструвати за останнім нерухоме майно - підвальні приміщення, що розташовані за адресою: будинок АДРЕСА_6 , а виконком Броварської міської ради видав відповідні свідоцтва про право власності.

ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій» при реєстрації оспорюваного права власності на спірні приміщення було подано недостовірну та неповну інформацію стосовно цих об`єктів, зокрема не було надано матеріалів технічної інвентаризації.

Відтак, за відсутності матеріалів технічної інвентаризації на дату прийняття виконавчим комітетом Броварської міської ради спірного рішення у виконавчого комітету не було достатніх даних про цільове призначення цих приміщень, отже і законних підстав для оформлення їх у власність відповідачу.

22.02.2011р. рішенням Броварської міської ради №116 було скасовано Рішення про оформлення Права власності на нерухоме майно за ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій» та скасовано дозвіл на реєстрацію за Відповідачем 3 права власності на нерухоме майно, зокрема у зв`язку з виявленими невідповідностями між поданими заявами на оформлення права власності на нежитлові приміщення у вказаному будинку, та техніко-економічними показниками цих будинків, які засвідчені в актах державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів.

Таким чином Позивач вважає, що рішення Броварської міської ради, Свідоцтва про право власності та записи про реєстрацію права власності стосовно всіх чотирьох підвальних приміщень за ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій» є незаконним та протиправними, тому підлягають визнанню недійсними та скасуванню, як і всі наступні правочини щодо переходу права власності на спірні приміщення на інших відповідачів.

Позивач стверджує, що всі подальші Свідоцтва, які посвідчують право власності на спірні приміщення за відповідачами, як і реєстраційні дії в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, самі по собі не змінюють правового статусу вказаних приміщень та належності даних приміщень до допоміжних приміщень багатоквартирного будинку. Отже Позивачу не потрібно доводити право власності на ці приміщення, оскільки вони перебувають у спільній власності всіх співвласників багатоквартирного будинку в силу закону.

З огляду на те, що Позивач не може реалізувати своє право власності на спірне майно у зв`язку з існуванням документів, що посвідчують таке право за іншою особою - Відповідачем 10, то права та інтереси Позивача підлягають захисту у спосіб, що визначено останнім, а саме - шляхом визнання недійсними свідоцтв про право власності.

При цьому порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту згідно статті 16 ЦК України, за частиною третьою якої суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Позивач зауважує, що жодним з відповідачів не надано до матеріалів справи доказів перебудови підвалу у нежитлові приміщення на підставі відповідних рішень органів місцевого самоврядування та проектної документації, тому спірне приміщення залишається в статусі допоміжного та належить на праві сумісної власності власникам квартир відповідного будинку.

Позивач наголошує, що вказаним допоміжним приміщенням багатоквартирного житлового будинку мають право користуватись всі власники квартир у будинку, в т.ч. як укриття під час ракетних обстрілів і повітряної тривоги.

З матеріалів справи вбачається, що Позивач - ОСОБА_6 є співвласником квартири АДРЕСА_8 , зокрема власником 1/3 частки вказаної квартири, РНОНМ 106, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 140479931 від 06.10.2018р.

Підставою виникнення права власності Позивача на вказану квартиру є Свідоцтво про право власності на житло, серія та номер 94, видане 16.10.2015р. Управлінням комунальної власності Броварської міської ради Київської області.

Запис № 28252412 про право власності Позивача на вказану квартиру внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 04.09.2018р. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 43366615 від 05.10.2018р. державним реєстратором Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області Горкавою О.В.

З матеріалів справи вбачається, що 30.11.2015р. співвласники житлових та нежилих приміщень багатоквартирного житлового будинку № 46 по вулиці Декабристів в м. Бровари Київської області створили ОСББ "Декабристів 46" та зареєстрували відповідну юридичну особу (дата запису 30.11.2015р. № 0007542).

Рішенням Виконавчого комітету Броварської міської ради від 13.09.2010р. № 482 "Про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна", за результатом розгляду подання КП БМР "Броварське бюро технічної інвентаризації" від 06.09.2010р. № 482 про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на підставі зібраних матеріалів, керуючись ст. 40 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997р. та п.п. 8.1. "Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності та інших речових прав на нерухоме майно", затвердженого наказом Мінюсту України від 28.01.2003р. № 6/5, виконком Броварської міської ради вирішив оформити право власності на об`єкти нерухомого майна юридичним та фізичним особам, у т.ч.: 1.17. ТОВ "Броварський домобудівний комбінат Меркурій" на нежитлові приміщення у будинку за адресою: АДРЕСА_6 (згідно з додатком 5).

Згідно Додатку № 5 до Рішення від 13.09.2010р. № 482, перелік нежитлових приміщень підвального та технічного поверху, на які оформляється право власності за ТОВ "Броварський домобудівний комбінат Меркурій" у будинку за адресою: АДРЕСА_6 , включає в себе в т.ч.: нежитлові приміщення № 1-8, поверх підвальний, площею 273,4 кв.м.; нежитлові приміщення № 9-16, поверх підвальний, площею 257,8 кв.м.; нежитлові приміщення № 17-26, поверх підвальний, площею 255,8 кв.м.; нежитлові приміщення № 27-35, поверх підвальний, площею 270,0 кв.м.

Відповідно до п. 8.1. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, яке затверджене наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002р. (надалі: Тимчасове положення), оформлення права власності на нерухоме майно проводиться з видачею свідоцтва про право власності за заявою про оформлення права власності на нерухоме майно, зокрема органами місцевого самоврядування.

На підставі Рішення від 13.09.2010р. № 482 виконкомом Броварської міської ради оформлено і видано ТОВ "Броварський домобудівний комбінат Меркурій" свідоцтва про право власності від 19.10.2010р. б/№: 1) реєстраційний номер 31808499 - нежитлові приміщення № 1-8 підвального поверху 1 під`їзду загальною площею 273,4 кв.м. (в подальшому зареєстроване за № 175); 2) реєстраційний номер 31809508 - нежитлові приміщення № 9-16 підвального поверху 2 під`їзду загальною площею 257,8 кв.м. (в подальшому зареєстроване за № 176); 3) реєстраційний номер 31810114 - нежитлові приміщення № 17-26 підвального поверху 3 під`їзду загальною площею 255,8 кв.м. (в подальшому зареєстроване за № 177); 4) реєстраційний номер 31811062 - нежитлові приміщення № 27-35 підвального поверху 4 під`їзду загальною площею 270,0 кв.м. (в подальшому зареєстроване за № 178).

Відповідно до п. 8.2. Тимчасового положення, до заяви про оформлення права власності на нерухоме майно додаються матеріали технічної інвентаризації об`єкта нерухомого майна, а також інші документи, визначені положенням.

В той же час, ТОВ "Броварський домобудівний комбінат Меркурій" при реєстрації права власності на спірні приміщення було надано неповну та недостовірну інформацію стосовно вказаних об`єктів, зокрема не було надано органу місцевого самоврядування матеріалів технічної інвентаризації спірних приміщень.

У зв`язку з цим, Рішенням Виконавчого комітету Броварської міської ради від 22.02.2011р. № 116 "Про внесення змін у рішення виконкому Броварської міської ради від 13.09.2010р. № 482 "Про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна"", розглянувши подання КП БМР "Броварське БТІ" від 15.02.2011р. № 96, щодо внесення змін у рішення виконкому 13.09.2010р. № 482, у зв`язку із виявленими невідповідностями між поданими заявами ТОВ ДБК "Меркурій" на оформлення права власності на нежитлові приміщення у будинках за адресою: АДРЕСА_9 та техніко-економічними показниками цих будинків, які засвідчені у актах державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, керуючись ст. 40 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997р. виконком Броварської міської ради вирішив вважати таким, що втратили чинність пункти 1.16., 1.17 та додатки 4 і 5 рішення виконкому Броварської міської ради від 13.09.2010р. № 482 "Про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна".

Проте, вказані приміщення підвального поверху у будинку за адресою: АДРЕСА_6 були в подальшому зареєстровані за іншими особами та шляхом укладення низки правочинів на даний час зареєстровані на праві власності за Відповідачем 10 ОСОБА_5 .

Так, 07.10.2015р. Реєстраційною службою Києво-Святошинського РУЮ Київської області на підставі свідоцтв про право власності було проведено державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зокрема зареєстровано:

-за ОСОБА_3 право власності на нежитлове приміщення № 175 загальною площею 273,4 кв.м. (свідоцтво № 46025438 від 21.10.2015р.), РНОНМ 06 ;

-за ОСОБА_1 право власності на нежитлове приміщення № 176 загальною площею 257,8 кв.м. (свідоцтво № 46027501 від 21.10.2015р.), РНОНМ 06 ;

-за ОСОБА_2 право власності на нежитлове приміщення № 177 загальною площею 188,4 кв.м. (свідоцтво № 46022566 від 21.10.2015р.), РНОНМ 06 ;

-за ОСОБА_8 право власності на нежитлове приміщення № 178 загальною площею 270,0 кв.м. (свідоцтво № 46014421 від 21.10.2015р.), РНОНМ 06 .

01.02.2016р. на підставі Договору дарування від 01.02.2016р., укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , приватним нотаріусом Білоцерківського МНО Федоряка О.С. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер 280239400, номер запису про право власності 13075905, згідно з яким за ОСОБА_4 було зареєстровано право приватної власності на нежитлове приміщення № 175, підвальний поверх, загальною площею 273,4 кв.м.

20.03.2018р. ДП "Сетам" було проведено електронні торги № 322394 щодо нежитлового приміщення № 175, підвальний поверх, загальною площею 273,4 кв.м., переможцем торгів визнано ОСОБА_5

20.04.2018р. приватним нотаріусом Броварського МНО Іваненком О.В. було видано Свідоцтво № 706 про право власності ОСОБА_5 на нежитлове приміщення № 175 загальною площею 273,4 кв.м., РНОНМ 06.

Крім того, 21.12.2017р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було укладено Договір купівлі-продажу № 1548, предметом якого є нежитлове приміщення № 176 загальною площею 257,8 кв.м., у зв`язку з чим 21.12.2017р. приватним нотаріусом Броварського МНО Бурлакою Л.К. зареєстровано за ОСОБА_5 право власності на нежитлове приміщення № 176 (номер запису про право власності 24089157).

Також, 21.12.2017р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було укладено Договір купівлі-продажу № 1535, предметом якого є нежитлове приміщення № 177 загальною площею 188,4 кв.м., у зв`язку з чим 21.12.2017р. приватним нотаріусом Броварського МНО Бурлакою Л.К. зареєстровано за ОСОБА_5 право власності на нежитлове приміщення № 177 (номер запису про право власності 24084288).

Крім того, 21.12.2017р. між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 було укладено Договір купівлі-продажу № 1541, предметом якого є нежитлове приміщення № 178 загальною площею 270,0 кв.м., у зв`язку з чим 21.12.2017р. приватним нотаріусом Броварського МНО Бурлакою Л.К. зареєстровано за ОСОБА_5 право власності на нежитлове приміщення № 178 (номер запису про право власності 24086862).

02.10.2018р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 було укладено Договір іпотеки № 1795, за яким ОСОБА_5 передала в іпотеку ОСОБА_7 нежитлові приміщення №№ 176, 177, 178; 15.01.2020р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 було укладено Договір іпотеки № 155, за яким ОСОБА_5 передала в іпотеку ОСОБА_7 нежитлове приміщення № 175, про що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявні відповідні записи.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», допоміжними приміщеннями багатоквартирного будинку є приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення). На відміну від допоміжного приміщення нежитлове приміщення - це ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майна.

У житлових будинках можуть бути як допоміжні, так і нежилі приміщення, які мають окреме, незалежне призначення (магазини, кафе, перукарні, художні майстерні тощо). У багатоквартирних житлових будинках розташовуються і нежилі приміщення, які призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру, є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин і до житлового фонду не входять (ч.3 ст.4 Житлового Кодексу УРСР).

Для розмежування допоміжних приміщень багатоквартирного жилого будинку, які призначені для забезпечення його експлуатації та побутового обслуговування мешканців будинку і входять до житлового фонду, та нежилих приміщень, які призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин, до житлового фонду не входять, слід виходити як з місця їхнього розташування, так і із загальної характеристики сукупності властивостей таких приміщень, зокрема способу і порядку їх використання.

Схожі правові висновки викладені у постановах Великої палати Верховного Суду від 15.05.2019р. у справі №461/889/13-ц, від 23.10.2019р. у справі №598/175/15-ц.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 08.04.2020р. у справі №915/1096/18, від 18.07.2018р. у справі №916/2069/17, від 22.11.2018р. у справі №904/1040/18, від 15.05.2019р. у справі №906/1169/17, від 06.08.2019р. у справі №914/843/17, допоміжними приміщеннями є всі без винятку приміщення багатоквартирного житлового будинку, незалежно від наявності або відсутності в них того чи іншого обладнання, комунікацій, адже їх призначенням є обслуговування не лише будинку, а й власників квартир, підвищення життєвого комфорту і наявність різних способів задоволення їх побутових потреб, пов`язаних із життєзабезпеченням. І лише приміщення, що з самого початку будувалися як такі, використання яких мало інше призначення (магазини, перукарні, офіси, поштові відділення тощо), залишаються тими, що не підпадають під правовий режим допоміжних приміщень.

Матеріали справи (копія технічної документації на приміщення підвалу 160 квартирного будинку по будинок АДРЕСА_6 від 2004 року, розроблена ПНТП «Ефект» на замовлення ТОВ Броварський ДБК «Меркурій», у т.ч. внутрішні мережі водопроводу і каналізації, опалення і вентиляції), та пояснення представників сторін свідчать про те, що спірне приміщення було з самого початку запроектовано та побудовано, як підвал будинку і не має іншого функціонального призначення, ніж забезпечення обслуговування та експлуатації багатоквартирного житлового будинку, у т.ч. розміщення внутрішніх мереж водопроводу і каналізації, опалення і вентиляції.

Даний висновок підтверджується також тим, що Рішенням Виконавчого комітету Броварської міської ради від 22.02.2011р. №116 вирішено вважати таким, що втратив чинність пункт 1.17 та додаток 5 рішення виконкому Броварської міської ради від 13.09.2010р. №482 «Про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна» (щодо приміщень підвального поверху 1-8 (№175), 9-16 (№176), 17-26 (№177), 27-35 (№178)), саме у зв`язку із виявленими невідповідностями між поданою заявою ТОВ ДБК «Меркурій» на оформлення права власності на нежитлові приміщення у будинку за адресою: будинок №46 по вулиці Декабристів в м.Бровари Київської області та техніко-економічними показниками цього будинку, які засвідчені у актах державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів.

Всупереч вимог статті 13 та статті 74 ГПК України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень) Відповідачами доказів на спростування наведеного висновку місцевому суду надано не було. У справі відсутні жодні докази (проектна документація, технічні паспорти, експертні висновки тощо), котрі вказували б на існування у спірних приміщень власного функціонального призначення, відмінного від призначення із забезпечення обслуговування та експлуатації будинку.

Як вбачається з доданих представником Відповідачів 5, 6, 7, 8 до відзиву копій технічних паспортів на приміщення №177 та №178 станом на 07.09.2015р., спірні приміщення включають в себе основну та допоміжну частини, у т.ч. в приміщеннях розташовані насосна та теплопункт, що також підтверджує висновок місцевого суду про належність спірних приміщень до допоміжних приміщень будинку.

Місцевий суд обгрунтовано критично поставився до поданих представником Відповідачів 5, 6, 7, 8 копій договору №ІІ-Д/46 від 12.12.2006р. про пайову участь у будівництві нежитлового приміщення, акту передачі нежитлового приміщення від 09.09.2008р. №176, виписки від 03.10.2014р. №2/1455 та довідки від 10.09.2015р. №11/1318, оскільки матеріали справи, як вказано вище, не містять проектної документації, технічних паспортів, тощо, котрі вказували б на існування у даного приміщення власного функціонального призначення (будівництво саме як нежитлового відокремленого приміщення), відмінного від призначення із забезпечення обслуговування та експлуатації будинку.

Щодо довідки КП БМР «Броварське БТІ» від 24.04.2018р. №101 про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна - «нежитлові приміщення підвального поверху 1 під`їзду приміщення 1-8» за ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій» на підставі рішення виконкому Броварської міської ради від 13.09.2010р. №482, суд першої інстанції правильно зазначив, що застосування у вказаній довідці терміну «нежитлові приміщення» не змінює правового режиму спірних приміщень саме як допоміжних приміщень багатоквартирного будинку.

Місцевим судом правильно враховано, що рішення виконкому Броварської міської ради від 13.09.2010р. №482, на яке йдеться посилання у довідці, є нечинним, відповідно до рішення виконкому Броварської міської ради від 22.02.2011р. №116.

З огляду на викладене вище місцевий суд дійшов правильного висновку про те, що спірні приміщення підвального поверху (підвалу), які були зареєстровані на підставі рішення виконкому Броварської міської ради від 13.09.2010р. №482 за ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій», а саме: приміщення підвального поверху 1 під`їзду №1-8 (в подальшому зареєстровано в реєстрі за №175); приміщення підвального поверху 2 під`їзду №9-16 (в подальшому зареєстровано в реєстрі за №176); приміщення підвального поверху 3 під`їзду №17-26 (в подальшому зареєстровано в реєстрі за №177); приміщення підвального поверху 4 під`їзду №27-35 (в подальшому зареєстровано в реєстрі за №178), є допоміжними приміщеннями багатоквартирного будинку №46 по вул. Декабристів у м.Бровари Київської області.

Частиною 2 ст.382 ЦК України визначено правовий режим допоміжних приміщень і приміщень загального користування житлового будинку у дво- або багатоквартирному будинку. За власниками квартир у таких будинках на праві спільної сумісної власності закріплюються приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше ніж одне житлове або нежитлове приміщення.

Крім того, відповідно до п.2 ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», офіційне тлумачення положень якого наведено у Рішенні Конституційного Суду України від 02.03.2004 № 4-рп/2004 (зі змінами), власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території, відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно та окремо приватизації не підлягають.

Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема, створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього. Допоміжні приміщення згідно з пунктом 2 статті 10 зазначеного Закону стають об`єктами права спільної власності співвласників багатоквартирного будинку, тобто їх спільним майном, одночасно з приватизацією громадянами квартир. Для підтвердження набутого в такий спосіб права не потребується вчинення будь-яких інших додаткових юридичних дій. Власникам квартир немає необхідності створювати з цією метою об`єднання співвласників багатоквартирного будинку.

Відповідно до п.1 рішення Конституційного Суду України від 09.11.2011р. № 14-рп/2011, власники квартир дво- або багатоквартирних житлових будинків та житлових приміщень у гуртожитку, незалежно від підстав набуття права власності на такі квартири, житлові приміщення, є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою.

Враховуючи, що, спірні приміщення є допоміжними приміщеннями житлового будинку, відповідно до ч.2 ст.382 ЦК України, місцевий суд дійшов правильного висновку про те, що спірні приміщення відносяться до спільного майна багатоквартирного будинку №46 по вулиці Декабристів в м.Бровари Київської області, що в силу закону є спільною сумісною власністю співвласників цього будинку, у т.ч. Позивача.

За приписами ч.1 та 2 ст.5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників; не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку.

Можливість відчуження майна, яке є спільною сумісною власністю співвласників багатоквартирного будинку, законом не передбачена, що виключає наявність підстав для виникнення права власності на спільне майно багатоквартирного будинку в будь-яких інших осіб, крім суб`єктів, визначених у статті 4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Посилання Відповідача 10 на обставини набуття права власності на спірні приміщення за оплатними правочинами та реєстрацію права власності на спірні приміщення за Відповідачем 10 не спростовують наведений висновок суду.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч.2-4 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1, 2 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Місцевим судом правильно встановлено, що право власності на спірні допоміжні приміщення будинку належить не Відповідачеві 10 і не могло належати Відповідачеві 10 в силу закону. Вказане право власності належить власникам квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, зокрема від часу введення будинку в експлуатацію та набуття власниками квартир права власності на відповідні квартири.

Частиною 1 ст.317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно ст.330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребувано у нього.

Статтею 388 ЦК України визначено, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 15.05.2019р. у справі №522/7636/14-ц (провадження №14-636цс18) зауважила на тому, що метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений.

Власник, з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України, може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника (аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 29.04.2020р. у справі № 906/655/18, від 19.06.2019р. у справі № 756/13683/16-ц, від 15.05.2019р. у справі № 522/7636/14-ц, від 14.11.2018р. у справі № 183/1617/16, постанові Верховного Суду України від 17.12.2014р. у справі 6-140цс14).

Незаконним володільцем може бути і добросовісний, і недобросовісний набувач. Добросовісним набувачем є особа, яка не знала і не могла знати про те, що майно придбане в особи, яка не мала права його відчужувати. Недобросовісний набувач, навпаки, на момент здійснення угоди про відчуження спірного майна знав або міг знати, що річ відчужується особою, якій вона не належить і яка на її відчуження не має права. Слід зазначити, що від недобросовісного набувача майно може бути витребувано в будь-якому випадку. Від добросовісного - лише в передбачених законом випадках, а саме відповідно до статті 388 ЦК України.

Чинне законодавство України не пов`язує можливість витребування майна у добросовісного набувача з обставинами щодо наявності волі у відчужувача за останнім у ланцюгу договорів договором. Витребування майна від добросовісного набувача у такому випадку залежить від наявності волі на передачу цього майна у власника майна - відчужувача за першим договором у ланцюгу договорів.

Згідно із ст.382 ЦК України, власниками спірних допоміжних приміщень є не Відповідач 10, а власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку в силу закону.

З огляду на викладене, місцевий суд дійшов правильного висновку про те, що Позивач, як співвласник спірних допоміжних приміщень, вправі вчиняти будь-які дії, спрямовані на захист своїх прав та охоронюваних законом інтересів як співвласник майна багатоквартирного житлового будинку, в т.ч. вправі подавати до суду позови про витребування спірних приміщень з чужого незаконного володіння Відповідача 10.

З матеріалів справи вбачається, що спірні приміщення були набуті Відповідачем 10 у власність шляхом укладення договорів купівлі-продажу від 21.12.2017 з ОСОБА_1 (щодо приміщення № 176), з ОСОБА_2 (щодо приміщення № 177) та з ОСОБА_8 (щодо приміщення № 178). Крім того, приміщення № 175 придбане Відповідачем 10 за наслідком електронних торгів № 322394 від 20.03.2018, проведених ДП "Сетам" в рамках виконавчого провадження.

Таким чином вбачається, що Відповідачем 10 в період з грудня 2017 по квітень 2018 було цілеспрямовано набуто право власності на всі приміщення, розташовані в підвальному поверсі багатоквартирного будинку АДРЕСА_6 .

Вчиняючи дії щодо придбання цінних активів особа має проявляти більше обачливості, зокрема повинна поцікавитися попередньою долею майна, яке вона набуває, зважити на те, що майно, яке пропонується до продажу, розташоване в підвальному поверсі багатоквартирного житлового будинку, де розташовані внутрішньобудинкові мережі водопостачання та водовідведення, опалення та вентиляції, а правовий режим такого майна визначений спеціальним законодавством, перевірити фактичну наявність/відсутність рішень органів місцевого самоврядування щодо нерухомого майна, а також судових спорів щодо майна, що є стандартною діловою практикою при придбанні будь-яких цінних активів.

Станом на дати придбання Відповідачем 10 спірних приміщень рішенням Виконавчого комітету Броварської міської ради від 22.02.2011р. №116 вирішено вважати таким, що втратив чинність пункт 1.17 та додаток 5 рішення виконкому Броварської міської ради від 13.09.2010р. №482 «Про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна» (щодо приміщень підвального поверху 1-8 (№175), 9-16 (№176), 17-26 (№177), 27-35 (№178)), у зв`язку із виявленими невідповідностями між поданою заявою ТОВ ДБК «Меркурій» на оформлення права власності на нежитлові приміщення у будинку за адресою: будинок АДРЕСА_6 та техніко-економічними показниками цього будинку, які засвідчені у актах державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів.

Крім того, з жовтня 2017 року на розгляді Броварського міськрайонного суду Київської області перебувала справа № 361/6593/17 за позовом ОСББ "Декабристів 46" до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Федоряка О.С., ТОВ "БДК Меркурій" про визнання протиправними та скасування номерів записів про право власності на спірне нерухоме майно.

Як було зазначено вище, спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників; не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку. Можливість відчуження майна, яке є спільною сумісною власністю співвласників багатоквартирного будинку, законом не передбачена, що виключає наявність підстав для виникнення права власності на спільне майно багатоквартирного будинку в будь-яких інших осіб, крім суб`єктів, визначених у статті 4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Проаналізувавши фактичні обставини справи в їх сукупності, враховуючи встановлений Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спеціальний правовий режим права власності на допоміжні приміщення, який виключає наявність підстав для виникнення права власності на спільне майно багатоквартирного будинку в будь-яких інших осіб, крім співвласників квартир, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду щодо відхилення як необґрунтованих доводів Відповідача 10 про неможливість витребування у неї спірних приміщень з підстав того, що вона є добросовісним набувачем та одне з приміщень придбане нею з прилюдних торгів в порядку виконання судового рішення.

Щодо доводів Відповідача 10 про необхідність застосування в даному випадку статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Предметом регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном. У практиці ЄСПЛ (наприклад, рішення ЄСПЛ у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 7 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії" від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України" від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати, аналізуючи сумісність втручання в право особи на мирне володіння майном з гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи можна вважати втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) є пропорційним визначеним цілям.

Втручання держави у право на мирне володіння майном є законним, якщо здійснюється на підставі закону, нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним щодо застосування та наслідків дії його норм.

Втручання є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення суспільного, публічного інтересу, за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Критерій «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар».

При цьому ЄСПЛ у питаннях оцінки «пропорційності», як і в питаннях наявності «суспільного», «публічного» інтересу, визнає за державою достатньо широку «сферу розсуду», за винятком випадків, коли такий «розсуд» не ґрунтується на розумних підставах.

Для розкриття критерію «пропорційності» вагоме значення має визначення судами добросовісності/недобросовісності набувача майна.

Разом з тим, враховуючи встановлені місцевим судом фактичні обставини справи, зокрема:

-Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» встановлений спеціальний правовий режим права власності на допоміжні приміщення, який виключає наявність підстав для виникнення права власності на спільне майно багатоквартирного будинку в будь-яких інших осіб, крім співвласників квартир;

-станом на дати придбання Відповідачем 10 спірних приміщень рішенням Виконавчого комітету Броварської міської ради від 22.02.2011р. №116 вирішено вважати таким, що втратив чинність пункт 1.17 та додаток 5 рішення виконкому Броварської міської ради від 13.09.2010р. №482 «Про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна» (щодо приміщень підвального поверху 1-8 (№175), 9-16 (№176), 17-26 (№177), 27-35 (№178)), у зв`язку із виявленими невідповідностями між поданою заявою ТОВ ДБК «Меркурій» на оформлення права власності на нежитлові приміщення у будинку за адресою: будинок №46 по вулиці Декабристів в м.Бровари Київської області та техніко-економічними показниками цього будинку, які засвідчені у актах державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів;

- з жовтня 2017 року на розгляді Броварського міськрайонного суду Київської області перебувала справа № 361/6593/17 за позовом ОСББ "Декабристів 46" до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Федоряка О.С., ТОВ "БДК Меркурій" про визнання протиправними та скасування номерів записів про право власності на нерухоме майно;

-вчиняючи дії щодо придбання цінних активів Відповідачем 10 не було проявлено достатньої обачливості, зокрема одержання інформації щодо попередньої долі майна, яке вона набуває, зважити на те, що майно, яке пропонується до продажу, розташоване в підвальному поверсі багатоквартирного житлового будинку, де розташовані внутрішньо-будинкові мережі водопостачання та водовідведення, опалення та вентиляції, а правовий режим такого майна визначений спеціальним законодавством, перевірити фактичну наявність/відсутність рішень органів місцевого самоврядування щодо нерухомого майна, а також судових спорів щодо майна, що є стандартною діловою практикою при придбанні будь-яких цінних активів;

-у зв`язку зі збройною агресією російської федерації та систематичним здійсненням ракетних обстрілів території України спірне підвальне допоміжне приміщення багатоквартирного будинку може використовуватися мешканцями будинку в якості укриття цивільного захисту населення.

Тому місцевий суд дійшов правильного висновку про те, що у даному випадку суспільний інтерес співвласників багатоквартирного будинку №46 по вулиці Декабристів в м.Бровари Київської області, як співвласників спірних допоміжних приміщень переважає над приватним інтересом Комиш О.В. щодо збереження спірних приміщень у власності, відтак втручання у право власності ОСОБА_5 у даному випадку є законним, виправданим та відповідає принципу пропорційності.

Факт перебування спірних допоміжних приміщень багатоквартирного будинку у власності Відповідача 10 є втручанням з боку Відповідача 10 у право спільної сумісної власності співвласників багатоквартирного будинку, в розумінні Конвенції та Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Враховуючи викладене, вимога Позивача про витребування від Відповідача 10 спірних допоміжних приміщень є ефективним способом захисту порушених прав співвласників багатоквартирного будинку № 46 по вул. Декабристів в м. Бровари Київської області, отже відповідна позовна вимога законно була визнана судом першої інстанції обґрунтованою та задоволена.

Право власності на допоміжне підвальне приміщення будинку №46 по вулиці Декабристів в м.Бровари Київської області зареєстроване за Відповідачем 10 (зокрема на даний час частини підвалу багатоквартирного житлового будинку зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно як приміщення №175 площею 273,4 кв.м., №176 площею 257,8 кв.м., №177 площею 188,4 кв.м. та №178 площею 270 кв.м.).

Втім, як було встановлено місцевим судом, Відповідач 10 не є і не може бути власником спірних допоміжних приміщень, а право власності на спірні приміщення взагалі не підлягає державній реєстрації (. Рішенні Конституційного Суду України від 02.03.2004р. №4-рп/2004).

З урахуванням цього, необхідно звернути увагу, що, згідно з п.1 ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор повинен був відмовити в державній реєстрації прав на спірні приміщення з огляду на те, що заявлене речове право не підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Однак цього зроблено не було.

Правові наслідки реєстрації права, що не підлягає реєстрації, визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Зокрема, згідно із статтею 26 цього закону, у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Тобто, зазначеною нормою, крім іншого, прямо передбачено можливість скасування в судовому порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, а також порядок виконання відповідного рішення суду.

З огляду на викладене, враховуючи встановлену відсутність права власності Відповідача 10 на спірні приміщення, відсутність підстав для його державної реєстрації взагалі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що належним, ефективним та таким, що відповідає передбаченим законом способам захисту порушених прав Позивача, є скасування державної реєстрації права власності Відповідача 10 на спірні приміщення.

Відповідачами у справі було заявлено про пропуск Позивачем строків позовної давності.

Зокрема Відповідачі 5, 6, 7, 8 стверджують, що Позивач пропустив строк позовної давності, оскільки є власником 1/3 частки квартири згідно свідоцтва про право власності на житло від 16.10.2015р., отже мав можливість знати про порушення своїх прав.

Відповідач 10 в заяві про застосування строків позовної давності зазначив, що в даному позові відлік строку позовної давності в три роки розпочався в момент, коли Броварська міська рада своїм рішенням від 22.02.2011р. №116, у зв`язку з виявленими невідповідностями між поданими заявами ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій» на оформлення права власності на нежилі приміщення в будинку за адресою: Київська обл., м.Бровари, вул.Декабристів, буд.46, та техніко-економічними показниками цих будинків, які засвідчені в актах державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, вирішено скасувати дозвіл ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій» на реєстрацію права власності на нерухоме майно. Саме в цей момент факт порушення прийняв публічний характер, та саме з цього моменту сторони, яка не погоджувались з наявністю прав власності, що виникли у власників спірного майна, могли пред`явити позов про його витребування з їх володіння та визнання протиправними і скасування реєстраційних записів. Відтак, з вказаної дати крайнім строком на подання позовів стосовно спірного майна є 23.02.2014р.

Доводи Позивача про те, що він набув право власності на житло 16.10.2015р. не впливають на право власності на допоміжні та підсобні приміщення і не переривають перебігу строку давності. Проте, навіть у даному випадку, строк позовної давності закінчився 17.10.2019р., а Позивач звернувся з позовом у 2020 році, отже у будь-якому разі пропустив строк позовної давності.

Згідно ст. 256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Частинами 3-5 статті 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Згідно ч.4 ст.334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Тож особа, яка зареєструвала право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього всі правомочності власника, а факт володіння нею нерухомим майном підтверджується, зокрема, державною реєстрацією права власності на це майно у встановленому законом порядку (принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю).

Позивач - ОСОБА_6 є співвласником квартири АДРЕСА_8 ; запис № 28252412 про право власності Позивача на вказану квартиру внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 04.09.2018р. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 43366615 від 05.10.2018р.

Відтак, в силу наведеного принципу реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю Позивач набув всіх правомочностей співвласника квартири в багатоквартирному житловому будинку АДРЕСА_6 та відповідно всіх правомочностей співвласника допоміжних приміщень вказаного будинку (включаючи право на звернення до суду за захистом своїх порушених прав на вільне користування допоміжними приміщеннями підвалу багатоквартирного житлового будинку), саме з 04.09.2018р.

Таким чином строк позовної давності для Позивача щодо звернення з даним позовом почав перебіг 05.09.2018р. та закінчився 05.09.2021р.

Враховуючи наведене, оскільки Позивач звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом у даній справі 30.09.2020р., місцевий суд дійшов правильного висновку, що Позивачем не було пропущено строк позовної давності, у зв`язку з чим протилежні доводи Відповідачів обгрунтовано були відхилені місцевим судом як безпідставні.

Щодо інших позовних вимог Позивача (визнання незаконними та скасування рішення Броварської міської ради, визнання недійсними свідоцтв про право власності, державних реєстрацій та правочинів щодо переходу права власності на спірні приміщення) необхідно зазначити наступне.

Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

Вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, ніж тим, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення / захисту в обраний спосіб. Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі засоби правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 28.05.2020р. у справі №910/7164/19.

Таким чином, враховуючи, що вказані позовні вимоги Позивача (визнання незаконними та скасування рішення Броварської міської ради, визнання недійсними свідоцтв про право власності, державних реєстрацій та правочинів щодо переходу права власності на спірні приміщення) на даний час не забезпечать ефективного відновлення порушених прав Позивача, а належним та ефективним способом захисту у даному випадку є витребування майна та скасування державної реєстрації права власності Відповідача 10 на спірні приміщення, обґрунтованість яких встановлена вище, місцевий суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення решти позовних вимог.

Згідно ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтями 76, 77, 79 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні (від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України») зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Тому місцевий суд законно і обґрунтовано частково задовольнив позов шляхом визнання незаконними та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: №40729499 від 20.04.2018р., №38892463 від 21.12.2017р., №38887067 від 21.12.2017р. та №38890077 від 21.12.2017р., а також витребування у Відповідача 10 підвального приміщення будинку №46 по вулиці Декабристів в місті Бровари Київської області (частини якого зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно як приміщення №175 площею 273,4 кв.м., №176 площею 257,8 кв.м., №177 площею 188,4 кв.м. та №178 площею 270 кв.м.) та передачі у володіння співвласників багатоквартирного будинку №46 по вулиці Декабристів в місті Бровари Київської області (ОСББ «Декабристів 46»), як таке, що є спільною власністю усіх співвласників цього будинку та яке не підлягає державній реєстрації, а в іншій частині позовні вимоги залишив без задоволення.

З матеріалів справи вбачається, що 13.06.2022р. до місцевого суду ОСОБА_6 була подана заява від 08.06.2022р. про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат.

В заяві позивачем зазначено, що судові витрати позивача на правничу допомогу адвоката у даній справі складають 14800,00 грн., що підтверджується Договором №13/02/22 від 13.02.2022р. (нова редакція) та Актом наданих послуг (виконаних робіт) від 08.06.2022р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 16.06.2022р. вказану заяву було призначено до розгляду в судовому засіданні.

Згідно ч.8 ст.129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Статтею 221 ГПК України встановлено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

В позовній заяві позивачем було зазначено орієнтований розрахунок витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 5460,00 грн. До позовної заяви було додано Договір №03/02/20 від 03.02.2020р. про надання професійної правничої допомоги.

В подальшому, 15.02.2022р. до місцевого суду надійшло клопотання представника позивача від 15.02.2022р. щодо судових витрат, зокрема зазначено про те, що розмір судових витрат на професійну правничу допомогу складає 15000,00 грн.; повідомлено, що підтверджуючі докази будуть надані в порядку ст. 128-129 ГПК України.

Згідно статті 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_6 (замовник) та адвокатом Даниловим С.А. (виконавець) було укладено Договір №03/02/20 від 03.02.2020р., відповідно до умов якого виконавець зобов`язався надати замовнику професійну правничу допомогу у спорах про допоміжні приміщення багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: будинок №46 по вулиці Декабристів в місті Бровари Київської області. Перелік та вартість послуг визначена п.1.1. Договору №03/02/20. Орієнтовна максимальна загальна вартість послуг за один місяць складає 5460,00 грн. (п.6.1. Договору №03/02/20).

В подальшому, 13.02.2022р. між ОСОБА_6 (замовник) та адвокатом Даниловим С.А. (виконавець) було укладено Договір №13/02/22, відповідно до якого сторони домовились укласти та викласти Договір №03/02/20 від 03.02.2020р. в новій редакції.

Згідно п.1.1. Договору №13/02/22, замовник доручає, а виконавець зобов`язується надати замовнику професійну правничу допомогу у спорах про підвал - допоміжні приміщення багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: Київська обл., м.Бровари, вул.Декабристів, 46.

Пунктом 1.2. Договору №13/02/22 передбачено, що адвокатський гонорар встановлюється у фіксованому розмірі і складає 18000,00 грн.

Відповідно до п 6.1. Договору №13/02/22, остаточна вартість фактично наданих послуг визначається сторонами і може коригуватись в Актах наданих послуг, які є не відмінною складовою договору.

Згідно п.6.3. Договору №13/02/22, факт виконання роботи підтверджується Актом наданих послуг (робіт) (або іншим документом), який складається по закінченню надання певних послуг.

Вартість послуг за цим договором є договірною та ринковою та може бути змінена за угодою сторін, в тому числі, може остаточно визначатись в Актах наданих послуг (п.6.6. Договору №13/02/22).

Пунктами 6.8., 6.9. Договору №13/02/22 визначено, що замовник має право сплатити винагороду (вартість послуг) виконавцю на власний розсуд, але не пізніше одного календарного місяця після набрання законної сили судового рішення. Умовою виплати адвокатського гонорару є задоволення позову про витребування спільного майна співвласників, яке незаконно вибуло з їх володіння.

Відповідно до п..1. Договору №13/02/22, цей договір набирає чинності з дня його підписання і строк дії договору закінчується 31.12.2024р.

Згідно п.9.6. Договору №13/02/22, дана редакція договору є невід`ємною складовою Договору №03/02/20 від 03.02.2020р. і набирає юридичної сили з моменту підписання сторонами.

08.06.2022р. між замовником та виконавцем було складено Акт наданих послуг (виконаних робіт), відповідно до якого підтверджено, що виконавець надав, замовник прийняв професійну правничу допомогу у справі №911/956/17(361/6664/20); сторони домовились змінити і встановити новий фіксований розмір гонорару адвоката 14800,00 грн., який підлягає сплаті; замовник не має претензій та інших вимог до виконавця; замовник зобов`язується сплатити виконавцю гонорар в розмірі 14800,00 грн. на протязі одного календарного місяця з моменту набрання законної сили судового рішення у справі №911/956/17(361/6664/20); даний Акт є невід`ємною складовою Договору №03/02/20 від 03.02.2020р.

Рішенням господарського суду Київської області від 07.06.2022р. у справі №911/956/17(361/6664/20) позов було задоволено частково.

Таким чином Позивач вважає наявними підстави для покладення на Відповідача судових витрат Позивача на професійну правничу допомогу в загальній сумі 14800,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що Відповідач 1 заперечив повністю проти задоволення заяви Позивача у зв`язку з відсутністю доказів на підтвердження оплати наданої правничої допомоги та клопотав здійснювати розгляд справи за відсутності представника Відповідача.

Також вбачається, що представниками Відповідачів 5-8, 10 було подано до місцевого суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. Доводи представника Відповідачів 5-8 зводяться до відсутності документального підтвердження понесених витрат на правничу допомогу та розрахунку таких витрат. Узагальнені доводи представника Відповідача 10 є наступними.

Позов у даній справі є аналогічним до позову, що розглядався Броварським міськрайонним судом Київської області №361/6593/17 за позовом ОСББ «Декабристів 46», у задоволенні якого було відмовлено. У вказаній справі Позивач особисто представляв свої інтереси і не залучав адвоката. Адвокат Данилов С.А. є також представником ОСББ, отже більша частина необхідних юридичних дій була виконана адвокатом в межах справи за позовом ОСББ, що не потребувало зусиль для складання адвокатом аналогічної позовної заяви вже від імені Позивача у даній справі.

Представник Відповідача 10 наголосив, що позовна заява була помилково подана адвокатом Позивача до Броварського міськрайонного суду Київської області, в той час як мала розглядатись в межах справи про банкрутство та просить суд врахувати, що у задоволенні більшої частини позовних вимог Позивача було відмовлено. Всі інші доводи представника Відповідача 10, викладені в письмових поясненнях, стосуються розгляду справи по суті, а не вирішення питання про судові витрати.

Дослідивши матеріали справи встановлено, що спір у даній справі стосується відновлення права спільної власності співвласників багатоквартирного будинку по вул.Декабристів 46 в м.Бровари Київської області (у т.ч. Позивача) на допоміжні приміщення підвалу багатоквартирного житлового будинку.

З матеріалів справи вбачається, що участь в судових засіданнях по справі брав адвокат Позивача Данилов С.А.

Загальна вартість наданих адвокатом Позивачу послуг відповідно до Акту від 08.06.2022р. складає 14800,00 грн. і є фіксованою.

Дослідивши Договір №03/02/20 від 03.02.2020р. (з подальшими змінами) та Акт наданих послуг від 08.06.2022р., враховуючи характер і зміст правовідносин, які виникли між сторонами спору, місцевий суд дійшов правильного висновку про те, що визначений адвокатом розмір гонорару за надані послуги, є співмірним до обставин даної справи; заявлений розмір витрат відповідає критеріям необхідності, обґрунтованості, розумності та виправданості. Протилежні доводи представників Відповідачів 5-8, 10 вірно відхилені місцевим судом як необґрунтовані.

Відносно доводів Відповідача 1 та представника Відповідачів 5-8 про те, що Позивач має підтвердити реальність понесення витрат на правову допомогу необхідно зазначити, що за змістом положень ч.1 ч.2 ст.126, ч.8 ст.129 ГПК України, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною, чи тільки має бути сплачено.

Наведена правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019р. у справі №922/445/19.

Положення п.6.8.,6.9. Договору №13/02/22 пов`язують обов`язок Позивача оплатити гонорар адвоката зі строком набрання законної сили рішенням у справі №911/956/17(361/6664/20), що узгоджується з наведеним вище висновком.

Таким чином відповідні доводи Відповідача 1 та представника Відповідачів 5-8 щодо відсутності доказів на підтвердження фактичного понесення Позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката, відхилені судом як необґрунтовані, оскільки в даному випадку витрати Позивача на правничу допомогу підлягають розподілу незалежно від фактичної оплати.

В той же час, Позивачем в позовній заяві заявлено низку позовних вимог (в загальній кількості 18 вимог), з яких частина вимог (у т.ч. визнання незаконними та скасування рішення Броварської міської ради, визнання недійсними свідоцтв про право власності, державних реєстрацій та правочинів щодо переходу права власності на спірні приміщення) не забезпечать ефективного відновлення порушених прав Позивача, а належним та ефективним способом захисту у даному випадку є витребування майна та скасування державної реєстрації права власності Відповідача 10 на спірні приміщення.

У зв`язку з цим, у задоволенні частини позовних вимог, які не могли забезпечити ефективного відновлення порушених прав Позивача, місцевим судом було вірно відмовлено.

З огляду на вищевикладене, враховуючи часткове задоволення місцевим судом позову, враховуючи, що позовні вимоги, які були задоволені, стосуються лише ОСОБА_5 , а також враховуючи клопотання представника ОСОБА_5 про зменшення розміру витрат Позивача на правничу допомогу з цих підстав, місцевий суд законно і обґрунтовано частково задовольнив заяву Позивача про покладення на Відповідача витрат на професійну правничу допомогу адвоката, шляхом стягнення з ОСОБА_5 на користь Позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг, зміни чи скасування рішення та додаткового рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 240, 270, 275, 276, 282, 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишити без задоволення, а рішення господарського суду Київської області від 07.06.2022р. та додаткове рішення господарського суду Київської області від 12.07.2022р. у справі №911/956/17(361/6664/20) - без змін.

Справу №911/956/17(361/6664/20) повернути до господарського суду Київської області.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складений та підписаний 17.11.2022р.

Головуючий суддя В.О. Пантелієнко

Судді Л.Л. Гарник

С.В. Сотніков