ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2022 р. Справа№ 910/20528/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Тищенко О.В.

Шаптали Є.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Гончаренка О.С.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 17.11.2022 у справі №910/20528/21 (в матеріалах справи)

розглянувши у відкритому судовому засіданні

матеріали апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайтфрен» та Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний Банк України»

на рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2022, повний текст якого складений 10.08.2022

у справі №910/20528/21 (суддя Маринченко Я.В.)

за позовом Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний Банк України»

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест-Бізнес Компані»

2. Товариство з обмеженою відповідальністю «Олсен Груп»

3. Товариство з обмеженою відповідальністю «Лайтфрен»

треті особи: 1. Державний реєстратор Чумаківської сільської ради Дніпропетровського району Третяк Тетяна Василівна,

2. Приватний нотаріус Київського міського округу Гамаль Ірина Миколаївна

3. Держаний реєстратор Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Поліщук Марія Миколаївна

4. Товариство з обмеженою відповідальністю «Комелія»

про визнання недійсним рішень про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, скасування вчинених реєстраційних дій та визнання об`єктів нерухомості земельних ділянок такими, що передані в іпотеку

ВСТАНОВИВ:

Позов, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, заявлено про:

- визнання незаконним рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірини Миколаївни (індексний номер рішення 44911845, дата та час державної реєстрації 27.12.2018), прийнятого на підставі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест-Бізнес Компані» та «Довідки про знесення будівель» №А-12 від 10.12.2018 виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Експертне-юридичне бюро «Гривна-Плюс»;

- скасування державної реєстрації: погашення права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест-Бізнес Компані» на нежитлові будівлі (літ. А, Д, Е, Ж, І, В, Б) загальною площею 2 148,90 кв.м., що знаходяться по вул. Ямська, 34-36 в м.Києві та закриття розділу об`єкту нерухомого майна реєстраційний номер: 0, а саме нежитлові будівлі (літ. А, Д, Е, Ж, І, В, Б) загальною площею 2 148,90 кв.м., що знаходяться по вул. Ямська, 34-36 в м.Києві, визначивши при цьому, що при скасуванні рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірини Миколаївни (індексний номер рішення 44911845, дата та час державної реєстрації 27.12.2018) підлягає поновленню у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право приватної власності на зазначені нежитлові приміщення за Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвест-Бізнес Компані», що виникло на підставі договору купівлі-продажу нерухомості від 18.08.2008, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рильського Л.С. за №3405 та зареєстрованого 10.04.2013, реєстраційний номер об`єкта нерухомості: 0;

- визнання за позивачем права на іпотеку:

1) земельної ділянки з кадастровим номером :72:211:0010, яка розташована за адресою: м.Київ, р-н Голосіївський, вулиця Ямська, 34-36, площею 0,1188 га, вид використання - для експлуатації та обслуговування складської бази та земельної ділянки з кадастровим номером :72:211:0009, яка розташована за адресою: м.Київ, р-н Голосіївський, вулиця Ямська, 34-36, площею 0,1371 га, вид використання - для експлуатації та обслуговування складської бази, що на праві приватної власності належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Лайтфрен»

2) нежитлових приміщень (літ. А, Д, Е, Ж, І, В, Б), які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Ямська, буд. 34- 36, загальною площею 2 148,9 кв.м. зокрема: адміністративна будівля - «літ. А», площею 155,3 кв.м.; склад - «літ. Д», площею 74,1 кв.м., гараж - «літ. Е», площею 62,4 кв.м., майстерня - «літ. Ж», площею 30,0 кв.м., прохідна - «літ. І», площею 17,6 кв.м., склад - «літ. В», площею 1 049,3 кв.м., склад - «літ. Б», площею 760,2 кв.м., що на праві приватної власності належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Інвест-Бізнес Компані», яке виникло на підставі та на умовах визначених іпотечним договором №161115Z5, який посвідчений 23.04.2015 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семенець О.М., реєстровий № 600;

- визнання незаконним рішення державного реєстратора Чумаківської сільської ради Дніпровського району, Дніпропетровської обл. Третяк Тетяни Василівни (індексний номер рішення 44464862, дата державної реєстрації 06.12.2018 18:48:48) та скасування державної реєстрації:

1) припинення іпотеки земельної ділянки площею 0,2559 гектарів, кадастровий номер :72:211:0008 (запис про іпотеку №9469085 від 23.04.2015), цільове призначення - для експлуатації та обслуговування складської бази № 9469111, що знаходяться по вул. Ямська, 34-36 в м. Києві, (в Державний реєстр іпотек запис про припинення внесено 06.12.2018 о 18:57:08), на підставі: повідомлення, серія та номер: 752/2852/17-3654, виданий 16.04.2018, видавник: Голосіївський районний суд м. Києва; рішення суду, 2/752/73/18, серія та номер: 752/2852/17, виданий 16.04.2018;

2) припинення обтяження земельної ділянки площею 0,2559 гектарів, кадастровий номер :72:211:0008 (запис про обтяження № 9469098), цільове призначення - для експлуатації та обслуговування складської бази № 9469098, що знаходяться по вул. Ямська, 34-36 в м. Києві, (в Державний реєстр обтяжень внесено запис про припинення обтяження 06.12.2018 о 18:53:11) на підставі: Повідомлення, серія та номер: 752/2852/17-3654, виданий 16.04.2018, видавник: Голосіївський районний суд м. Києва; рішення суду, 2/752/73/18, серія та номер: 752/2852/17, виданий 16.04.2018;

3) припинення іпотеки нежитлових приміщень (літ. А, Д, Е, Ж, І, В, Б), що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Ямська, буд. 34-36, загальною площею 2 148,9 кв.м., (запис про іпотеку №9469085 від 23.04.2015), відомості про припинення до Державного реєстру іпотек внесено 06.12.2018 о 18:54:24) на підставі: Повідомлення, серія та номер: 752/2852/17-3654, виданий 16.04.2018, видавник: Голосіївський районний суд м. Києва; рішення суду, 2/752/73/18, серія та номер: 752/2852/17;

4) припинення обтяження нежитлових приміщень (літ. А, Д, Е, Ж, І, В, Б), розташовані за адресою: м. Київ, вул. Ямська, буд. 34-36, загальною площею 2 148,9 кв.м. (запис про обтяження № 9469098), в Державному реєстрі обтяжень запис погашено 06.12.2018 о 18:54:18, на підставі: Повідомлення, серія та номер: 752/2852/17-3654, виданий 16.04.2018, видавник: Голосіївський районний суд м. Києва; рішення суду, 2/752/73/18, серія та номер: 752/2852/17, виданий 16.04.2018, видавник: Голосіївський районний суд м. Києва.

Також позивач просить визначити, що при державній реєстрації скасування рішення державного реєстратора Чумаківської сільської ради Дніпровського району, Дніпропетровської обл. Третяк Тетяни Василівни (індексний номер рішення 44464862, дата державної реєстрації 06.12.2018), підлягає державній реєстрації іпотека та обтяження позивача на нерухоме майно, які виникли на підставі та на умовах іпотечного договору №161115Z5, який посвідчений 23.04.2015 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семенець О.М., реєстровий №600 відносно наступного майна:

- нежитлові приміщення (літ. А, Д, Е, Ж, І, В, Б), розташовані за адресою: м. Київ, вул. Ямська, буд. 34-36, загальною площею 2 148,9 кв.м. зокрема: адміністративна будівля - «літ. А», площею 155,3 кв.м.;, склад - «літ. Д», площею 74,1 кв.м., гараж - «літ. Е», площею 62,4 кв.м., майстерня - «літ. Ж», площею 30,0 кв.м., прохідна - «літ. І», площею 17,6 кв.м., склад - «літ. В», площею 1 049,3 кв.м., склад - «літ. Б», площею 760,2 кв.м., що на праві приватної власності належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Інвест-Бізнес Компані»;

- земельної ділянки з кадастровим номером :72:211:0010 яка розташована за адресою: м.Київ, р-н Голосіївський, вулиця Ямська, 34-36, площею 0,1188 га; вид використання - для експлуатації та обслуговування складської бази, що на праві приватної власності належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Лайтфрен»;

- земельної ділянки з кадастровим номером :72:211:0009 яка розташована за адресою: м.Київ, р-н Голосіївський, вулиця Ямська, 34-36, площею 0,1371 та; вид використання - для експлуатації та обслуговування складської бази, що на праві приватної власності належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Лайтфрен».

Позовні вимоги мотивовані тим, що:

- позивач набув прав іпотекодержателя щодо спірного нерухомого майна (земельної ділянки площею 0,2559 гектарів, кадастровий номер :72:211:0008 та нежитлових приміщень (літ. А, Д, Е, Ж, І, В, Б), які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Ямська, буд. 34-36, загальною площею 2 148,9 кв.м.) за укладеним з відповідачем 1 іпотечним договором №161115Z5 від 23.04.2015, який забезпечував виконання зобов`язань Товариства з обмеженою відповідальністю «Комелія» за укладеною з позивачем генеральною кредитною угодою №161114N5, в межах якої укладено кредитні договори №161116К2 від 28.07.2016 та №161116К3 від 28.07.2016;

- у зв`язку з невиконанням Товариством з обмеженою відповідальністю «Комелія» взятих на себе зобов`язань, рішенням Господарського суду міст Києва у справі №910/4780/18 від 06.08.2018 в рахунок погашення заборгованості вказаної особи звернуто стягнення на спірне майно та розпочато процедуру виконавчого провадження;

- 16.04.2019 згідно інформаційної довідки щодо об`єкта нерухомого майна від 16.04.2019 №163711364 відповідні записи про обтяження були скасовані Державним реєстратором Чумаківської сільської раді Дніпровського району, Дніпропетровської області Третяк Т.В. на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва у справі №752/2852/17 (провадження №2/752/73/18), проте при з`ясуванні вказаних обставин позивачем встановлено, що Голосіївським районним судом м. Києва питання щодо спірного майна не вирішувалось та рішення з цього приводу не постановлялось;

- 04.02.2019 державним реєстратором Поліщук В.М. внесено відомості про припинення права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест-Бізнес Компані» на вказану земельну ділянку на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна від 14.01.2019 та протоколу загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «Олсен Груп» №1 від 14.01.2019;

- 02.10.2019 державним реєстратором Мельником Д.С. внесено запис про закриття об`єкту нерухомого майна, а саме вищезазначеної земельної ділянки на підставі заяви №439 від 04.03.2019 про поділ земельної ділянки. Відповідно до заяв Товариства з обмеженою відповідальністю «Олсен Груп», на підставі технічної документації державним кадастровим реєстратором 06.09.2019 внесено відомості про земельні ділянки №:72:211:0010 (площа 0,1188 га) та №:72:211:0009 (площа 0,1371) утворені в результаті поділу земельної ділянки №:72:211:0008$

- разом з тим, приватним нотаріусом Чорноног Л.В. 16.12.219 внесено записи про право власності щодо вищевказаних земельних ділянок за Товариством з обмеженою відповідальністю «Лайтфрен» на підставі свідоцтв про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів;

- 29.12.2018 приватним нотаріусом Гамаль І.М. було внесено до реєстру записи про закриття об`єктів нерухомого майна на підставі довідки ТОВ «Експертно-Юридичне Бюро «Гривна-Плюс» №А-12 від 10.12.2018 про знесення будівель та запис про знищення об`єктів нерухомого майна за адресою: м. Київ, вул. Ямська, буд.34-36. Вказане довідка №А-12 видана юридичною особою яка перебуває у кримінальних провадженнях саме за фактом підроблення подібних довідок;

- згідно відомостей, які містяться на сайті ДП «Сетам», на продаж було виставлено земельну ділянку №:72:211:0009, а в оголошенні здійснено примітку про те, що на вказаній земельній ділянці знаходяться нежитлові будівлі, що свідчить про фіктивність довідки №А-12, на підставі якої було внесено відомості про знищення майна;

- отже відповідачами 1 та 2 фактично виведено в протиправний спосіб іпотечне майно з іпотеки позивача.

Крім того, позивач зазначив, що відповідач 3 не є добросовісним набувачем нерухомого майна, оскільки обтяження з іпотечного майна були зняті на підставі підробленого рішення, яке ніколи не виносилось судами.

Відповідач 3 проти задоволення позову заперечував, вказавши, що він є законним та добросовісним набувачем спірного нерухомого майна, що підтверджується свідоцтвами про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів №910 від 16.12.2019 та №909 від 16.12.2019. Також, відповідач 3 зазначив про те, що позивачем не доведено незаконність довідки №А-12 та факт знищення об`єктів нерухомого майна за адресою: м. Київ, вул. Ямська, буд.34-36, окрім того позивачем не додано до матеріалів справи вказаної довідки.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.08.2022 у справі №910/18450/21 позов задоволено частково, визнано незаконним рішення державного реєстратора Чумаківської сільської ради Дніпровського району, Дніпропетровської обл. Третяк Тетяни Василівни (індексний номер рішення 44464862, дата державно реєстрації 06.12.2018 18:48:48) та скасовано державну реєстрацію:

1. припинення іпотеки земельної ділянки площею 0,2559 гектарів, кадастровий номер :72:211:0008 (запис про іпотеку №9469085 від 23.04.2015), цільове призначення - для експлуатації та обслуговування складської бази №9469111, що знаходяться по вул. Ямська, 34-36 в м. Києві, (в Державний реєстр іпотек запис про припинення внесено 06.12.2018 о 18:57:08), на підставі: Повідомлення, серія та номер: 752/2852/17-3654, виданий 16.04.2018, видавник: Голосіївський районний суд м. Києва; рішення суду, 2/752/73/18, серія та номер: 752/2852/17, виданий 16.04.2018;

2. припинення обтяження земельної ділянки площею 0,2559 гектарів, кадастровий номер :72:211:0008 (запис про обтяження №9469098), цільове призначення - для експлуатації та обслуговування складської бази № 9469098, що знаходяться по вул. Ямська, 34-36 в м. Києві, (в Державний реєстр обтяжень внесено запис про припинення обтяження 06.12.2018 о 18:53:11) на підставі: Повідомлення, серія та номер: 752/2852/17-3654, виданий 16.04.2018, видавник: Голосіївський районний суд м. Києва; рішення суду, 2/752/73/18, серія та номер: 752/2852/17, виданий 16.04.2018;

3. припинення іпотеки нежитлових приміщень (літ. А, Д, Е, Ж, І, В, Б), що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Ямська, буд. 34-36, загальною площею 2148,9 кв.м., (запис про іпотеку №9469085 від 23.04.2015), відомості про припинення до Державного реєстру іпотек внесено 06.12.2018 о 18:54:24) на підставі: Повідомлення, серія та номер: 752/2852/17-3654, виданий 16.04.2018, видавник: Голосіївський районний суд м. Києва; рішення суду, 2/752/73/18, серія та номер: 752/2852/17;

4. припинення обтяження нежитлових приміщень (літ. А, Д, Е, Ж, І, В, Б), розташовані за адресою: м. Київ, вул. Ямська, буд. 34-36, загальною площею 2148,9 кв.м. (запис про обтяження №9469098), в Державному реєстрі обтяжень запис погашено 06.12.2018 о 18:54:18, на підставі: Повідомлення, серія та номер: 752/2852/17-3654, виданий 16.04.2018, видавник: Голосіївський районний суд м. Києва; рішення суду, 2/752/73/18, серія та номер: 752/2852/17, виданий 16.04.2018, видавник: Голосіївський районний суд м. Києва,

в іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання за позивачем права на іпотеку земельних ділянок та нежитлових приміщень ґрунтується на тому, що:

- відповідно до положень чинного законодавства у випадку поділу земельної ділянки не припиняється дія обтяжень, встановлених на земельні ділянки;

- право на іпотеку на земельну ділянку та будівлі, передані позивачу в іпотеку за умовами іпотечних договорів, вже підтверджено судом в іншому проваджені і додаткового визнання вказане право не потребує.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині визнання незаконним рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірини Миколаївни (індексний номер рішення 44911845, дата та час державної реєстрації 27.12.2018), прийнятого на підставі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест-Бізнес Компані» та «Довідки про знесення будівель» №А-12 від 10.12.2018 виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Експертне-юридичне бюро «Гривна-Плюс» та скасування державної реєстрації погашення права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест-Бізнес Компані» на нежитлові будівлі, суд першої інстанції послався на те, що:

- доказів невідповідності нормам чинного законодавства вказаної довідки чи доказів наявності саме будівель, переданих позивачу в іпотеку за вказаним об`єктом нерухомого майна позивачем суду не надано, як не надано належних доказів, зокрема вироку суду, які б свідчили про підроблення зазначеної довідки, чи внесення до неї недостовірних даних працівниками Товариством з обмеженою відповідальністю «Експертно-Юридичне Бюро «Гривна-Плюс»;

- самі лише посилання позивача на відкриті дані в засобах масової інформації щодо нездійснення діяльності товариством, яке видало довідку чи наявності фактів підробки інших документів посадовими особами товариства не свідчить про факт підробки довідки №А-12 від 10.12.2018;

- посилання позивача на Акт перевірки застави (наявності, стану та умов зберігання майна) позивача від 21.09.2020, як доказ наявності спірних будівель на земельній ділянці, судом відхиляється, оскільки вказаний Акт складений позивачем в односторонньому порядку, за відсутності представників іпотекодавця, без зазначення які саме будівлі наразі знаходяться на земельній ділянці, без зазначення детального опису будівель, їх площі та інших даних, які б дозволили встановити та ідентифікувати зазначені будівлі як ті, що були передані в іпотеку;

- клопотань про проведення експертизи для встановлення ідентичності цих будівель тим, що були передані в іпотеку сторонами також не заявлялось.

Крім того, при розгляду спору сторін по суті суд першої інстанції:

- встановив, що саме ТОВ «Лайтфрен» є добросовісним власником спірного нерухомого майна, що підтверджується свідоцтвами про придбання нерухомого майна №910 від 16.12.2019 та №909 від 16.12.2019, вказавши не те, що доказів визнання електронних торгів за наслідками проведення яких відповідач 3 набув права за спірні земельні ділянки, суду не надано;

- відхилив посилання позивача на пов`язаність, недобросовісність учасників справи та інших юридичних осіб, які не є учасниками справи з посиланням на роздруківки з веб-ресурсу «YOUCONTROL», з посиланням на те, що інформаційна система «YOUCONTROL» не є офіційним джерелом інформації, оновлюється приватними особами, має виключно інформаційних характер і не може підміняти будь-які експертні висновки, існуючі офіційні дані та/або встановлювати будь-які факти або обставини, що мають юридичне значення.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Лайтфрен» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2022 у справі №910/20528/21 в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове рішення, відповідно до якого в задоволенні позову відмовити повністю.

У апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Лайтфрен» зазначило про те, що при прийнятті рішення в частині задоволення вказаних позовних вимог суд першої інстанції не з`ясував обставини, що мають значення для справи та встановив доведеними обставини, які є недоведеними.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю «Лайтфрен» послалось на те, що не отримавши копію реєстраційної справи не можна бути впевненим абсолютно, що при проведенні реєстраційних дій державним реєстратором Чумаківської сільської ради Дніпровського району, Дніпропетровської області Третяк Тетяною Василівною не було зроблено елементарну помилку з посиланням на інший номер рішення Голосіївського районного суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.08.2022, справу №910/20528/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Яковлєв М.Л. - головуючий суддя; судді - Куксов В.В., Шаптала В.В..

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.08.2022 витребувано у Господарського суду міста Київ матеріали справи №910/20528/21, а також відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи №910/20528/21.

Крім того, 09.09.2022 від Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до Північного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга, в якій скаржник просить рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2022 у справі №910/20528/21 в частині відмови в задоволенні позовних вимог - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У апеляційній скарзі Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» зазначило про те, що вказане рішення є незаконним та необґрунтованим, прийнятим з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» послалось на:

- те, що судом першої інстанції не з`ясовано належним чином усі обставини, що мають значення для справи, зокрема, суд формально підійшов до встановлення обставин пов`язаності відповідачів, не оцінив належним чином доводи позивача щодо недобросовісності дій відповідачів, які спрямовані на позбавлення позивача можливості задовольнити свої грошові вимоги за рахунок предметів іпотеки, а також безпідставно не взяв до уваги надані позивачем докази щодо протиправності реєстраційних дій про закриття розділу в державному реєстрі речових прав;

- невідповідність висновків, викладених у рішення суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, зокрема, суд дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову у повному обсязі, в той час як встановлені в суді обставини справи вказують саме на обґрунтованість позовних вимог позивача;

- те, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права (ст.ст. 73-80, 86, 236, 237 ГПК України), а також неправильно застосовано норми матеріального права (ст.ст. 1, 3, 4, 15, 18, 23 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 79, 110 ЗК України, ст.ст. 593, 388 ЦК України, ст.ст. 12,18, 22-24 Закону «країни «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»

Також скаржник заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаного рішення.

Згідно з протоколом передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 09.09.2022, справу №910/20528/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Яковлєв М.Л. - головуючий суддя; судді: Шаптала Є.Ю., Куксов В.В..

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.09.2022 відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи №910/20528/21.

12.09.2022 від Господарського суду міста Києва до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали даної справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайтфрен» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2022 у справі №910/20528/21 залишено без руху та надано апелянту строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, шляхом подання до суду апеляційної інстанції доказів сплати судового збору у розмірі 3 721,50 грн., а також доказів надсилання копії апеляційної скарги та доданих до неї документів позивачу та третій особі 2.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2022 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний Банк України на рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2022 у справі №910/20528/21 залишено без руху та надано йому строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, шляхом надання доказів сплати судового збору у розмірі 10 164,50 грн. та доказів надсилання копії апеляційної скарги та доданих до неї документів відповідачу 1.

27.09.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайтфрен» до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання, до якого додані докази сплати судового збору у розмірі 3 721,50 грн., а також доказів надсилання копії апеляційної скарги та доданих до неї документів позивачу та третій особі 2.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду №09.1-08/2980/22 від 28.09.2022 призначений повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Так, згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.09.2022, справу №910/20528/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Яковлєв М.Л. - головуючий суддя; судді - Тарасенко К.В., Шаптала Є.Ю..

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайтфрен» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2022 у справі №910/20528/21, розгляд апеляційної скарги призначено на 17.11.2022 на 11:15 год.

Крім того, 03.10.2022 від Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява про усунення недоліків, до якої надані докази сплати судового збору у розмірі 10 164,50 грн. та докази надсилання копії апеляційної скарги та доданих до неї документів відповідачу 1.

Згідно з протоколом передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 06.10.2022, справу №910/20528/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Яковлєв М.Л. - головуючий суддя; судді: Шаптала Є.Ю., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2022 задоволено клопотання Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний Банк України» про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2022 у справі №910/20528/21 та поновлено вказаний строк, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний Банк України» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2022 у справі №910/20528/21, апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайтфрен» та Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний Банк України» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2022 у справі №910/20528/21 об`єднані в одне апеляційне провадження, розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний Банк України» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2022 у справі №910/20528/21 призначено на раніше визначену дату та час 17.11.2022 об 11:15 год.

18.10.2022 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання, в якому він просить надати йому можливість приймати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та програмного забезпечення «EasyCon». Вказане клопотання задоволено ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2022

20.10.2022 до суду від відповідача 3 надійшов відзив на апеляційну скаргу позивача в якому відповідач 3 з посиланням на ті ж самі обставини, що й під час розгляду справи в суді першої інстанції, просить рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову залишити без змін.

04.11.2022 до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача 3 в якому позивач з посиланням на те, що під час пошуку в системі «Стан розгляду судових справ» на веб-порталі «Судова влада» ним було встановлено, що жодна справа за участю Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест-Бізнес Компані» предметом розгляду у якій були б вимоги про припинення спірної іпотеки ним виявлено не було, просить апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайтфрен» залишити без задоволення та задовольнити апеляційну скаргу позивача.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду №09.1-08/3580/22 від 14.11.2022 призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/20528/21.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та протокол передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) від 14.11.2022, визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Яковлєв М.Л.; судді: Шаптала Є.Ю., Тищенко О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.11.2022 апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайтфрен» та Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний Банк України» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2022 у справі №910/20528/21 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Яковлєв М.Л., судді: Шаптала Є.Ю., Тищенко О.В..

Станом на 17.11.2022 відзивів, пояснень та клопотань до суду не надходило.

Відповідачі 1, 2 та треті особи представників в судове засідання не направили, про причини неявки суду не повідомили.

Враховуючи належне повідомлення всіх учасників про час і місце судового розгляду апеляційної скарги, а також те, що явка представників учасників в судове засідання не визнана обов`язковою, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги у відсутність представників відповідачів 1, 2 та третіх осіб за наявними матеріалами апеляційного провадження.

Під час розгляду справи позивач представник позивача свою апеляційну підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити, проти задоволення апеляційної скарги відповідача 3 заперечив, представник відповідача 3 свою апеляційну підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити, проти задоволення апеляційної скарги позивача заперечив.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзивів, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції не підлягає скасуванню чи зміні, з наступних підстав.

25.12.2014 Публічне акціонерне товариство «Укрексімбанк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Комелія» (позичальник) уклали генеральну кредитну угоду № 16111N5.

23.04.2015 Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (іпотекодержатель) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвест-Бізнес Компані» (іпотекодавець) уклали Іпотечний договір №161115Z5 (далі Іпотечний договір) в п. 1.1 якого погодили, що іпотекою за цим договором забезпечується вимоги іпотекодержателя , що випливають із генеральної кредитної угоди від 25.12.2014 №161114N5 з усіма чинними кредитними договорами, які укладаються в рамках генеральної угоди, їй підпорядковуються та є Додатками до генеральної угоди, є невід`ємними частинами та складають єдиний документ, укладеної між іпотекодержателем та ТОВ «Комелія» (боржник), відповідно до якої іпотекодержатель при виконанні боржником умов та положень визначених у Кредитному договорі, здійснює кредитні операції на умовах, визначених Кредитним договором, у рамках ліміту 49 900 000 грн., зі строком кредитування до 24.12.2019.

Відповідно до п.1.3. Іпотечного договору, предметом іпотеки, що є забезпеченням викладених у кредитному договорі зобов`язань боржника, є нерухоме майно іпотекодавця розташоване за адресою: м. Київ, вул. Ямська, буд.34-36, що складається з нежитлових будівель та земельної ділянки (далі Предмет іпотеки), а саме:

- нежитлові будівлі (літ.А, Д, Е, Ж, І, В, Б) загальною площею 2 148,9 кв.м., заставною вартістю 7 264 800,00 грн., а саме: адміністративна будівля - «літ. А», площею 155,3 кв.м.; склад - «літ. Д», площею 74,1 кв.м.; гараж - «літ. Е», площею 62,4 кв.м.; майстерня - «літ. Ж», площею 30,0 кв.м.,; прохідна - «літ. І», площею 17,6 кв.м.; склад - «літ. В», площею 1049,3 кв.м.; склад - «літ. Б», площею 760,2 кв.м. (далі Предмет іпотеки 1);

- земельна ділянка площею 0,2559 гектарів, кадастровий номер :72:211:0008, цільове призначення - для експлуатації та обслуговування складської бази, на якій розташований Предмет іпотеки 1, заставною вартістю 10 335 150,00 грн. (далі Предмет іпотеки 2).

Згідно п.1.6 та п.2.1.4 Іпотечного договору, у випадку невиконання або неналежного виконання Боржником відповідних положень кредитного договору та/або невиконання або неналежного виконання іпотекодавець відповідних положень цього Договору, іпотекодержатель має право отримати задоволення своїх вимог за рахунок Предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами.

Відчуження предмета іпотеки іпотекодавцем дозволяється лише за письмовою згодою Іпотекодержателя (п.1.8 Іпотечного договору).

23.04.2015 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Багдасаровою О.М. внесено відповідні записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборону відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, саме: про іпотеку №9469111 від 23.04.2015 та обтяження №9469098 від 23.04.2015 щодо земельною ділянки; про іпотеку №9469085 від 23.04.2015 та обтяження №9469066 від 23.04.2015 щодо об`єктів нерухомості - нежитлових приміщень.

У зв`язку з невиконанням Товариством з обмеженою відповідальністю «Комелія» взятих на себе зобов`язань, у квітні 2018 року Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний Банк країни» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест-Бізнес Компані» про стягнення 3 404 595,75 дол. США та 33 456 134,01 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/4780/18 від 06.08.2018 позовні вимоги АТ «Державний експортно-імпортний Банк країни» задоволено повністю, в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Комелія» перед ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» за кредитним договором № 161116К2 від 28.07.2016 та кредитним договором № 161116К3 від 28.07.2016, укладеними в рамках Генеральної кредитної угоди № 161114N5 від 25.12.2014, у розмірі 3 340 611,09 доларів США (що станом на 18.04.2018 згідно офіційного курсу НБУ становить 87 132 490,94 грн.) та 46 243 868,88 грн., звернуто стягнення на Предмет іпотеки 1 та Предмет іпотеки 2.

На виконання вказаного рішення у справі №910/4780/18 Господарським судом міста Києва було видано відповідний наказ від 04.09.2018, який позивачем пред`явлено до виконання.

Так, 06.12.2018 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанською Аліною Леонідівною було відкрито провадження №57857458.

З матеріалів справи слідує, що:

- 06.12.2018 державним реєстратором Чумаківської сільської ради Дніпровського району, Дніпропетровської області Третяк Тетяною Василівною на підставі повідомлення Голосіївського районного суду м. Києва №752/2852/17-3654 від 16.04.2018 та рішення Голосіївського районного суду м. Києва у справі №752/2852/17 від 16.04.2018 скасовано записи про іпотеки та обтяження, накладені на предмет іпотеки за Іпотечним договором;

- 29.12.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль Іриною Миколаївною до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про закриття об`єкту нерухомого майна №0: нежитлові будівлі (літ. А,Д,Е,Ж,І,В,Б) загальною площею 2148,90 кв.м на підставі довідки ТОВ «Експертно-Юридичне Бюро «Гривна-Плюс» №А-12 від 10.12.2018 про знищення об`єкта нерухомого майна (Предемт іпотеки 1);

- 04.02.2019 державним реєстратором КП «Реєстраційне бюро» Поліщук Вікторією Миколаївною внесено запис про речові права щодо предметів іпотеки, а саме: запис про право власності позивача на земельну ділянку площею 0,2559 гектарів, кадастровий номер №:72:211:0008, №30125573 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно погашено 01.02.2019 на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна від 14.01.2019 та протоколу ТОВ «Олсен Груп» №1 від 14.01.2019;

- 06.09.2019 державним реєстратором ГУ Держгеокадастру у м. Києві за заявою відповідача 2 та на підставі технічної документації з землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок внесено відомості (здійснено реєстрацію) до Державного земельного кадастру про земельні ділянки (утворені в результаті поділу земельної ділянки з кадастровим номером :72:211:0008 - Предмет іпотеки 2): з кадастровим номером :72:211:0009, площею 0,1371 га та з кадастровим номером :72:211:0010, площею 0,1188 га, які розташовані за адресою м. Київ, р-н. Голосіївський, вул. Ямська,34-36, вид використання яких - для експлуатації та обслуговування складської бази;

- 02.10.2019 державним реєстратором КП «Центр правової допомоги та реєстрації» Мельником Дмитром Сергійовичем на підставі заяви №439 від 04.03.2019, посвідченої приватним нотаріусом КМНО Легкобит С.О. про поділ земельної ділянки, внесено запис про закриття об`єкту нерухомого майна - земельної ділянки площею 0,2559 гектарів, кадастровий номер :72:211:0008 (Предмет іпотеки 2);

- 16.12.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорноног Ларисою Віталіївною внесено записи про право власності щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :72:211:0009, площею 0,1371 га та :72:211:0010, площею 0,1188 га, відповідно до яких право приватної власності зареєстровано за відповідачем 3 на підставі свідоцтв про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів №909 від 16.12.2019 та №910 від 16.12.2019.

Вказані обставини сторонами не заперечуються.

Звертаючись до суду з цим позовом позивач посилається на те, що відповідачами 1 та 2 фактично виведено в протиправний спосіб іпотечне майно з іпотеки позивача, а відповідача 3 не можна вважати добросовісним набувачем нерухомого майна та просить визнати незаконними рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно незаконним, скасувати вчинені реєстраційні дії та визнати за позивачем право іпотеки на Предмет іпотеки. об`єктів нерухомості земельних ділянок такими, що передані в іпотеку.

Суд першої інстанції позовні вимоги задовольнив частково, що колегія суддів вважає вірним з огляду на таке.

Щодо позовних вимог про визнання незаконним рішення державного реєстратора Чумаківської сільської ради Дніпровського району, Дніпропетровської обл. Третяк Тетяни Василівни (індексний номер рішення 44464862, дата державної реєстрації 06.12.2018 18:48:48) та скасування державної реєстрації:

1) припинення іпотеки земельної ділянки площею 0,2559 гектарів, кадастровий номер :72:211:0008 (запис про іпотеку №9469085 від 23.04.2015), цільове призначення - для експлуатації та обслуговування складської бази № 9469111, що знаходяться по вул. Ямська, 34-36 в м. Києві, (в Державний реєстр іпотек запис про припинення внесено 06.12.2018 о 18:57:08), на підставі: повідомлення, серія та номер: 752/2852/17-3654, виданий 16.04.2018, видавник: Голосіївський районний суд м. Києва; рішення суду, 2/752/73/18, серія та номер: 752/2852/17, виданий 16.04.2018;

2) припинення обтяження земельної ділянки площею 0,2559 гектарів, кадастровий номер :72:211:0008 (запис про обтяження № 9469098), цільове призначення - для експлуатації та обслуговування складської бази № 9469098, що знаходяться по вул. Ямська, 34-36 в м. Києві, (в Державний реєстр обтяжень внесено запис про припинення обтяження 06.12.2018 о 18:53:11) на підставі: Повідомлення, серія та номер: 752/2852/17-3654, виданий 16.04.2018, видавник: Голосіївський районний суд м. Києва; рішення суду, 2/752/73/18, серія та номер: 752/2852/17, виданий 16.04.2018;

3) припинення іпотеки нежитлових приміщень (літ. А, Д, Е, Ж, І, В, Б), що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Ямська, буд. 34-36, загальною площею 2 148,9 кв.м., (запис про іпотеку №9469085 від 23.04.2015), відомості про припинення до Державного реєстру іпотек внесено 06.12.2018 о 18:54:24) на підставі: Повідомлення, серія та номер: 752/2852/17-3654, виданий 16.04.2018, видавник: Голосіївський районний суд м. Києва; рішення суду, 2/752/73/18, серія та номер: 752/2852/17;

4) припинення обтяження нежитлових приміщень (літ. А, Д, Е, Ж, І, В, Б), розташовані за адресою: м. Київ, вул. Ямська, буд. 34-36, загальною площею 2 148,9 кв.м. (запис про обтяження № 9469098), в Державному реєстрі обтяжень запис погашено 06.12.2018 о 18:54:18, на підставі: Повідомлення, серія та номер: 752/2852/17-3654, виданий 16.04.2018, видавник: Голосіївський районний суд м. Києва; рішення суду, 2/752/73/18, серія та номер: 752/2852/17, виданий 16.04.2018, видавник: Голосіївський районний суд м. Києва,

колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи слідує, що вказані рішення державним реєстратором Чумаківської сільської ради Дніпровського району, Дніпропетровської обл. Третяк Тетяною Василівниою прийняті на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 16.04.2018 у справі № 752/2852/17, проте з наданих позивачем доказів (листи Голосіївського районного суду м. Києва вих. № 01-16/339/2020 від 07.09.2020, вих.№ 01.08/567/2019 від 24.04.2019) слідує, що згідно даних автоматизованої системи документообігу суду було знайдено судову справу №752/2852/17 з іншим судовим провадженням, у вказаній справі було розглянуто клопотання сторони кримінального провадження про тимчасовий доступ до речей та документів, питання щодо заставного майна АТ «Державний експортно-імпортний банк України» та за участі ТОВ «Інвест-Бізнес Компані» в рамках вказаного судового провадження не вирішувалось, судове рішення з цього приводу судом не приймалось.

Слід зазначити і про те, що жодних доказів наявності судового рішення, яке набрало законної сили та на підставі якого могло бути внесено записи про погашення іпотеки відповідачами не надано.

За змістом положень ст. 31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній на дату внесення оскаржуваних записів):

- реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником (ч. 1);

- Державна судова адміністрація України у день набрання законної сили рішенням суду, яке передбачає набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора, забезпечує передачу до Державного реєстру прав примірника такого судового рішення (ч. 2);

- Державний реєстратор, що перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, за місцезнаходженням відповідного майна у день надходження відповідного рішення суду формує та реєструє необхідну заяву або реєструє рішення суду про заборону вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією прав, чи рішення суду про скасування відповідного рішення суду. Проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів здійснюється у порядку та строки, передбачені цим Законом, без справляння адміністративного збору (ч. 3).

Статтею 10 вказаного Закону передбачено, що державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Викладені вище обставини свідчать про те, що, в порушення вимог законодавства, державним реєстратором Чумаківської сільської ради Дніпровського району, Дніпропетровської області Третяк Тетяною Василівною, не було перевірено документи на наявність підстав для проведення вказаних реєстраційних дій, а відтак суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог про визнання незаконним рішення державного реєстратора Чумаківської сільської ради Дніпровського району, Дніпропетровської обл. Третяк Тетяни Василівни (індексний номер рішення 44464862, дата державної реєстрації 06.12.2018 18:48:48) та скасування державної реєстрації припинення іпотеки та обтяження Предмету іпотеки 1 та Предмету іпотеки 2. Рішення суду першої інстанції в частині задоволення вказаних позовних вимог залишається без змін.

Щодо позовних вимог про:

- визнання незаконним рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірини Миколаївни (індексний номер рішення 44911845, дата та час державної реєстрації 27.12.2018), прийняте на підставі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест-Бізнес Компані» та «Довідки про знесення будівель» №А-12 від 10.12.2018 виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Експертне-юридичне бюро «Гривна-Плюс»;

- скасування державної реєстрації: погашення права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест-Бізнес Компані» на нежитлові будівлі (літ. А, Д, Е, Ж, І, В, Б) загальною площею 2 148,90 кв.м., що знаходяться по вул. Ямська, 34-36 в м.Києві та закриття розділу об`єкту нерухомого майна реєстраційний номер: 0, а саме нежитлові будівлі (літ. А, Д, Е, Ж, І, В, Б) загальною площею 2 148,90 кв.м., що знаходяться по вул. Ямська, 34-36 в м.Києві, визначивши при цьому, що при скасуванні рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірини Миколаївни (індексний номер рішення 44911845, дата та час державної реєстрації 27.12.2018) підлягає поновленню у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право приватної власності на зазначені нежитлові приміщення за Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвест-Бізнес Компані», що виникло на підставі договору купівлі-продажу нерухомості від 18.08.2008, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рильського Л.С. за №3405 та зареєстровано 10.04.2013, реєстраційний номер об`єкта нерухомості: 0,

колегія суддів зазначає про таке.

З матеріалів справи слідує, що вказане рішення про знищення Предмета іпотеки 1 прийняте на підставі заяви відповідача 1 та виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Експертне-юридичне бюро «Гривна-Плюс» «Довідки про знесення будівель» №А-12 від 10.12.2018.

Як вірно встановлено судом першої інстанції:

- доказів невідповідності нормам чинного законодавства вказаної довідки чи доказів наявності саме будівель, переданих позивачу в іпотеку за вказаним об`єктом нерухомого майна позивачем суду не надано, як не надано належних доказів, зокрема вироку суду, які б свідчили про підроблення зазначеної довідки, чи внесення до неї недостовірних даних працівниками ТОВ «Експертно-Юридичне Бюро «Гривна-Плюс»;

- самі лише посилання позивача на відкриті дані в засобах масової інформації щодо нездійснення діяльності товариством, яке видало довідку чи наявності фактів підробки інших документів посадовими особами товариства не свідчить про факт підробки довідки №А-12 від 10.12.2018;

- посилання позивача на акт перевірки застави (наявності, стану та умов зберігання майна) від 21.09.2020, як доказ наявності спірних будівель на земельній ділянці, судом відхиляється, оскільки вказаний акт складений позивачем в односторонньому порядку, за відсутності представників іпотекодавця, без зазначення які саме будівлі наразі знаходяться на земельній ділянці, без зазначення детального опису будівель, їх площі та інших даних, які б дозволили встановити та ідентифікувати зазначені будівлі як ті, що були передані в іпотеку.

В свою чергу позивачем не було заявлено клопотань про проведення експертизи для встановлення ідентичності цих будівель тим, що були передані в іпотеку.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 ГПК України).

За змістом положень ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обов`язок з доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: «баланс імовірностей» (balance of probabilities) або «перевага доказів» (preponderance of the evidence); «наявність чітких та переконливих доказів» (clear and convincing evidence); «поза розумним сумнівом» (beyond reasonable doubt).

Законом України №132-IX від 20.09.2019 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» (набув чинності 17.10.2019), зокрема, внесено зміни до ГПК України та змінено назву статті 79 ГПК України з «Достатність доказів» на нову - «Вірогідність доказів» та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування «вірогідності доказів».

Стандарт доказування «вірогідності доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати саме ту їх кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 924/233/18.

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі «Дж. К. та Інші проти Швеції» («J.K. AND OTHERS v. SWEDEN») ЄСПЛ наголошує, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».

Схожий стандарт під час оцінки доказів застосовано у рішенні ЄСПЛ від 15.11.2007 у справі «Бендерський проти України» («BENDERSKIY v. Ukraine»), в якому суд оцінюючи фактичні обставини справи звертаючись до балансу вірогідностей вирішуючи спір виходив з того, що факти встановлені у експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши вищевказані докази з урахуванням приписів ст.ст. 76-79 ГПК України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що надані позивачем докази не спростовують знищення Предмета іпотеки 1, а відтак суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для визнання незаконним рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірини Миколаївни (індексний номер рішення 44911845, дата та час державної реєстрації 27.12.2018) та скасування державної реєстрації: погашення права власності відповідача на Предмет іпотеки 1. Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вказаних позовних вимог залишається без змін.

Щодо позовних вимог про визнання за позивачем права на іпотеку щодо Предмету іпотеки 1 колегія суддів зазначає про те, що як встановлено вище, наявними у матеріалах справи доказами підтверджується фізичне знищення Предмету іпотеки 1, що виключає задоволення позовних вимог в цій частині. Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вказаних позовних вимог залишається без змін.

Щодо позовних вимог про визнання за позивачем права на іпотеку щодо Предмету іпотеки 2 колегія суддів зазначає про таке.

Як встановлено вище на даний час Предмет іпотеки 2 (земельна ділянка з кадастровим номером :72:211:0008) поділено на земельні ділянки: з кадастровим номером :72:211:0009, площею 0,1371 га та з кадастровим номером :72:211:0010, площею 0,1188 га, право власності на які зареєстровано за відповідачем 3 який набув їх на підставі свідоцтв про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів №909 від 16.12.2019 та №910 від 16.12.2019.

Положеннями ч. 1 ст. 2 ГПК України до завдань господарського судочинства віднесено справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Порушенням уважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюється судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ГПК України).

За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист її особистого немайнового або майнового права чи інтересу в суді із застосуванням способів захисту, які передбачені частиною другою статті 16 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 20 ГК України визначено способи захисту прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту цивільного права чи інтересу - це закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16 (провадження № 12-158гс18, пункт 5.5)). Тобто це дії, спрямовані на попередження порушення або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі способи мають бути доступними й ефективними (постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 у справі № 310/11024/15-ц (провадження № 14-112цс19, пункт 14) та від 01.04.2020 у справі № 610/1030/18 (провадження № 14-436цс19, пункт 40)).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Такі висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18, пункт 57), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18, пункт 40), від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 01.10.2019 у справі № 910/3907/18 (провадження № 12-46гс19, пункт 48), від 09.02.2021 у справі № 381/622/17 (провадження № 14-98цс20, пункт 14) та від 02.02.2021 у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20, пункт 42).

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок щодо нього, суди мають враховувати його ефективність. Це означає, що вимога про захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, а також забезпечувати поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (такий висновок викладений у пунктах 6.6, 6.7 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20)).

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. The United Kingdom) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) виснував, що зазначена норма Конвенції гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені у правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним».

Таким чином, «ефективний засіб правого захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Реалізуючи передбачене ст. 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

В свою чергу, вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється під час розгляду справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

За змістом положень ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Частиною 1 ст. 15 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що заборони та обмеження щодо відчуження і цільового використання земельних ділянок, встановлені Земельним кодексом України, є чинними при їх іпотеці.

Земельний кодекс України у ч. 1 ст. 79 визначає, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Стаття 110 Земельного кодексу України встановлює, що на використання власником земельної ділянки або її частини може бути встановлено обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором; перехід права власності на земельну ділянку не припиняє встановленого обмеження (обтяження). Поділ чи об`єднання земельних ділянок не припиняє дії обмежень, обтяжень, встановлених на земельні ділянки, крім випадків, коли обмеження (обтяження) поширювалося лише на частину земельної ділянки, яка в результаті поділу земельної ділянки не увійшла до сформованої нової земельної ділянки.

Отже, за змістом положень чинного законодавства у випадку поділу земельної ділянки не припиняється дія обтяжень, встановлених на земельні ділянки, а у випадку якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється.

Колегія суддів зауважує позивачу на тому, що право на іпотеку щодо Предмету іпотеки 2 вже підтверджено судом в іншому проваджені, а відтак, враховуючи те, що як перехід права власності на Предмет іпотеки 2, так і поділ його на дві окремі земельні ділянки не тягне за собою припинення за позивачем права на іпотеку щодо Предмету іпотеки 2, вказане право додаткового визнання не потребує.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вказаних позовних вимог залишається без змін.

Колегія суддів вважає за необхідне додатково зауважити на наступному.

З матеріалів справи слідує, що відповідач 3 набув право власності на земельні ділянки, які утворились в результаті поділу Предмета іпотеки 2, за наслідками проведення 14.11.2019 ДП «Сетам» електронних торгів з продажу лота №380914 - земельної ділянки №:72:211:0009 (площа 0,1371), за ціною у розмірі 7 742 000,00 грн. за результатами якого було складено протокол №444902 та 04.12.2019 електронних торгів з продажу лота №386343 - земельної ділянки №:72:211:0010 (площа 0,1188 га) за ціною у розмірі 7 245 720,00 грн., за результатами якого було складено протокол №450293.

На момент проведення вказаних електронних торгів в реєстрі були відсутні відомості щодо обтяжень вказаних земельних ділянок.

Відповідно до положень статті 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про зареєстровані права власності на об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяження, а також про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна і ціну (вартість) нерухомого майна та речових прав на нього чи розмір плати за користування нерухомим майном за відповідними правочинами, відомості та електронні копії документів, подані у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав під час проведення таких реєстраційних дій, та відомості реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, отримані державним реєстратором шляхом безпосереднього доступу до них чи в порядку інформаційної взаємодії таких систем з Державним реєстром прав.

Відомості, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії.

Відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом.

Відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вважаються правильними, доки не доведено протилежне (пункт 6.30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 48/340). Однією із загальних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» до загальних засад державної реєстрації прав належить гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Тому суд має оцінювати наявність або відсутність добросовісності зареєстрованого володільця нерухомого майна (пункт 51 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 669/927/16-ц).

Добросовісна особа, яка придбаває нерухоме майно у власність або набуває інше речове право на нього, вправі покладатися на відомості про речові права інших осіб на нерухоме майно та їх обтяження (їх наявність або відсутність) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (пункт 46.2 постанови Великої Палати Верховного Суду від 1 квітня 2020 року у справі № 610/1030/18 (провадження № 14-436цс19)).

Тому за відсутності в реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень. Такі висновки сформульовані у пункті 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 922/3537/17 (провадження № 12-127гс19).

Отже, відповідач 3 є добросовісним власником спірного нерухомого майна, що підтверджується свідоцтвами про придбання нерухомого майна №910 від 16.12.2019 та №909 від 16.12.2019. Доказів визнання вказаних електронних торгів, проведених на виконання рішення суду, яке набрало законної сили, суду не надано.

При цьому, посилання позивача на пов`язаність, недобросовісність учасників справи та інших юридичних осіб, які не є учасниками справи з посиланням на роздруківки з веб-ресурсу «YOUCONTROL», суд першої інстанції цілком правомірно відхилив з посиланням на те, що інформаційна система «YOUCONTROL» не є офіційним джерелом інформації, оновлюється приватними особами, має виключно інформаційних характер і не може підміняти будь-які експертні висновки, існуючі офіційні дані та/або встановлювати будь-які факти або обставини, що мають юридичне значення.

При цьому позивач не позбавлений права доводити незаконність як договорів за якими відповідач 3 набув право власності на земельні ділянки, які утворились в результаті поділу Предмета іпотеки 2, так і інших правочинів за якими відповідач 1 передав право власності на вказані земельні ділянки відповідачу 2 та інших правочинів за наслідками яких право власності на такі земельні ділянки перейшло від відповідача 1 до відповідача 2 та, відповідно, до відповідача 3.

Водночас враховуючи положення ч. 2 ст. 237 ЦК України, яка встановлює, що при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог та ч. 3 ст. 237 ГПК України за змістом якої увалюючи рішення у справі, суд за заявою позивача, поданою до закінчення підготовчого провадження, може визнати недійсним повністю чи у певній частині пов`язаний з предметом спору правочин, який суперечить закону, якщо позивач доведе, що він не міг включити відповідну вимогу до позовної заяви із незалежних від нього причин, при розгляді спору сторін по суті колегія суддів позбавлена можливості надати відповідну оцінку правочинам та виходить з встановленої ст. 204 ЦК України презумпції правомірності правочину.

Щодо інших аргументів сторін колегія суддів зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у судовому рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, § 58, рішення від 10.02.2010). Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд робить висновок, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та виніс законне обґрунтоване судове рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.

Доводи апеляційних скарг не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржники не довели обґрунтованість своїх апеляційних скарг, докази на підтвердження своїх вимог суду не надали.

При таких даних, апеляційний суд погоджується із рішенням Господарського суду міста Києва від 28.07.2022 у справі №910/20528/21, отже підстав для його скасування або зміни в межах доводів та вимог апеляційних скарг не вбачається.

Враховуючи вимоги та доводи апеляційних скарг, апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайтфрен» та Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний Банк України» задоволенню не підлягають.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за звернення з цими апеляційними скаргами покладаються на апелянтів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 252, 263, 267-271, 273, 275, 276, 281-285, 287 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайтфрен» та Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний Банк України» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2022 у справі №910/20528/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2022 у справі №910/20528/21 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційних скарг покласти на апелянтів.

4. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/20528/21.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 17.11.2022.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді О.В. Тищенко

Є.Ю. Шаптала