ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

16 листопада 2022 року Справа № 915/591/20

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

розглянувши матеріали заяви відповідача про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідробуд Україна» (08301, Київська обл., місто Бориспіль, вул. Ботанічна, буд. 1/6; адреса електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_1, ; ідентифікаційний код 38490124)

до відповідача: Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (01135, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 14; адреса електронної пошти: ; ідентифікаційний код 38727770) в особі Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Миколаївського морського порту) (54020, м. Миколаїв, вул. Заводська, буд. 23; адреса електронної пошти: ; ідентифікаційний код 38728444)

про: визнання будівельних робіт оплаченими за рахунок авансу, стягнення заборгованості,

за участю представників:

від стягувача: не з`явився;

від боржника: ОСОБА_1., у порядку самопредставництва;

В С Т А Н О В И В:

28.04.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Гідробуд Україна» звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою б/н від 24.04.2020 (вх. № 5262/20) (з додатками) до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Миколаївського морського порту), в якій просило суд:

- визнати будівельні роботи по акту приймання виконаних будівельних робіт № 15 на загальну суму 1934680,75 грн та по акту приймання виконаних будівельних робіт № 16 на загальну суму 1475556,64 грн оплаченими за рахунок авансу за Договором № 196-В-МИФ-17 від 27.12.2017;

- стягнути з ДП «АМПУ» заборгованість за Договором № 196-В-МИФ-17 від 27.12.2017 по акту приймання виконаних будівельних робіт № 15 у сумі 4278125,40 грн, інфляційні витрати у сумі 21270,75 грн, три проценти річних від простроченої суми у розмірі 54040,30 грн, пеню у сумі 436006,92 грн та збитки у сумі 17151581,57 грн.

- здійснити розподіл судових витрат.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 04.11.2021 у справі № 915/591/20 позовні вимоги було задоволено частково; визнано будівельні роботи по акту приймання виконаних будівельних робіт № 15 на загальну суму 1934680,75 грн та по акту приймання виконаних будівельних робіт № 16 на загальну суму 1475556,64 грн оплаченими за рахунок авансу за Договором № 196-В-МИФ-17 від 27.12.2017; стягнуто з Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Миколаївського морського порту) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідробуд Україна» заборгованість за Договором № 196-В-МИФ-17 від 27.12.2017 по акту приймання виконаних будівельних робіт № 15 у сумі 4 278 125,40 грн, інфляційні витрати у сумі 21 270,75 грн, три проценти річних від простроченої суми у розмірі 32 261,27 грн, пеню у сумі 230 153,79 грн, а також 119 580,73 грн судового збору; в задоволенні решти позовних вимог в частині стягнення з відповідача трьох процентів річних від простроченої суми у розмірі 21 778,76 грн, пені у розмірі 205 853,13 грн та збитків у розмірі 17151581,57 грн було відмовлено позивачу.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.09.2022 рішення господарського суду Миколаївської області від 04 листопада 2021 року у справі №915/591/20 було скасовано частково; відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання будівельних робіт по акту приймання виконаних будівельних робіт № 15 на загальну суму 1934680,75 грн. та по акту приймання виконаних будівельних робіт № 16 на загальну суму 1475556,64 грн. оплаченими за рахунок авансу за Договором № 196-В-МИФ-17 від 27.12.2017; в іншій частині рішення господарського суду Миколаївської області від 04 листопада 2021 року у справі №915/591/20 залишено без змін.

Таким чином, в частині стягнення з Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Миколаївського морського порту) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідробуд Україна» заборгованість за Договором № 196-В-МИФ-17 від 27.12.2017 по акту приймання виконаних будівельних робіт № 15 у сумі 4 278 125,40 грн, інфляційні витрати у сумі 21 270,75 грн, три проценти річних від простроченої суми у розмірі 32 261,27 грн, пеню у сумі 230 153,79 грн, а також 119 580,73 грн судового збору, рішення Господарського суду Миколаївської області від 04.11.2021 у справі № 915/591/20 набрало законної сили 27.09.2022.

02.11.2022, після повернення матеріалів справи до суду першої інстанції, Господарським судом Миколаївської області було видано стягувачу відповідний наказ.

07.11.2022 до Господарського суду Миколаївської області від Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Миколаївського морського порту) надійшла заява б/н від 03.11.2022 (вх. № 5062/22) про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню повністю, у якій заявник просить суд:

- прийняти цю заяву до розгляду;

- зупинити виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 04.11.2021 р. по справі № 915/591/20 до розгляду Судом цієї заяви по суті;

- визнати наказ Господарського суду Миколаївської області від 02.11.2022 по справі № 915/591/20 таким, що не підлягає виконанню повністю.

В обґрунтування вказаної заяви заявник вказує, що наразі, у Боржника повністю відсутній обов`язок перед Стягувачем по сплаті коштів, зазначених у наказі, у зв`язку з добровільним виконанням Боржником судового рішення. Відповідач зазначає, що на виконання рішення господарського суду Миколаївської області від 04.11.2021 по справі № 915/591/20, платіжним дорученням від 20.10.2022 за № 9471 Боржник сплатив на користь Стягувача 4 512 674,77 грн.

В частині коштів у сумі 168 717,18 грн Боржником зроблено зарахування зустрічних однорідних вимог. При цьому, перелік невиконаних боржником (ТОВ «Гідробуд Україна) судових рішень, які набрали законної сили та згідно з якими ТОВ «Гідробуд Україна» зобов`язано сплатити на користь ДП «АМПУ» в особі Миколаївської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Миколаївського морського порту) кошти на загальну суму 168 717,18 грн, зазначено у Заяві про зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.10.2022 № 831/18-01-02/Вих.

Таким чином, відповідач зазначає, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 203 Господарського кодексу України, ст.601 Цивільного кодексу України, враховуючи Заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.10.2022 № 831/18-01-02/Вих, зобов`язання Боржника перед Стягувачем в частині стягнення суми 168 717,18 грн є припиненими.

Вищевикладене, на переконання відповідача свідчить, що на сьогоднішній день сума боргу за рішенням суду відсутня.

За приписами частин 1, 3, 4 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. Про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу.

Ухвалою суду від 09.11.2022 розгляд заяви Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Миколаївського морського порту) б/н від 03.11.2022 (вх. № 5062/22) про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню повністю у справі № 915/591/20 було призначено на 16 листопада 2022 року об 11:00; зупинено виконання за виконавчим документом - наказом Господарського суду Миколаївської області від 04.11.2021 по справі № 915/591/20 до розгляду судом заяви Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Миколаївського морського порту) б/н від 03.11.2022 (вх. № 5062/22) про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

14.11.2022 до суду від представника відповідача надійшли заяви б/н від 11.11.2022 (вх. № 5379/22) та б/н від 11.11.2022 (вх. № 5379/22) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, на які суд відреагував відповідною ухвалою від 15.11.2022.

Станом на момент проведення судового засідання інших заяв чи клопотань від учасників справи до суду не надходило.

15.11.2022 в судове засідання з`явився повноважний представник відповідача, якого суд заслухав. Позивач свого представника в засідання не направив, про час та місце проведення засідання був повідомлений.

Враховуючи наведене та те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, суд дійшов висновку про можливість проведення судового засідання за відсутності представника позивача.

За результатами проведеного засідання 15.11.2022 суд, на підставі статті 233 Господарського процесуального кодексу України, оголосив вступну та резолютивну частини ухвали.

Проаналізувавши викладене в заяві боржника, дослідивши надані суду докази, оцінивши їх у відповідності з вимогами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, проаналізувавши обставини справи відносно норм чинного законодавства та заявлених вимог, суд дійшов таких висновків.

За змістом ч. 1 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню.

Приписами ч. 2 ст. 328 ГПК України встановлено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові № 910/9026/13 від 12.10.2018, в межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. При цьому, перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків не здійснюється.

Матеріали справи свідчать про те, що Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Миколаївського морського порту) дійсно було частково добровільно виконано рішення Господарського суду Миколаївської області від 04.11.2021 у справі № 915/591/20, а саме перераховано на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідробуд Україна» грошові кошти в сумі 4 512 674,77 грн, що підтверджується наданою до матеріалів справи копією платіжного доручення № 9471 від 20.10.2022 (призначення платежу: «ОПЛАТА ЗГІДНО РІШЕННЯ ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ ВІД 04.11.2021 ПО СПРАВІ № 915/591/20. НЕ ПІДП. ПІД ДЗУ ППЗ»).

За приписами ч. 2 ст. 328 ГПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Таким чином, враховуючи наведені заявником та не спростовані стягувачем доводи, за перевіркою суду, обов`язок Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Миколаївського морського порту) щодо виконання наказу Господарського суду Миколаївської області від 02.11.2022 у справі № 915/591/20 про стягнення з Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Миколаївського морського порту) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідробуд Україна» заборгованості за Договором № 196-В-МИФ-17 від 27.12.2017 по акту приймання виконаних будівельних робіт № 15 у сумі 4 278 125,40 грн, інфляційні витрати у сумі 21 270,75 грн, три проценти річних від простроченої суми у розмірі 32 261,27 грн, пеню у сумі 230 153,79 грн, а також 119 580,73 грн судового збору, частково відсутній у розмірі 4 512 674,77 грн, у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням в цій частині.

В іншій частині, а саме в частині стягнення суми 168 717,18 грн, відповідач зазначає про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що відповідачем було оформлено на ім`я позивача заяву № 831/18-01-02/Вих від 28.10.2022 про зарахування зустрічних однорідних вимог, зі змісту якої вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Гідробуд Україна» має обов`язок сплатити на користь Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Миколаївського морського порту) заборгованість у загальному розмірі 168 717,18 грн за такими рішеннями судів, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання та знаходяться на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби:

- рішення Господарського суду Миколаївської області від 30.11.2021 у справі № 915/1274/21 (сума до стягнення з ТОВ «Гідробуд Україна» на користь ДП «АМПУ» в особі Миколаївської філії ДП «АМПУ» (Адміністрація Миколаївського морського порту) в розмірі 62 515,55 грн);

- судовий наказ Господарського суду Київської області від 05.08.2020 у справі № 911/2195/20 (сума до стягнення з ТОВ «Гідробуд Україна» на користь ДП «АМПУ» в особі Миколаївської філії ДП «АМПУ» (Адміністрація Миколаївського морського порту) в розмірі 3232,12 грн);

- судовий наказ Господарського суду Київської області від 07.08.2020 у справі № 911/2263/20 (сума до стягнення з ТОВ «Гідробуд Україна» на користь ДП «АМПУ» в особі Миколаївської філії ДП «АМПУ» (Адміністрація Миколаївського морського порту) в розмірі 629,65 грн);

- судовий наказ Господарського суду Київської області від 08.05.2020 у справі № 910/5360/20 (сума до стягнення з ТОВ «Гідробуд Україна» на користь ДП «АМПУ» в особі Миколаївської філії ДП «АМПУ» (Адміністрація Миколаївського морського порту) в розмірі 2018,50 грн);

- рішення Господарського суду Київської області від 16.04.2021 у справі № 911/1708/20 (сума до стягнення з ТОВ «Гідробуд Україна» на користь ДП «АМПУ» в особі Миколаївської філії ДП «АМПУ» (Адміністрація Миколаївського морського порту) в розмірі 100 321,36 грн).

З урахуванням наведеного суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов`язання; у разі поєднання управненої та зобов`язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами.

До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 3 ст. 202 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Приписами ст. 601 ЦК України, яка кореспондується з положеннями ст. 203 ГК України, визначено, що зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Згідно зі ст. 602 ЦК України передбачені випадки недопустимості зарахування зустрічних однорідних вимог, до яких обмеження щодо такого зарахування на стадії виконання судових рішень не належать.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави для висновку, що зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов`язань, в одному із яких одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов`язанні є кредитором у другому). Також можливе часткове зарахування, коли одне зобов`язання (менше за розміром) зараховується повністю, а інше (більше за розміром) - лише в частині, що дорівнює розміру першого (меншого) зобов`язання.

Як зобов`язання відповідача перед позивачем, так і зобов`язання позивача перед відповідачем, мова про які іде у вказаній вище заяві про зарахування зустрічних однорідних вимог, мають грошовий характер, тобто є однорідними. Крім того, вони є зустрічними, строк виконання за ними настав.

Наведене, на думку суду, свідчить про наявність визначених законодавством передумов для реалізації стороною свого права на проведення зарахування зустрічних вимог.

Поряд із цим, однією з важливих умов, за наявності якої можливе припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних вимог, є факт вчинення такого правочину.

Слід зазначити, що спеціального порядку та форми здійснення відповідної заяви як одностороннього правочину законодавством не передбачено. За загальними правилами про правочини (наслідки недодержання його письмової форми), відповідну заяву про зарахування на адресу іншої сторони як односторонній правочин слід вважати зробленою та такою, що спричинила відповідні цивільно-правові наслідки, в момент усної заяви однієї з сторін на адресу іншої сторони чи в момент вручення однією стороною іншій стороні повідомлення, що містить письмове волевиявлення на припинення зустрічних вимог зарахуванням. Моментом припинення зобов`язань сторін у такому разі є момент вчинення заяви про зарахування у визначеному порядку.

Наявність заперечень іншої сторони на заяву про зарахування чи відсутність будь-якої з названих вище умов, виключає проведення зарахування у добровільному порядку.

До заяви про визнання наказом такими, що не підлягають виконанню долучено копію заяви № 831/18-01-02/Вих від 28.10.2022 про зарахування зустрічних однорідних вимог.

На підтвердження направлення вказаної заяви на адресу позивача відповідачем надано суду копію фіскального чеку АТ «Укрпошта» (штрихкодовий ідентифікатор поштового направлення 763).

Разом із тим, із наданого фіскального чеку, за відсутності опису вкладення у відповідний лист, суд позбавлений можливості встановити, яка саме кореспонденція була скерована адресату.

За приписами ч. ч. 1-2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Таким чином, заявником не надано належних доказів надсилання заяви № 831/18-01-02/Вих від 28.10.2022 про зарахування зустрічних однорідних вимог на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідробуд Україна».

Наведені вище обставини, на думку суду, свідчать про те, що станом на день проведення даного судового засідання неможливо встановити, чи Товариству з обмеженою відповідальністю «Гідробуд Україна» було вручено заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог, а відповідно, чи володіє останній інформацією про наведені у ній обставини, а отже чи є вчиненим правочин про зарахування зустрічних однорідних вимог.

Отже, твердження заявника про припинення зобов`язань сторін шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог є передчасним.

За даних обставин, заява Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Миколаївського морського порту) б/н від 03.11.2022 (вх. № 5062/22) про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню у справі № 915/591/20 не підлягає задоволенню в частині суми у розмірі 168 717,18 грн.

Отже, на підставі наведеного вище, заяву Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Миколаївського морського порту) б/н від 03.11.2022 (вх. № 5062/22) про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню повністю у справі № 915/591/20 слід задовольнити частково та визнати наказ Господарського суду Миколаївської області від 02.11.2022 у справі № 915/591/20 таким, що не підлягає виконанню частково, а саме - у розмірі 4 512 674,77 грн; в задоволенні іншої частини заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у розмірі 168 717,18 грн належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 240, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Заяву Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Миколаївського морського порту) б/н від 03.11.2022 (вх. № 5062/22) про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню повністю у справі № 915/591/20 задовольнити частково.

2. Визнати наказ Господарського суду Миколаївської області від 02.11.2022 у справі № 915/591/20 про стягнення з Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (01135, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 14; в особі Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Миколаївського морського порту) (54020, м. Миколаїв, вул. Заводська, буд. 23; ідентифікаційний код 38728444) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідробуд Україна» (08301, Київська обл., місто Бориспіль, вул. Ботанічна, буд. 1/6; ідентифікаційний код 38490124) заборгованості за Договором № 196-В-МИФ-17 від 27.12.2017 по акту приймання виконаних будівельних робіт № 15 у сумі 4 278 125,40 грн, інфляційні витрати у сумі 21 270,75 грн, три проценти річних від простроченої суми у розмірі 32 261,27 грн, пеню у сумі 230 153,79 грн, а також 119 580,73 грн судового збору, таким, що не підлягає виконанню частково, а саме - у розмірі 4 512 674,77 грн.

3. В задоволенні іншої частини заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у розмірі 168 717,18 грн - відмовити.

/

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена у порядку та у строки, визначені статтями 255, 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано судом 18.11.2022.

Суддя О.Г. Смородінова