ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2022 Справа № 917/666/22

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавська транспортна компанія", вул. Соборності, 59 А, кв. 33, м. Полтава, 36000

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Ойл", вул. Небесної сотні, 9/17, м. Полтава, 36000

про стягнення 5 670 650 грн 08 коп. заборгованості,

Суддя Тимощенко О.М.

Секретар судового засідання Михатило А.В.

Представники учасників справи в судове засідання не з`явились.

Обставини справи: 05.07.2022 року до господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавська транспортна компанія" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Ойл" про стягнення 5 670 650 грн 08 коп. заборгованості за договором № № ПТК/СО 050620 на послуги автомобільною та спеціальною технікою від 05.06.2020 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що відповідачем неналежно виконано взяті на себе зобов`язання за Договором № ПТК/СО 050620 від 05.06.2020 року на послуги автомобільною та спеціальною технікою, внаслідок чого за Товариством з обмеженою відповідальністю "Сервіс Ойл" утворився борг в сумі 5 670 650,08 грн. Також позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача 20 000 грн витрат на послуги адвоката.

Ухвалою суду від 11.07.2022 року відкрито провадження у даній справі, ухвалено розглядати справу у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 04.08.2022 року на 09:00 год. Встановлено учасникам справи строки на подачу заяв по суті спору.

Під час розгляду справи №917/666/22 у підготовчих засіданнях 04.08.2022 року та 08.09.2022 року оголошено протокольні ухвали про продовження строку підготовчого провадження та перерву в підготовчому засіданні до 22.09.2022 року до 10:30 год.

09.08.2022 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач заперечує проти позовних вимог, вважаючи їх передчасними. Виникнення боргу за договором № ПТК/СО 050620 від 05.06.2020 року на послуги автомобільною та спеціальною технікою відповідач пояснює форс-мажорними обставинами (арк справи 45-47, том 2).

19.08.2022 року від позивача надійшла відповідь на відзив (арк. справи 65-69, том 2). У відповіді позивач вказував на зловживання правом відповідачем, а також на те, що відповідач не зазнав дії форс-мажорних обставин за договором № ПТК/СО 050620 від 05.06.2020 року .

Під час розгляду справи у підготовчому засіданні 22.09.2022 року оголошено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження по справі та призначення справи до розгляду по суті на 18.10.2022 року на 09:30 год. Учасники справи, які були присутні в судовому засіданні (представник позивача), повідомлені під розписку про закриття підготовчого провадження по справі та призначення справи до судового розгляду по суті.

18.10.2022 року розгляд справи не відбувся у зв`язку з тим, що в цей день у час проведення судового засідання по Полтавській області була оголошена тривала повітряна тривога.

Згідно п. 2. Рішення Ради суддів України від 24.02.2022 р. № 9, з урахуванням положень статті 3 Конституції України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю рекомендувано зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Враховуючи наведене суд відклав розгляд справи на 08.11.2022 року на 10.40 год.

08.11.2022 року від позивача надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні 08.11.2022 року без участі представника позивача, також у клопотання позивач підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання 08.11.2022 року не з`явився, подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю представника в іншому судовому засіданні у господарському суді м.Києва.

Розглянувши клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, суд зазначає наступне.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав, зазначених в ч. 2 ст. 202 ГПК України, а саме: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікована Україною 17.07.1997р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Судом також враховано, що розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010р., "Смірнова проти України" від 08.11.2005р., "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006р., "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004р.).

Суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (ст. 202 ГПК України).

Беручи до уваги те, що суд не визнавав участь учасників справи обов`язковою, учасники належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, а також з метою дотримання принципу розумності строків розгляду справи, з огляду на наявність достатніх у матеріалах справи доказів для вирішення даної справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами справи.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позиції по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів, а тому суд вважає за можливе закінчити розгляд справи в даному судовому засіданні.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

Між ТОВ ПОЛТАВСЬКА ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ (Виконавець) та ТОВ СЕРВІС ОЙЛ (Замовник) укладено договір № ПТК/СО 050620 від 05.06.2020 року на послуги автомобільною та спеціальною технікою (арк. справи 18-28, том 1) з додатками та додатковими угодами до договору ( арк. справи 29-40, том 1).

При укладенні Договору сторони, зокрема, узгодили наступне:

- Виконавець зобов`язувався надати послуги автомобільним транспортом та/(або), спеціальною технікою (далі по тексту разом або окремо - послуги) (пункт 1 Договору).

- Вартість послуг та перелік техніки визначено у Додатку №1 до цього Договору, який є невід`ємною частиною Договору. У вартість послуг включена вартість паливно-мастильних матеріалів, а також вартість роботи персоналу Виконавця, (пункт 1.2 Договору).

- Сума Договору складається із вартості усіх наданих Виконавцем послуг відповідно до підписаних Сторонами Актів прийому-передачі наданих послуг, (пункт 4.1 Договору).

- Всі розрахунки за Договором проводяться в безготівковій формі в національній валюті України - гривні, (пункт 4.2 Договору).

- Ставки та тарифи за надання послуг наведені в Додатку 1 до даного Договору, який є невід`ємною частиною Договору (пункт 4.3 Договору).

- На підставі первинних документів (акт-наряд, змінний рапорт, маршрутний/подорожній лист, талон замовника, товарно-транспортна накладна, які оформлюються в залежності від виду послуг) підписаних уповноваженою особою Замовника, Виконавець складає Акт прийому- передачі наданих послуг за формою, наведеною в Додатку 3 до Договору. Оригінали змінних рапортів чи нарядів або маршрутних/подорожніх листів та ТТН надаються одночасно з відповідними Актами прийому-передачі наданих послуг. Змінні рапорти, наряди, маршрутні/подорожні листи, ТТН мають бути оформлені відповідно до норм бухгалтерського обліку та чинного законодавства, (пункт 4.4 Договору).

- Акти прийому-передачі наданих послуг надаються Виконавцем Замовнику в двох оригінальних примірниках. Акт прийому-передачі наданих послуг надається не пізніше 5-ти робочих днів за звітним місяцем або не пізніше 5-ти робочих днів після завершення надання послуг. Замовник протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати отримання розглядає та підписує наданий Акт прийому-передачі наданих послуг або направляє Виконавцю мотивовану відмову від підписання Акту прийому-передачі наданих послуг (в разі наявності зауважень до наданих послуг та/або отриманих від Виконавця документів, що підтверджують надання послуг). Після усунення зауважень Замовника, Виконавець повторно надає Замовнику Акт прийому-передачі наданих послуг на підписання, (пункт 4.5 Договору).

- У разі ненадходження від Замовника, підписаного Замовником одного примірника Акту прийому-передачі наданих послуг або не направлення Замовником письмової вмотивованої відмови від підписання Акту прийому-передачі наданих послуг протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання Замовником Акту прийому-передачі наданих послуг, послуги вважаються наданими належним чином, в установлений строк і прийнятими Замовником в обсязі та на умовах, вказаних в Акті прийому-передачі наданих послуг, (пункт 4.6 Договору).

- Оплата вартості Послуг здійснюється Замовником протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати підписання Сторонами Акту прийому-передачі наданих послуг та отримання від Виконавця оригіналу рахунку, (пункт 4.7 Договору).

Договір має додатки: Додаток № 1 до договору від 05.06.2020 року, яким узгоджено вартість послуг; Додаток № 2 - форма заявки на надання послуг; Додаток № 3 - форма Акту приймання- передачі наданих послуг з Додатком № 1 - розрахунок вартості наданих послуг за допомогою (вид спецтехніки).

Під час дії Договору сторони укладали до нього Додаткову угоду № 1 від 20.05.2021 року до Договору на послуги автомобільною та спеціальною технікою № ПТК/СО 050620 від 05.06.2020 року разом з Додатком № 1 від 20.05.2021 року - Протокол узгодження вартості послуг станом на 20.05.2021 року; Додаткову угоду № 2 від 31.12.2021 року до Договору на послуги автомобільною та спеціальною технікою № ПТК/СО 050620 від 05.06.2020 року разом з Додатком № 1 від 31.12.2021 року - Протокол узгодження вартості послуг, діє з 01.01.2022 року.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою укладений договір між сторонами № ПТК/СО 050620 від 05.06.2020 року на послуги автомобільною та спеціальною технікою є змішаним договором та містить у собі елементи договору про надання послуг (ст. 901 ЦК України) та договору на перевезення вантажу (ст. 909 ЦК України).

Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Ст. 903 ЦК України передбачено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Стаття 908 ЦК України передбачено, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статтею 909 ЦК України передбачено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Як докази обґрунтованості позовних вимог позивачем подано завірені копії : Договір № ПТК/СО 050620 від 05.06.2020 року на послуги автомобільною та спеціальною технікою, Додаток № 1 до договору від 05.06.2020 року - про узгодження вартості послуг, Додаток № 2 до договору від 05.06.2020 року - форма заявки на надання послуг, Додаток № 3 до договору від 05.06.2020 року - форма Акту приймання-передачі наданих послуг, Акти приймання-передачі наданих послуг - розрахунок вартості наданих послуг за допомогою (вид спецтехніки), Додаткова угода № 1 від 20.05.2021 року до Договору на послуги автомобільною та спеціальною технікою № ПТК/СО 050620 від 05.06.2020 року, Додаток № 1 від 20.05.2021 року до договору від 05.06.2020 року - Протокол узгодження вартості послуг станом на 20.05.2021, Додаткова угода № 2 від 31.12.2021 року до Договору на послуги автомобільною та спеціальною технікою № ПТК/СО 050620 від 05.06.2020 року, Додаток № 1 від 31.12.2021 року до договору від 05.06.2020 року - Протокол узгодження вартості послуг, діє з 01.01.2022 року, Реєстр документів ТОВ ПОЛТАВСЬКА ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ для передачі ТОВ СЕРВІС ОЙЛ (на 24 аркуш.): від 06.10.202Іроку; від 25.10.2021року; від року; від 04.11.2021 року; від 10.11.2021 року; від 23.11.2021 року; від 25.11.2021 року; від 03.12.2021року; від 09.12.202І року; від 20.12.202Іроку; від 28.12.2021року; від 29.12.2021року; від 04.01.2022 року; від 10.01.2022 року; від 11.01.2022 року; від 14.01.2022 року; від 19.01.2022 року; від 22.01.2022 року; від 26.01.2022 року; від 01.02.2022 року; від року; від 09.02.2022 року; від 18.02.2022 року (вручено 18.02.22р.); від 18.02.2022 року (вручено 21.02.22р.)., Акт № 579 від 27.10.2021 р. на суму 5 723,28 грн., Рахунок № 573 від 27.10.2021 р.; Акт № 580 від 27.10.2021 р. на суму 98 604,24 грн., Рахунок № 574 від 27.10.2021 р.; платіжне доручення № 37168 від 22.02.2022 року, Акти надання послуг та рахунки до них, лист ТОВ Сервіс Ойл № 01/500 від 13.05.2022 року, претензію № 68 від 23.06.2022 року, Акт звірки від 23.06.2022 року, Наказ про призначення директора від 01.03.2017 року, витяг з ЄДР про ТОВ ПОЛТАВСЬКА ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ.

Відповідачем до відзиву подано докази: лист ТПП України від 28.02.2022 року, витяг з ЄДР, реєстр документів, виписку гривневих доручень з 04.03.2022 по 10.06.2022 року.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Досліджуючи подані докази, суд звертає увагу, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (стаття 13 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до аналогічних положень частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Вичерпний перелік підстав звільнення від доказування закріплює стаття 75 вказаного Кодексу.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд встановив, що з жовтня 2021 року по 24.02.2022 року на згідно умов укладеного Договору № ПТК/СО 050620 від 05.06.2020 року позивач надавав послуги відповідачу автомобільною та спеціальною технікою, що підтверджується підписаними сторонами Договору Актами приймання-передачі наданих послуг, для оплати яких позивачем виставлено відповідні рахунки відповідачу ( арк. справи 65-251, том 1). Загальна сума наданих позивачем та отриманих послуг відповідачем відповідно до вказаних актів складає 5 753 695,84 грн. з ПДВ

Згідно Акту приймання-передачі наданих послуг № 580 від 27.10.2021 р. на суму 98 604,24 грн., (рахунок № 574 від 27.10.2021 р.) відповідач частково сплатив за надані транспортні послуги кошти в сумі 83 045,76 грн., що підтверджується платіжним дорученням відповідача № 37168 від року. Залишок не сплаченого боргу за вказаним актом склав 15 558,48 грн. (98 604,24 грн - 83 045,76 грн.).

Загальна заборгованість відповідача за надані послуги по Договору склала 5 670 650,08 грн. (загальна сума актів 5 753 695,84 грн. - мінус часткова оплата 83 045,76 грн.).

Згідно вимог п. 4.7 Договору Замовник зобов`язувався проводити розрахунки за надані послуги протягом 30 календарних днів з дати підписання Сторонами Акту прийому-передачі наданих послуг та отримання від Виконавця оригіналу рахунку.

Залишок боргу за Договором в сумі 5 670 650,08 грн. відповідач не сплатив у порушення умов Договору, у тому числі на дату подання позову до суду, претензію позивача відповідач залишив без задоволення.

Допустимих доказів в спростування зазначеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по сумі боргу відповідач суду не надав.

Факт прострочення відповідачем виконання зобов`язань з оплати вартості наданих послуг підтверджується матеріалами справи та відповідачем при розгляді справи не спростовано.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України та ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 5 670 650,08 грн. підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача зводяться до тієї обставини, що позов є передчасним з огляду на наявність форс-мажорних обставин.

Суд критично оцінює дані заперечення відповідача, такі заперечення не є підставою для відмови у задоволенні позову з огляду на наступне.

Сторони у п. 6.1, 6.2, 6.3, 6.4 та 6.5 Договору погодили звільнення від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором, якщо це виявилося наслідком дії форс-мажорних обставин (пожежі, повені, зсуви, інші стихійні лиха, воєнні дії, блокада, дії органів державної влади, епідемії, страйки тощо). Факт виникнення форс-мажорних обставин повинна бути підтверджена довідкою Торгово-промислової палати України (її регіональним відділенням). Сторона, що опинилася під впливом обставин непереборної сили, зобов`язана протягом 10 (десяти) робочих днів від дати настання обставин непереборної сили письмово повідомити іншу сторону про виникнення обставин непереборної сили. Неповідомлення про настання дії форс-мажорних обставин позбавляє Сторону права посилатися на них у разі невиконання (неналежне виконання) свої обов`язків за Договором. Якщо форс-мажорні обставини тривають більше ніж 6 місяців, кожна Сторона має право відмовитися від виконання зобов`язань за Договором частково або повністю без додаткової фінансової відповідальності.

Суд звертає увагу, що обставина введення на території України воєнного стану, враховуючи наявність універсального офіційного листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 про засвідчення форс-мажорних обставин, не є автоматичною підставою для звільнення особи від відповідальності за неналежне виконання умов договору. Необхідною умовою є наявність причинно-наслідкового зв`язку між неможливістю виконання договору та обставинами непереборної сили. Стороною договору має бути підтверджено не лише факт настання таких обставин, а саме їх здатність впливати на реальну можливість виконання зобов`язання.

Верховний Суд у постанові від 25 січня 2022 р. № 904/3886/21 зазначив, що форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер, а зацікавленій стороні необхідно довести (1) факт їх виникнення; (2) те, що обставини є форс-мажорними (3) для конкретного випадку.

Таких висновків дотримується Верховний Суд у постановах від 16.07.2019р. у справі №917/1053/18, від 09.11.2021р. у справі №913/20/21, від 30.05.2022р. у справі №922/2475/21, від 14.06.2022р. у справі №922/2394/21 та у постанові від 01.06.2021р. у справі №910/9258/20.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 25.01.2022р. у справі №904/3886/21, належним підтвердженням існування форс-мажорних обставин (доказом існування обставин непереборної сили, які звільняють сторону від відповідальності за невиконання умов договору) є відповідний сертифікат Торгово-промислової палати.

Отже, виходячи з наведених норм законодавства та умов договору оренди обладнання, підтвердженням існування форс-мажорних обставин є відповідний сертифікат Торгово-промислової палати України чи уповноваженої нею регіональної торгово-промислової палати.

При цьому лист Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1, на який відповідач посилається у відзиві, не є сертифікатом про форс-мажорні обставини у контексті викладених вище положень законодавства.

Суд звертає увагу, що предметом спору у даній справі є стягнення суми основного боргу без застосування відповідальності у вигляді штрафних санкцій. Заперечення відповідача не звільняють його від виконання зобов`язань за Договором.

За відсутності у матеріалах справи сертифікату Торгово-промислової палати України про наявність форс-мажорних обставин, необґрунтованими та безпідставними є посилання Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Ойл" на наявність обставин непереборної сили, як на підставу для звільнення від відповідальності за порушення договірних зобов`язань.

Крім того, у даній справі заборгованість у більшій частині виникла до 24.02.2022р. (лише 4 з 70 Актів складені 24.02.2022 року, решта до 24.02.2022 року) та до набрання законної сили Постановою Правління НБУ №44 від 08.03.2022р. Про внесення змін до постанови правління Національного Банку України від 24.02.2022р.№18, на яку посилається відповідач.

Відтак, заперечення відповідача, викладені у відзиві на позов, не спростовують правомірності та обґрунтованості позовних вимог.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Позивачем також заявлено до стягнення 20 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Щодо відшкодування витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У позовній заяві позивачем наведено попередній розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 20 000 грн.

На підтвердження факту понесення позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката позивачем надано копії : Договору № 375/ПТК від 22.06.2022 рок про надання правової допомоги, замовлення завдання (додаткова угода № 1 до Договору № 375/ПТК від 22.06.2022 рок про надання правової допомоги) , розрахунок вартості робіт за Договором у № 375/ПТК від 22.06.2022 рок про надання правової допомоги, рахунок № 1 від 01.07.2022 року на суму 20 000 грн., платіжне доручення № 9572 від 04.07.2022 року на суму 20 000 грн., виписка з ЄЛР щодо адвокатського бюро Андрія Оніщенко, витяг з реєстру адвокатів, ордер, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (арк. справи 16- 29, том 2).

Відповідач заперечень щодо вартості витрат позивача на професійну правничу допомогу не надав.

Враховуючи задоволення позову, витрати позивача на правову допомогу на підставі ст. 129 ГПК України підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача повністю в сумі 20 000 грн.

Відповідач у відзиві просив суд стягнути з позивача витрати відповідача на професійну правничу допомогу у розмірі 7 300,00 грн..

На підтвердження факту понесення відповідачем судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката відповідачем надано: копію договору про надання правничої допомоги № 13/22 від 17.05.2022 з додатком № 1; копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги, серії ВІ № 1089870 від 08.08.2022 виданого адвокатом Остапенком О.П. на представництво у Господарському суді Полтавської області ТОВ "Сервіс Ойл" (арк. справи 61-64, том 2).

Враховуючи задоволення позову , витрати відповідача на професійну правничу допомогу на підставі ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача та не відшкодовуються позивачем.

Керуючись ст. ст. 129, 130, 232-233, 237-238,240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю СЕРВІС ОЙЛ (вул. Небесної Сотні, 9/17, м. Полтава, 36000, ідентифікаційний код 38516938) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавська транспортна компанія" (вул. Соборності, 59А, кв. 33, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ) 5 670 650,08 грн. основного боргу, 85 059,75 грн. судового збору та 20 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

Рішення складено 10.11.2022 року

Згідно із ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 256 ГПК України та п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя Тимощенко О.М.