ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2022 р. Справа№ 910/6174/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Кравчука Г.А.

Козир Т.П.

при секретарі судового засідання: Огірко А.О.

за участю представника(-ів): згідно протоколу судового засідання від 20.10.2022

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Бюро аналітичних досліджень безпеки АЕС" про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених при розгляді

апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "НТ-Інжиніринг"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 25.10.2021 (повний текст рішення підписано 28.10.2021)

та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва

від 29.11.2021

у справі №910/6174/21 (суддя Алєєва І.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НТ-Інжиніринг"

до 1) Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненьска АЕС"

2) Товариство з обмеженою відповідальністю "Бюро аналітичних досліджень безпеки АЕС"

про визнання недійсною процедури закупівлі робіт та визнання недійсним договору на виконання предпроектних робіт,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.10.2021 у справі №910/6174/21 в позові відмовлено.

Відмовляючи в позові, суд виходив з того, що позивачем не підтверджено доказами порушення відокремленим підрозділом "Рівненська АЕС" ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" процедури проведення торгів на закупівлю робіт.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "НТ-Інжиніринг" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 25.10.2021 у справі №910/6174/21 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 29.11.2021 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Бюро аналітичних досліджень безпеки АЕС" про відшкодування витрат на правову допомогу. Стягнуто з Товариство з обмеженою відповідальністю "НТ-Інжиніринг" на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "Бюро аналітичних досліджень безпеки АЕС" 20778,72 грн витрат на правову допомогу.

Не погоджуючись із ухваленим додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 29.11.2021 у справі №910/6174/21, Товариство з обмеженою відповідальністю "НТ-Інжиніринг" подало до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2021 у справі №910/6174/21 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Бюро аналітичних досліджень безпеки АЕС" про відшкодування витрат на правову допомогу.

Північним апеляційним господарським судом від 26.07.2022 прийнято постанову у справі №910/6174/21, якою апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "НТ-Інжиніринг" залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 25.10.2021 у справі №910/6174/21 залишено без змін. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2021 у справі №910/6174/21 залишено без змін.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Бюро аналітичних досліджень безпеки АЕС" надійшло клопотання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи №910/6174/21.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.09.2022, після виходу колегії з відпустки, розгляд заяви призначено в судове засідання на 29.09.2022р., яке не відбулось в звязку із пребуванням головуючого судді на лікарнаяному, з огляду на що ухвалою від 03.10.2022р. розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Бюро аналітичних досліджень безпеки АЕС" призначено на 20.10.2022р.

В судове засідання 20.10.2022р. представники сторін не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені.

Враховуючи те, що явка представників учасників справи в судове засідання не була визнана обов`язковою, судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, враховуючи заяву представника від 14.10.2022 Товариства з обмеженою відповідальністю "Бюро аналітичних досліджень безпеки АЕС" про розгляд заяви у відсутність представника відповідача, суд дійшов висновку про можливість здійснення розгляду заяви останнього про розподіл витрат на професійну правничу допомогу у даній справі за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи заяви про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів вважає, що вказана заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

Згідно зі ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до чч. 1-3 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

В ході апеляційного розгляду справи відповідачем надано розрахунок витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5200,0 грн., які відповідач поніс у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Водночас за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до чч. 5, 6 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У розумінні положень частини 5 статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Колегія суддів зазначає, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України. Разом з тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Колегією суддів встановлено, що позивач не звертався з клопотанням про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Отже, з врахуванням викладеного, виходячи зі змісту норм статей 3, 11, 15 Господарського процесуального кодексу України, питання про співмірність заявлених відповідачем до стягнення витрат на професійну правничу допомогу має вирішуватись із застосуванням критеріїв пропорційності та розумності, керуючись принципом верховенства права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 28.01.2021 у справі №911/3156/19, від 09.02.2021 у справі №910/15201/17, від 03.03.2021 у справі №912/354/20.

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу заявником долучено до матеріалів справи копію додаткової угоди №2 від 22.06.2021 та № 3 від 10.01.2022 до договору про надання правової допомоги № К05-21 від 22.06.2021, у відповідності до якої клієнт доручає адвокатові надавати правову допомогу у суді першої та апеляційної інстанції у господарській справі №910/6174/21, а також акт про виконання договору про надання правової допомоги від 26.07.2022, та квитанцію № 26/07/2022/1, в яких зазначено про те, що адвокат надав, а клієнт прийняв та оплатив виконання правової допомоги, передбаченої договором про надання правової допомоги у даній справі в сумі 5200,0 грн.

Дослідивши надані відповідачем в обґрунтування адвокатських витрат документи, колегія суддів вважає, що заявлені відповідачем до відшкодування витрати у сумі 5200,0 грн. є співмірними із складністю цієї справи та відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а тому з огляду на їх розумність та доцільність для даної справи, керуючись принципами верховенства права та пропорційності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування відповідачу зазначених витрат на професійну правничу в повному розмірі.

Керуючись ст. ст. 129, 221, 244, 253-254, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Бюро аналітичних досліджень безпеки АЕС" про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №910/6174/21 задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НТ-Інжиніринг" (Україна, 01015, місто Київ, вулиця Старонаводницька, будинок 6-Б, офіс 275, ) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "Бюро аналітичних досліджень безпеки АЕС" (Україна, 03124, місто Київ, вулиця М. Василенка, будинок 7, офіс 307, ) 5 200 (п`ять тисяч двісті) гривень витрат на правову допомогу.

3. Доручити місцевому господарському суду видати відповідний наказ із зазначенням необхідних реквізитів.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено та підписано 21.11.2022 після виходу судді Кравчук Г.А. з ДФТГ.

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді Г.А. Кравчук

Т.П. Козир