ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2022 р. м. Львів Справа №914/2950/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді І.Б. Малех

суддів В.М. Гриців

О.В. Зварич

секретар судового засідання Залуцький Д.Т.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване управління 27», б/н від 04.09.2022 (вх. № апеляційного суду 01-05/2193/22 від 05.09.2022)

на рішення Господарського суду Львівської області від 08 серпня 2022 року (суддя Гоменюк З.П., повний текст рішення складено та підписано 17.08.2022, м. Львів )

у справі №914/2950/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут», м. Львів

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване управління-27», м. Новий Розділ, Львівська область

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло», м. Київ

про стягнення 382531,86 грн.

за участю представників учасників процесу:

від позивача: Кабаль К.І. - адвокат (довіреність за вих. №904-2021-8310 від 30.12.2021);

від відповідача: Давидович М.І. керівник (наказ №2К від 28.05.2011), Держицький І.Р. адвокат (ордер серія ЛВ №107724 від 08.11.2021);

третя особа: Сагайдак Т.І. - начальник юридичного сектору (довіреність №30/12/21 ФНРЕМ від 30.12.2021);

ВСТАНОВИВ:

27 вересня 2021 року на розгляд Господарського суду Львівської області поступила позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване управління-27» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору, на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло» про стягнення 382531,86 грн.

Дані позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач приєднався до публічного договору позивача про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, шляхом споживання електричної енергії споживачем на умовах комерційної пропозиції № 3, яка є Додатком № 2 до договору, що розміщені на офіційному веб-сайті позивача та шляхом оплати рахунку. Обсяг спожитої відповідачем електроенергії за період жовтень 2020 року - липень 2021 року становить 103681 кВт/год, що підтверджується актами про приймання-передачу фактичних обсягів спожитої електроенергії, які підписані ТОВ «Львівенергозбут» та оператором системи розподілу ТОВ «Нафтогаз тепло», до мереж якого приєднаний відповідач. Однак, як стверджує позивач, всупереч умовам договору, відповідачем не здійснено повної оплати за поставлену йому електроенергію за розрахунковий період жовтень 2020 - липень 2021 року, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 379591,71 грн. Крім цього, з огляду на прострочення відповідачем оплати за спожиту електроенергію, позивач нараховує відповідачеві 1920,13 грн. 3% річних та 1020,02 грн. інфляційних втрат.

Відповідач заперечує, щодо позовних вимог, зазначає, що не був обізнаний із кількістю спожитої електроенергїі, відсутні будь-які первинні документи, які б підтверджували спожиту кількість електричної енергії. Покликається на відсутність укладеного з ТОВ «Львівенергозбут» договору про постачання електричної енергії. Вказує на незаконність та надуманість виставлених позивачем показників приладів обліку, а також на помилковість перерахування позивачеві 8000,00 грн. за спожиту електроенергію. З метою повернення помилково сплачених коштів, відповідач, скерував позивачеві заяву про повернення визначеної суми. Відповідач вважає, що відсутність у нього заборгованості з оплати за спожиту електроенергію підтверджується ухвалою Господарського суду Львівської області від 05.07.2021 про скасування раніше виданого цим же судом судового наказу. На думку відповідача, обставини, щодо наявності чи відсутності підписаних будь-яких договорів з постачання електричної енергії, заяви-приєднання до електричних мереж, комерційні пропозиції з ТОВ «Спеціалізоване управління-27» встановлені Господарським судом Львівської області ухвалою у справі № 914/1975/21 та не потребують доказування у цій справі (№ 914/2950/21). Покликається також на те, що відповідачем з ТОВ «Нафтогаз тепло» договір про надання послуг з розподілу електричної енергії № 249 був підписаний саме 02.04.2021, а не 01.09.2020. Крім цього, зазначає, що договори про управління майном (активами) від 19.11.2019 та від 11.02.2020, укладені між Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, та ТОВ «Нафтогаз тепло» Господарський суд м. Києва у своєму рішенні визнав недійсними.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 08.08.2022 у справі №914/2950/21 позовні вимоги задоволено; стягнуто з ТОВ «Спеціалізоване управління 27» на користь ТОВ «Львівенергозбут» - 379 591,71 грн. боргу за електричну енергію, 1920,13 грн. 3% річних, 1020,02 грн. інфляційних втрат та 5737,98 грн. судового збору.

Дане рішення мотивовано тим, що 01.09.2020 ТОВ «Нафтогаз тепло» та ТОВ «Спеціалізоване управління 27» укладено договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №249, і як встановлено судом на території м. Новий Розділ 01.09.2020 стало ТОВ «Львівенергозбут», про що останнє також додатково публікувало відповідні відомості на своєму офіційному веб-порталі у відкритому доступі. Відтак покликаючись на положення п.1.2.15 Правил роздрібного ринку електричної енергії , де вказано, про можливість укладення договору на постачання електричної енергії, зокрема й шляхом фактичного споживання електричної енергії та оплати виставлених енергопостачальником рахунків, судом першої інстанції зроблено висновок, що оскільки продовживши споживати електричну енергію, відповідач фактично приєднався до умов публічного договору на постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг ТОВ «Львівенергозбут». Крім цього, суд вказав , що за фактично спожиту електричну енергію ТОВ «Львівенергозбут» виставляло відповідачеві рахунки на оплату, який провів таку частково на суму 8000,00 грн. Суд першої інстанції також зазначив, що доводи відповідача містять суперечності та ним не надано жодних доказів, які б відображали кількість спожитої ним електричної енергії, натомість суду надано відповідні докази, щодо інших юридичних осіб , які не є сторонами у цій справі , а відтак не розглядались судом.

Отже, відповідно керуючись положеннями ст. 193 ГК України, ст. ст. 15, 16, 612, 625 ЦК України судом перевірено правильність нарахування та визнано обґрунтованими вимоги позивача, щодо стягнення 379 591,71 грн. боргу за електричну енергію, 1920,13 грн. 3% річних та 1020,02 грн. інфляційних втрат.

Відповідач ТОВ «Спеціалізоване управління 27», не погодившись з винесеним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що суд першої інстанції не здійснив сукупного аналізу матеріалів справи, зокрема не надав належної оцінки обставинам, викладеним у заявах по суті справи.

Вказує, відповідач про те, що позовні вимоги він не визнає, у зв`язку з тим, що вказана позивачем спожита відповідачем кількість електричної енергії нічим не підтверджена, відсутні показники лічильників по підстанціях та первинна документація. Крім цього вказує, про відсутність між ТОВ «Львівенергозбут» та ТОВ «Спеціалізоване управління 27» будь-яких письмово укладених договорів, щодо постачання електричної енергії споживачу , заяви приєднання до електричних мереж , комерційної пропозиції.

Судом першої інстанції не були встановленні обставини, щодо чинності договору з ТОВ «ОМ Трейдінг груп»; в матеріалах справи наявні листи, де вказано про те, що з 01.04.2021 ТОВ «ОМ Трейдінг груп» є постачальником електроенергії об`єктам за адресою: Львівська область , м. Новий Розділ вул. Ходорівська, 4, однак даний постачальник не отримав доступу до мереж на території діяльності товариства.

Також, судом в оспорюваному рішенні не встановлено обставини, щодо точної дати фактичного підписання договору між відповідачем та третьою особою №249 від 02.04.2021, оскільки відсутньою є заява-приєднання, яка повинна бути підписана керівником підприємства.

Щодо обсягів споживання електроенергії у період жовтень 2020 липень 2021 року, то вказує, що скаржнику не було відомо про обсяги зазначені позивачем, оскільки знімання показників лічильника за участю ТОВ «Спеціалізоване управління 27» не відбувалося , як цього вимагає п.12.4.5 Кодексу комерційного обліку електричної енергії.

Крім цього, зауважує, скаржник також про те, що у нього є три точки підключення електромереж споживача, про які зазначено в договорі це точка 4282049, вул.. Ходорівська, 4/1, потужністю 250 кВт.; точка 549089, вул.. Ходорівська, 4/1, потужністю 500кВт; точка 153298, вул.. Гірнича, 1, потужністю 20 кВт, що підтверджується додатком до договору. В актах про надання послуг і рахунках на оплату відсутні показники лічильників по даних трьох точках , акти не підписані представниками відповідача, і яких не було запрошено до огляду у вказаний період , як цього вимагає п. 22.4.5. Кодексу комерційного обліку електричної енергії, крім того всі засоби обліку знаходяться на підстанціях оператора.

Відповідно до цього, просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 08.08.2022 у даній справі та прийняти нове рішення, яким відмовити в позові за недоведеністю; судові витрати просить покласти на позивача.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ТОВ «Нафтогаз Тепло» у відзиві заперечує доводи апеляційної скарги, вказуючи на те, що він виконує функції оператора системи розподілу на території м. Новий Розділ з 01 вересня 2020 року, відповідно до постанови НКРЕКП від 09.07.2020 №1269. Вказує, що мало місце зміни електропостачльника і станом на початок такої зміни електроживлення до об`єкта по вул. Ходорівська, 4 було припинено 06.04.2021. Щодо ТОВ «ОМ Трейдінг груп», то останньому, було відмовлено в набутті статусу нового постачальника про що повідомлено було відповідача. Таким чином, вказує, що скаржником не було укладено договір про постачання електричної енергії із останнім. Відтак вказує, що ним та відповідачем укладено договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.09.2020 №249, згідно заяви приєднання. Відтак, відповідно до умов такої послуги з розподілу електричної енергії надаються товариством на об`єктах споживача, що знаходяться у м. Новий Розділ , Львівської області по вул.. Ходорівській 4/1 (виробнича база ЕІС код 62Z089) та Гірничій (гараж ЕІС код 62Z298). Вказує, що на звернення товариства 02.04.2021, було надано паперовий примірник договору із додатками. Фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу /передачі електричної енергії є сплата рахунку. Щодо здійснення обліку електричної енергії товариством, то вказує, що при постійному споживанні електричної енергії споживач жодного разу не поцікавився щодо обсягу спожитої електричної енергії та документального підтвердження даного. Відповідно до цього просить рішення місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Позивач ТОВ «Львівенергозбут», у відзиві на апеляційну скаргу заперечує доводи такої вказуючи , що відповідач своїми діями , а саме споживанням електричної енергії та частковою оплатою рахунків , приєднався до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується регулятором. Законодавством передбачена можливість постачання електричної енергії споживачу без фактичного підписання відповідного договору останнім. Вказує, що постачання електричної енергії відповідачу за період жовтень 2020 року липень 2021 року підтверджується актами про приймання-передачу фактичних обсягів спожитої електричної енергії, які підписані ТОВ «Львівенергозбут» та оператором системи розподілу ТОВ «Нафтогаз тепло», до мереж якого приєднаний відповідач. Факт споживання електричної енергії в цей період та її обсяги встановлені спеціально уповноваженим учасником ринку, оператором системи розподілу ТОВ «Нафтогаз тепло» у спосіб та порядок встановлений чинним законодавством. Крім того, відповідачем була здійснена часткова оплата у розмірі 8000,00 грн. за спожиту електричну енергію. Доводи апелянта про те, що вони не змогли використати стільки кВт, вважає, що не може бути прийнято до уваги, оскільки електроенергія споживалась ПрАТ «Київстар», оскільки наявним є договір оренди з ним, який був підключений на точку обліку ЕІС код точки 62Z089 за адресою : вул.. Ходорівська, 4/1 м. Новий Розділ, Львівська область. Що стосується надання відповідачем до суду договору №118 та актів до нього, то вказує, що суд першої інстанції прийняв вірне рішення не взявши даний договір до уваги, оскільки він стосується іншої юридичної особи, яка не має ніякого відношення до справи. При цьому, вважає обґрунтованим посилання в рішенні на доказ споживання відповідачем електроенергії по договору оренди між ТОВ «Новороздільське СУ-27» та ПрАТ «Київстар» , оскільки виробнича база ПрАТ «Київстар» була підключена за адресою: вул.. Ходорівська, 4/1, м. Новий Розділ, Львівська область (ЕІС код точки 62Z089), яка була предметом спору в суді про стягнення заборгованості за споживання електричної енергії за даною адресою. Відтак, відповідно до цього, просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

01.11.2022 в канцелярію суду від позивача поступили додаткові пояснення по справі, згідно яких посилається на положення ч.1 ст. 509 ЦК України , ч.2 ст. 2, ч.5 ст. 2 , ст.. 4, п.67 ч.1 ст. 1, ч.4 ст. 63, ч.2 ст. 49 Закону України «Про ринок електричної енергії» і при цьому вказує, що ТОВ «Нафтогаз Тепло» являється управлінцем електричних мереж , отриманих від АРМА і виконує функції оператора системи розподілу електричної енергії. Законодавством передбачена можливість постачання електричної енергії споживачу без фактичного підписання відповідного договору останнім. Факт споживання електричної енергії підтверджується актами, що виставлені оператором системи розподілу за спірний період споживання електричної енергії споживачем, а саме: з жовтня 2020 року по липень 2021 року і є фактичним доказом того, що протягом даного періоду останній використовував електричну енергію , надану йому ОСР на підставі публічного договору.

01.11.2022 в канцелярію суду через систему електронний суд від третьої особи поступили додаткові пояснення, б/н від 01.11.2022, в яких останній вказує, що відповідач в період з 01.09.2020 по березень 2021 року, не виконував умови договору про надання щомісячних звітів, не цікавився обсягом спожитої електричної енергії, не звертався до товариства з проханням спільного зняття показників. Більше того, вказує, що ТОВ «СУ-27» почало цікавитись цим лише після звернення електропостачальника до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості та подання вимоги про відключення. Зазначає, що між товариством та позивачем укладено договір електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії, згідно якого третя особа щомісячно передає показники, щодо споживачів ТОВ «Львівенергозбут» , в тому числі щодо ТОВ «СУ-27», що є прямим обов`язком товариства як оператора системи розподілу. Вважає, що акти приймання фактичних обсягів електричної енергії підписані товариством та ТОВ «Львівенергозбут» , що знаходяться в матеріалах справи лише підтверджують факт споживання та обсяг розподіленої електричної енергії. При цьому зазначає, що споживання електричної енергії відповідачем здійснювалося за двома точками комерційного обліку про яких вказано у матеріалах справи, третя точка комерційного обліку була із самого початку відключена від електропостачання. До даних пояснень долучено копії відомості зняття показників лічильників обліку електроенергії по ТП ТОВ «Нафтогаз Тепло» від 30.09.2020, за жовтень 2020, за грудень 2020, за листопад 2020 , за січень 2021, за лютий 2021, за березень 2021, за квітень 2021, за травень 2021, за червень 2021, за липень 2021, за серпень 2021; витяг з особового рахунку ТОВ «СУ-27» щодо точок комерційного обліку; довідка про обсяг споживання ТОВ «СУ-27» від 01.11.2022.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 07 грудня 2022 року (головуючий суддя Малех І.Б., суддів Гриців В.М., Зварич О.В.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване управління 27», б/н від 04.09.2022 (вх. № апеляційного суду 01-05/2193/22 від 05.09.2022) на рішення Господарського суду Львівської області від 08 серпня 2022 року у справі №914/2950/21. Витребувано матеріали справи №914/2950/21 в Господарського суду Львівської області.

15.09.2022 в канцелярію суду поступили матеріали справи №914/2950/21.

В подальшому, ухвалою суду від 15 вересня 2022 року призначено справу №914/2950/21 до розгляду в судове засідання на 28 вересня 2022 року об 11 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 28.09.2022 розгляд справи відкладався, а в судовому засіданні 26.10.2022 оголошено було перерву до 02.11.2022.

В судове засідання 02.11.2022 з`явились всі учасники справи.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатковими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч.3 ст. 269 ГПК України).

Відтак, розглянувши додаткові пояснення подані представником третьої особи 02.11.2022 через електронний суд, до яких долучені додаткові докази, судова колегія апеляційного суду ухвалила відхилити в долучені та дослідженні таких, з огляду на те, що представником не мотивовано належним чином причини не подачі таких до суду першої інстанції.

Представники сторін та третьої особи в судовому засіданні 02.11.2022 підтримали свої доводи і заперечення, з мотивів наведених в апеляційній скарзі та відзивах на них.

Вивчивши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою та відзивами на неї, оцінивши зібрані у них докази, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, судова колегія Західного апеляційного господарського суду прийшла до висновку про невідповідність рішення Господарського суду Львівської області нормам чинного матеріального та процесуального права , матеріалам та обставинам справи, виходячи з наступного.

Обставини справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз тепло» діє відповідно до законодавства України, на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії, як Управитель майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія-Новий Розділ» за договором управління майном (активами) від 11.02.2020, зареєстрованого в нотаріальному реєстрі за № 430, ІПН 770000468.

01.09.2020 шляхом подання підписаної заяви-приєднання між Товариством з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло» (Оператор системи розподілу) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване управління-27» (споживачем) укладено Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 249.

Відповідно до п. 4.4. вказаного договору, споживач, якому продаж електричної енергії здійснюється на роздрібному ринку електричної енергії, зобов`язаний мати діючий договір з постачальником електричної енергії.

ТОВ «Львівенергозбут» є постачальником універсальних послуг для побутових та малих непобутових споживачів на території Львівської області, постачальником електричної електроенергії для споживачів за вільною ціною на території України та постачальником природного газу для усіх категорій споживачів.

На території м. Новий Розділ ТОВ «Львівенергозбут» здійснює постачання електричної енергії споживачам універсальної послуги з 01.09.2020 після фактичної передачі оператором системи розподілу (ТОВ «Нафтогаз тепло») даних, відповідно до Методичних рекомендацій, щодо передачі даних побутових та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26.10.2018 № 1268.

Як вказує, позивач, з офіційного веб-порталу ТОВ «Львівенергозбут» (www.lez.com.ua) можна встановити, що 21.10.2020 товариством у відкритому доступі було опубліковано повідомлення, у якому зазначалося, зокрема, що «у жовтні 2020 року споживачі оператора системи розподілу ТОВ «Нафтогаз тепло» у місті Новий Розділ отримали рахунки за електроенергію, спожиту у вересі 2020 року, від єдиного постачальника універсальних послуг у Львові та області - ТОВ «Львівенергозбут». В період з січня 2019 по серпень 2020 ТОВ «Львівенергозбут» не мало можливості виставляти рахунки за електроенергію на оплату споживачам у місті Новий Розділ, оскільки попередній оператор системи розподілу на цій території не передавав ТОВ «Львівенергозбут» інформацію про споживання електричної енергії побутовими споживачами (населенням)».

ТОВ «Львівенергозбут», в позовній заяві вказує, що він як постачальник універсальних послуг, у період з жовтня 2020 по липень 2021 включно виставляв рахунки на оплату за спожиту електричну енергію ТОВ «Спеціалізоване управління-27», однак такі не були оплачені відповідачем у повному обсязі, що призвело до утворення суми боргу у розмірі 379591,71 грн., яку позивач (ТОВ «Львівенергозбут») просить суд стягнути з відповідача.

Відповідач позовні вимоги не визнає, зазначає, що вказана позивачем спожита відповідачем кількість електричної енергії нічим не підтверджена, відсутні показники лічильників по підстанціях та первинна документація. Також покликається на відсутність між ТОВ «Львівенергозбут» та ТОВ «Спеціалізоване управління-27» будь-яких письмово укладених договір, щодо постачання електричної енергії споживачу, заяви-приєднання до електричних мереж, комерційної пропозиції. Додатково, зазначає, що звертався до позивача з проханням з`ясувати чи приєднувався відповідач до публічного договору про постачання електричної енергії з ТОВ «Львівенергозбут», чи укладалися заяви-приєднання та/або комерційні пропозиції до публічного договору постачання електричної енергії № 112, однак такий лист відповідача залишився без відповіді. Щодо заяви-приєднання № 249 від 01.09.2020, поданої для укладення договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 249, відповідач повідомляє, що такої не підписував, підпису посадової особи (керівника) відповідача там немає, у відповідних полях «підпис» та «ПІБ» зазначені дані іншої особи, а також наявні виправлення в ініціалах підписанта, що, на переконання відповідача, також доводить протиправний характер такого документу.

З позовної заяви вбачається, що позивач вважає, що спожита ТОВ «Спеціалізоване управління-27» кількість електроенергії підтверджується долученими ним актами приймання-передачі фактичних обсягів спожитої електричної енергії за період з жовтня 2020 по липень 2021 включно, з чим погодився місцевий господарський суд в оскаржуваному рішенні.

При перегляді рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку судова колегія Західного апеляційного господарського суду виходить з наступного.

У відповідності до положень ч.1 ст. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Відповідно до п. 1.2.15 Правил роздрібного ринку електричної енергії, на роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з енергопостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами. Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку).

Споживач електричної енергії має право: на приєднання власних електроустановок до мереж оператора системи або іншого власника електромереж у порядку, передбаченому Кодексом систем розподілу або Кодексом системи передачі; на вибір енергопостачальника; на вибір комерційних пропозицій з різними тарифними планами; одночасно мати більше одного укладеного договору про постачання електричної енергії споживачу за умови дотримання цих Правил та Кодексу комерційного обліку. При цьому договір про постачання електричної енергії споживачу укладається між енергопостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним енергопостачальником (пп. 1, 2, 3, 4 п. 5.5.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії).

Споживач електричної енергії зобов`язаний: користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; розраховувати та складати баланс електричної енергії власних мереж (пп. 1, 2, 21 п. 5.5.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії).

Згідно з п. 2.1.9. Кодексу комерційного обліку електричної енергії послуги комерційного обліку, що передбачені тарифом на передачу/розподіл електричної енергії, надаються операторами системи споживачам без додаткової оплати в рамках укладеного зі споживачем договору про надання послуг з передачі/розподілу електричної енергії.

За приписами підпунктів 2, 4 пункту 2.6.1. Кодексу комерційного обліку електричної енергії, сторона, приєднана до мережі, зобов`язана для точок комерційного обліку, для яких вона є стороною, відповідальною за точку комерційного обліку (ТКО), укладати договори про надання послуг комерційного обліку з оператором системи розподілу (ОСР) або постачальником послуг комерційного обліку (ППКО) чи зареєструватися в адміністратора комерційного обліку (АКО) та виконувати функції постачальника послуг комерційного обліку самостійно; надавати дозвіл уповноваженим представникам ППКО, оператора мережі та АКО на доступ до власних об`єктів, вузлів обліку (з урахуванням вимог до безпеки виконання робіт), результатів вимірювання та даних комерційного обліку, а також забезпечувати присутність уповноваженого представника СПМ під час обстеження (перевірки) та негайно повідомляти їх про виявлені недоліки в роботі ЗВТ, що встановлені у відповідних точках вимірювання, та допоміжного обладнання вузлів обліку.

ВТКО є учасник ринку або споживач, який на законних підставах має у власності чи користуванні лічильник у складі вузла обліку для цієї ТКО, якщо інше не встановлено цим Кодексом або договором. ВТКО відповідальна за безперервність процесів вимірювання та формування даних комерційного обліку, що ВТКО має забезпечувати за власний кошт та власними силами або із залученням ППКО відповідно до вимог цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом (пункти 2.7.1., 2.7.5. Кодексу комерційного обліку електричної енергії).

Перевірка ЗВТ та допоміжного обладнання вузла обліку здійснюється на місцях їх установки у присутності ВТКО та відповідного ППКО (у ролі ОЗКО). У разі потреби зняття пломб та індикаторів повідомлення та присутність власника пломб є обов`язковою. Після завершення перевірки сторона, що здійснює перевірку, складає акт технічної перевірки вузла обліку із зазначенням фактичного стану ЗВТ та іншого обладнання вузла обліку, зокрема виявлених недоліків. Цей акт надається за запитом усім заінтересованим сторонам. У разі необхідності здійснюється технічна експертиза ЗВТ та іншого обладнання вузла обліку (пункти 6.2.3., 6.2.4. Кодексу комерційного обліку електричної енергії).

Як вбачається з матеріалів справи, 01.09.2020 між ТОВ «Нафтогаз тепло» та ТОВ «Спеціалізоване управління-27» укладений договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 249, відповідно до умов розділу 4 якого, споживач, якому продаж електричної енергії здійснюється на роздрібному ринку електричної енергії, зобов`язаний мати діючий договір з постачальником електричної енергії. У разі не врегульованих відносин з третьою стороною, об`єктивно присутньою у процесі забезпечення споживача електричною енергією, оператор системи розподілу припиняє розподіл (передачу) електричної енергії.

Постачальником електричної енергії на території міста Новий Розділ з 01.09.2020 стало ТОВ «Львівенергозбут», про що останнє також додатково публікувало відповідні відомості на своєму офіційному веб-порталі , у відкритому доступі.

Позивач, як суді першої, так і в апеляційній інстанції вказує, що в п.1.2.15 Правил роздрібного ринку електричної енергії передбачено можливість укладення договору на постачання електричної енергії, зокрема й шляхом фактичного споживання електричної енергії та оплати виставлених енергопостачальником рахунків.

Відповідно, позивач, вказує, що за фактично спожиту електричну енергію ТОВ «Львівенергозбут» виставляло відповідачеві рахунки на оплату, яку останній провів частково у розмірі 8 000,00 грн. Однак, як вбачається з матеріалі та обставин справи, відповідач стверджує, що кошти ним були сплачені помилково, у зв`язку з чим останній звертався до позивача із відповідною заявою про повернення помилково сплачених коштів, яка наявна в матеріалах справи, однак, слід зазначити, що відсутніми є докази надіслання такої позивачу.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги і заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення (ч.2 ст. 76 ГПК України).

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 ГПК України.

З обставин справи вбачається, що ТОВ «Львівенергозбут» виставляло відповідачеві рахунки за період жовтень 2020 року по липень 2021 року на загальну суму 387591,71 грн. (Т-1, а.с.10-19), заборгованість становить 379591,71 грн., згідно розрахунку боргу (Т-1, а.с.9).

Дані рахунки виписувались, з врахуванням актів приймання-передачі фактичних обсягів спожитої електричної енергії ТОВ «СУ-27» (вул. Ходорівська, буд 4/1, м. Новий Розділ, Львівська область, 81652, ) за жовтень 2020, за листопад 2020 , за грудень 2020, за січень 2021, за лютий 2021, за березень 2021, за квітень 2021, за червень 2021 та за липень 2021 (Т-2, а.с.20-28).

Як вбачається з даних актів, такі складені між ТОВ «Нафтогаз Тепло» та ТОВ «Львівенергозбут», де вказано, що відповідно до договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії, «Тимчасового порядку визначення обсягів купівлі електричної енергії на ринку електричної енергії електропостачальниками та операторами системи розподілу на перехідний період», який затверджений постановою НКРЕКП №2118 від 28.12.2018, склали дані акти про те, що оператор системи розподілу передав, а електропостачальник прийняв дані за відповідні періоди вказані в таких актах та відповідний обсяг спожитої енергії у відповідних розмірах споживачем ТОВ «СУ-27» (вул. Ходорівська, буд. 4/1, м. Новий Розділ, Львівська область, 81652, ) по всіх об`єктах електропостачання цього споживача.

Дані акти складені без участі ТОВ «СУ-27» та такі не містять розбивки по спожиттю електричної енергії по трьох об`єктах, там вказано лише вул. Ходорівська, буд. 4/1, м. Новий Розділ, Львівська область, 81652, , по всіх об`єктах електропостачання цього споживача.

Слід зазначити, що відповідач звертає увагу на те, що в нього є три підключення електромереж споживача і які зазначені в договорі це точка 4282049 вул. Ходорівська, 4/1, потужність 250 кВт; точка 549089, вул. Ходорівська, 4/1, потужність 500 кВт; точка 153298, вул. Гірнича, 1, потужність 20 кВт.

Враховуючи наведене, судова колегія приходить до висновку, що в поданих позивачем актах про надання послуг і рахунках на оплату відсутні показники лічильників по даних 3 (трьох точках), акти не підписані відповідачем, яких і не було запрошено до огляду у вказаний період, як цього вимагає п.12.4.5. Кодексу комерційного обліку електричної енергії, крім цього всі засоби обліку знаходяться на підстанціях оператора.

В зв`язку з цим, судова колегія приходить до висновку, що сума заборгованості відповідача перед позивачем не є належним чином підтверджена, належними та допустимими доказами, а відтак в задоволенні позовних вимог слід відмовити за необґрунтованістю суми заборгованості.

За приписами статей 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), які містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 3 ст. 86 ГПК України). Зазначене положення кореспондується з приписами ч. 5 ст.236 ГПК України, у якій визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, зокрема, є не з`ясування обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення Господарського суду Львівської області від 08.08.2022 у справі №914/2950/21 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги ТОВ «Спеціалізоване управління 27» на рішення Господарського суду Львівської області від 08.08.2022 в даній справі, апеляційний господарський суд на підставі ст. 129 ГПК України дійшов до висновку про покладення витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги на позивача

Керуючись ст. ст. 129, 236, 269, 275, 277, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване управління-27», б/н від 04.09.2022 (вх. № апеляційного суду 01-05/2193/22 від 05.09.2022) задоволити.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 08 серпня 2022 року у справі №914/2950/21 скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

3. Судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції покласти на ТОВ «Львівенергозбут».

4. Стягнути з ТОВ «Львівенергозбут» (79016, м. Львів, вул. Шевченка, 1, ) на користь ТОВ «Спеціалізоване управління 27» (81652, Львівська область, м. Новий Розділ, вул. Ходорівська, 4/1, ) - 8610,00 грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів відповідно до ст.ст. 286 - 289 ГПК України.

6. Матеріали справи №914/2950/21 повернути Господарському суду Львівської області.

Повний текст постанови складено та підписано 18.11.2022.

Головуючий суддя І.Б.Малех

Суддя В.М.Гриців

Суддя О.В.Зварич