ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 року

м. Київ

cправа № 904/7906/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кібенко О.Р. - головуючий, Вронська Г.О., Студенець В.І.,

за участю секретаря судового засідання - Шпорт В.В.,

представників учасників справи:

Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпровський Край" - Науменко Д.С. (адвокат), Лисенко О.М. (адвокат),

Приватного акціонерного товариства "Промислові Регіони" - Алістратова О.І. (адвокат),

Товариства з обмеженою відповідальністю "Енселко Агро" - не з`явився

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпровський Край"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.01.2022 (суддя Манько Г.В.)

та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.05.2022 (колегія суддів: Парусніков Ю.Б., Білецька Л.М., Верхогляд Т.А.)

у справі за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпровський Край"

до Приватного акціонерного товариства "Промислові Регіони"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Товариства з обмеженою відповідальністю "Енселко Агро"

про відшкодування збитків на суму 790 314,87 грн

та зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства "Промислові Регіони" (далі - ПрАТ "Промислові Регіони")

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпровський Край" (далі - СТОВ "Придніпровський Край")

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Товариства з обмеженою відповідальністю "Енселко Агро" (далі - ТОВ "Енселко Агро")

про стягнення заборгованості та відшкодування збитків на суму 830 000,00 грн.

СУТЬ СПОРУ

1. СТОВ "Придніпровський Край" (замовник) та ПрАТ "Промислові Регіони" (перевізник, виконавець) уклали договір про надання транспортно-експедиційних послуг з перевезення сільськогосподарських комбайнів автомобільним транспортом.

2. Під час розвантаження перевезеного вантажу в пункті призначення з`ясувалося, що один із комбайнів має пошкодження (з панелі управління був вирваний підлокітник, монітор і антена, без яких комбайн не міг самостійно рухатися). СТОВ "Придніпровський край" стверджує, що вони були заподіяні саме під час здійснення перевезення вантажу, а тому мають бути компенсовані перевізником. СТОВ "Придніпровський край" із затримкою повернуло транспортний засіб, яким було здійснене перевезення пошкодженого комбайну, а також відмовилося оплачувати послуги перевезення до вирішення спору про відшкодування збитків за пошкодження комбайну.

3. СТОВ "Придніпровський Край" звернулося до суду з позовом до ПрАТ "Промислові Регіони", у якому просило стягнути прямі збитки (вартість ремонту) комбайну у розмірі 502 143,67 грн та упущену вигоду у розмірі 288 171,20 грн, яку розрахувало, виходячи із вартості одного дня простою комбайну та кількості днів простою від дати перевезення до дати завершення ремонту.

4. ПрАТ "Промислові Регіони" звернулося до суду із зустрічним позовом до СТОВ "Придніпровський Край", у якому просило стягнути оплату за послуги перевезення, штраф за прострочення платежу, а також відшкодувати збитки, завдані несвоєчасним поверненням транспортного засобу (перевізник стверджував, що використовував транспортний засіб на підставі договору оренди і був змушений сплатити штраф власнику транспортного засобу за несвоєчасне повернення транспортного засобу).

5. Суд першої інстанції первісний позов задовольнив частково, у задоволенні зустрічного позову відмовив. Суд апеляційної інстанції скасував рішення суду першої інстанції та ухвалив нове рішення, яким первісний позов залишив без задоволення, а зустрічний позов задовольнив частково.

6. СТОВ "Придніпровський Край" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просило постанову суду апеляційної інстанції скасувати, а рішення суду першої інстанції змінити.

7. У цій справі перед Верховним Судом постали такі питання:

- за яких умов перевізник відповідає за пошкодження великогабаритного вантажу (крадіжку комплектуючих), який перевозився на відкритій платформі автотранспортного засобу;

- якими є вимоги законодавства щодо перевезення великогабаритних вантажів, а у разі їх відсутності, якою є звичайна практика таких перевезень, що скалалася між сторонами спору (підготовка до перевезення, супровід представниками замовника, передача ключів від кабіни комбайну, опломбування кабіни);

- чи є повідомлення замовника на електронну адресу перевізника про виявлене пошкодження (розкомплектування) вантажу, належним повідомленням;

- чи впливають недоліки оформлення документів, якими повинні фіксуватися пошкодження вантажу, на вирішення питання відшкодування збитків перевізником; якими доказами може доводитись пошкодження (розкомплектування) вантажу у разі ухилення уповноважених осіб замовника, перевізника або вантажеотримувача від підписання документів, передбачених договором;

- чи має значення наявність трудових відносин водія з перевізником при вирішенні питання щодо відшкодування збитків;

- чи впливає на вирішення питання про відшкодування збитків факт супроводження вантажу працівником або представником замовника;

- чи допускається присутність сторонніх осіб в кабіні автотранспортного засобу при здійсненні перевезення вантажу;

- чи є втрати від простою комбайну (через необхідність його ремонту внаслідок розкомплектування під час перевезення) та втрати від простою автотранспортного засобу (через його несвоєчасне повернення замовником) упущеною вигодою, яка підлягає відшкодуванню;

- чи виключає сплата замовником штрафу за несвоєчасне повернення транспортного засобу стягнення з нього збитків - штрафу, який сплатив перевізник за несвоєчасне повернення орендованого транспортного засобу орендодавцю; чи звільняється замовник від відповідальності, якщо простой транспортного засобу відбувся не з його вини;

- чи є правомірною затримка замовником оплати за послуги перевезення у випадку виникнення у нього претензій до перевізника у зв`язку з пошкодженням вантажу.

8. Верховний Суд касаційну скаргу задовольнив частково, виходячи з таких мотивів.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

Відносини щодо перевезення комбайнів

9. 23.06.2021 ПрАТ "Промислові Регіони" (за договором - виконавець) та СТОВ "Придніпровський Край" (за договором - замовник) уклали договір №23/06/21/ПР про надання транспортно-експедиційних послуг (далі - Договір послуг), відповідно до умов якого:

- Договір регулює взаємини сторін: замовника і виконавця по організації перевезень і транспортно-експедиційному обслуговуванню вантажів автомобільним транспортом, коли ініціатором таких перевезень є замовник (п.1.1);

- виконавець зобов`язується за плату і за рахунок замовника організувати виконання визначених Договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу в межах території України, а замовник зобов`язується своєчасно сплатити встановлену цим Договором плату за послуги (п.1.2);

- транспортно-експедиторські послуги включають у себе комплекс юридичних і фактичних дій в рамках цього Договору щодо організації перевезення вантажу замовника, оформлення такого перевезення, забезпечення відправки вантажу із пункту відправлення (навантаження) і одержання вантажу у пункті призначення (розвантаження) уповноваженою замовником особою (вантажоодержувачем), розробка оптимального і економічно вигідного маршруту з урахуванням інтересів замовника (п.1.3);

- за додатковою домовленістю сторін Договору виконавець також може надавати додаткові послуги, необхідні для доставки вантажу (перевірка кількості і стану вантажу, його цілісність і схоронність, вантажно-розвантажувальні роботи) (п.1.4);

- послуги за цим Договором надаються виконавцем на підставі заявок на транспортно-експедиційне обслуговування (далі - Заявки) замовника, які є невід`ємною частиною цього Договору (п.2.1);

- при отриманні заявки, виконавець підтверджує її прийняття шляхом підписання і надсилання підписаної ним заявки за допомогою засобів факсимільного зв`язку або електронною поштою замовнику (п.2.3);

- замовник зобов`язується за спільною домовленістю з виконавцем забезпечити вантажно-розвантажувальні роботи, пакування та закріплення вантажу, щоб гарантувати його цілісність під час транспортування (пп.3.2.3);

- замовник зобов`язується забезпечити виконання навантажувальних-розвантажувальних робіт протягом не більше 24 годин з моменту прибуття засобу під навантаження (розвантаження) (пп.3.2.4);

- замовник зобов`язується сплатити виконавцеві вартість транспортно-експедиційних послуг у повному обсязі та в строк, узгоджений з виконавцем на умовах цього Договору (пп.3.2.8);

- у разі несплати замовником суми цього Договору, в погоджені сторонами терміни більш ніж на 7 робочих днів після отримання всіх необхідних для сплати документів (ТТН, акт, рахунок), виконавець має право стягнути з замовника штраф у розмірі 50% від суми заборгованості (пп.3.2.12);

- виконавець зобов`язується організувати перевезення вантажів замовника по території України, надати інші пов`язані з перевезенням послуги за заявкою клієнта в узгоджених обсягах (пп.3.3.1);

- у разі пошкодження, псування вантажу, невідповідності вантажних місць даним, зазначеним у товаросупроводжувальних документах, замовник зобов`язаний негайно інформувати про це виконавця і забезпечити складання за участю перевізника (водія транспортного засобу) відповідного акту з відповідним документальним, в тому числі фото-, відео-підтвердженням пошкодження (псування) чи нестачі вантажу (п.4.7);

- виконавець несе відповідальність згідно з чинним законодавством України за збереження вантажу з моменту завантаження вантажу на борт автомобіля і до моменту передачі вантажу вантажоодержувачеві (п.5.3);

- у випадку часткового / повного пошкодження, часткової / повної втрати, зникнення вантажу замовника, виконавець зобов`язаний відшкодувати втрати замовника у розмірі вартості пошкодженого, втраченого, зниклого вантажу; коли пошкодження вантажу є таким, що не передбачає можливості використання його за призначенням, виконавець сплачує повну вартість вантажу, а також упущену вигоду замовника, пов`язану із зникненням або пошкодженням вантажу (п.5.4);

- у разі виявлення часткового / повного пошкодження, часткової / повної втрати, а також розбіжностей при здачі-прийманні доставленого вантажу вантажоодержувачу, виконавець невідкладно повідомляє про такі факти замовника; у разі неможливості прибуття представника замовника протягом 48 годин до пункту розвантаження з метою перевірки фактів і причин розбіжностей виконавцем складається акт виявлення розбіжностей за участю (з підписами) представників вантажоодержувача і територіального підрозділу Торгово- промислової палати України (далі - територіальний підрозділ ТПП) (п.5.8).

10. Відповідно до умов Договору послуг СТОВ "Придніпровський Край" направило на електронну адресу ПрАТ "Промислові Регіони" Заявки, які останній підтвердив та погодив:

- Заявка №2507/0 від 23.07.2021: замовник СТОВ "Придніпровський Край" по маршруту с. Дмитрівка (Черкаська обл.) - с. Сахнівці (Хмельницька обл.); характеристики вантажу: комбайн John Deere S680 + 2 жатка John Deere 630; вартість та умови оплати 33 000,00 грн (з ПДВ), після вивантаження авто (26.07.2021) (т.2, а.с.36);

- Заявка №2507/1 від 23.07.2021: замовник СТОВ "Придніпровський Край" по маршруту с. Вишневе (Полтавська обл.) - с. Сахнівці (Хмельницька обл.); характеристики вантажу: 2 комбайни John Deere S680 + 2 жатка John Deere 630; вартість та умови оплати 86 000,00 грн (з ПДВ), після вивантаження авто (26.07.2021) (т.2, а.с.39);

- Заявка №2706-Ф від 27.07.2021: замовник СТОВ "Придніпровський Край" по маршруту с. Фарбоване Яготинський р-н - с. Ярмолинці (Хмельницька обл.); характеристики вантажу: комбайн Claas Tucano 470 + жатка зернова 7,6 м; вартість та умови оплати 43 000,00 грн (з ПДВ), після вивантаження авто (29.07.2021) (т.2, а.с.44);

- Заявка №2707/В від 27.07.2021: Замовник СТОВ "Придніпровський Край" по маршруту с. Вишневе (Полтавська обл.) - с. Сахнівці (Хмельницька обл.); характеристики вантажу: комбайн Claas Tucano 470, Case 5088 + 3 зернові жатки 11.2 м; вартість та умови оплати 126 000,00 грн (з ПДВ), після вивантаження авто (30.07.2021) (т.2, а.с.48);

- Заявка №2607КС від 26.07.2021 (далі - Заявка 2607КС): Замовник СТОВ "Придніпровський Край" по маршруту с. Константинівка (Запорізька обл.) - с. Сахнівці (Хмельницька обл.); характеристики вантажу: 2 комбайни John Deere S680 + 2 жатка John Deere 630; вартість та умови оплати 130 000,00 грн, після вивантаження авто (30.07.2021) (т.2, а.с.54).

11. До вищезазначених Заявок сторони оформили ТТН від 25.07.2021 №2507/0, від 25.07.2021 №2507/1, від 25.07.2021 №2507/1-2, від 27.07.2021 №2706-Ф, від 28.07.2021 №2707/В, від 28.07.2021 №2707/В-2, від 28.07.2021 №2707/В-3, від 27.07.2021 №2607КС-1.

12. Відповідно до Заявки №2607КС:

- замовник - СТОВ "Придніпровський Край"; маршрут: с. Константинівка (Запорізька обл.) - с. Сахнівці (Хмельницька область); характеристики вантажу (Вага, об`єм) - 2 комбайни John Deere S680 + 2 жатки John Deere 630; спосіб завантаження - самозаїзд; дата завантаження 27.07.2021; дата вивантаження 29.07.2021 - 30.07.2021;

- адреса вивантаження с. Сахнівці (Хмельницька обл.); контактна особа на завантаженні НОМЕР_13 ОСОБА_3; контактна особа на вивантаженні НОМЕР_1 ОСОБА_4; вартість та умови оплати 130 000,00 грн (з ПДВ), після вивантаження авто (30.07.2021); контакти водія ОСОБА_1 НОМЕР_2 , ОСОБА_2 НОМЕР_3 ; марка, держ. номер машини: МАN TGX 18.440, НОМЕР_4 / TAD CLASSIC 30-3 НОМЕР_5 ; МАN TGX 28.480, НОМЕР_6 / TAD CLASSIC 30-2Т НОМЕР_7 ;

- перевізник несе повну матеріальну відповідальність за вантаж під час доставки, з моменту завантаження до моменту вивантаження (п.2.2);

- норма часу на оформлення документів, завантаження / розвантаження складає 12 годин з моменту подачі автомобіля; перевищення норм часу вважається простоєм, який сплачується з розрахунку 2 000,00 грн за кожну добу, не враховуючи вихідні та святкові дні (пункти 2.3, 2.4).

13. На підтвердження виконання Заявки 2607КС ПрАТ "Промислові Регіони" направило в с. Костянтинівку (Запорізька обл.) для завантаження під перевезення транспортні засоби:

- МАN (номерний знак НОМЕР_6 ) з напівпричепом марки TAD Classic 30-2T (номерний знак НОМЕР_7 ) під керуванням водія ОСОБА_5;

- МАN (номерний знак НОМЕР_4 ) з напівпричепом марки TAD Classic 30-3T (номерний знак НОМЕР_5 ) під керуванням водія ОСОБА_1 .

14. 27.07.2021 СТОВ "Придніпровський Край" власними силами завантажило на вказані транспортні засоби по одному комбайну з жатками для перевезення їх до пункту вивантаження в с. Сахнівці (Хмельницька обл.). Цього ж дня транспортні засоби вибули до пункту вивантаження у супроводженні вантажу представниками СТОВ "Придніпровський Край".

15. 29.07.2021 виконавець доставив вантаж за адресою вивантаження, де перед початком розвантаження тралу в одному з комбайнів - John Deere S680, реєстраційний номер НОМЕР_8 , водій комбайна виявив відсутність в кабіні останнього підлокітника управління комбайном (в зборі) разом з монітором GS3 2630 (заводський № PCGU2UG573367 ) та антеною StarFire (заводський №PCGТ3ТВ782782) (некомплектність) та пошкодження проводки, яка підключає монітор та основні блоки управління комбайном.

16. Листом від 30.07.2021 №535, направленим електронною поштою, замовник на виконання п.4.7 Договору послуг зазначив про виявлені перед початком розвантаження в кабіні одного з комбайнів John Deere S680, реєстраційний номер НОМЕР_8 , пошкодження (відсутність комплектуючих до комбайна) та просив виконавця направити уповноваженого представника для підписання акту розбіжностей.

17. Некомплектність комбайна John Deere S680, реєстраційний номер НОМЕР_8 , ідентифікаційний номер НОМЕР_10 , встановлена актом експертизи від 05.08.2021 №В-73, виготовленим на замовлення СТОВ "Придніпровський Край" Хмельницькою торгово-промисловою палатою (далі - Хмельницька ТПП).

18. 09.08.2021 СТОВ "Придніпровський Край" отримало поштове відправлення (трек-номер 560) із вказаними Заявками, актами здачі-прийняття робіт (надання послуг), рахунками-фактурами від 25.07.2021 №СФ-0000488, від 25.07.2021 №СФ-0000489, від 27.07.2021 №СФ-0000497, від 27.07.2021 №СФ-0000500, від 28.07.2021 №СФ-0000502, від 30.07.2021 №СФ-0000512.

19.13.08.2021 СТОВ "Придніпровський Край" звернулося до ПрАТ "Промислові Регіони" з претензією №595 та просило відшкодувати завдані останнім збитки за часткову втрату (пошкодження) вантажу та упущену вигоду.

20.ПрАТ "Промислові Регіони" відмовило у задоволенні вимог претензії.

21. Відповідно до платіжного доручення від 31.08.2021 №12087 СТОВ "Придніпровський Край" оплатило ТОВ "РДО Україна" вартість запасних частин згідно з договором поставки від 02.08.2021 №РФ-10114-05359 у сумі 242 173,60 грн.

22. Відповідно до платіжного доручення від 07.09.2021 №12388 СТОВ "Придніпровський Край" оплатило ТОВ "Хлібороб" вартість запасних частин згідно з договором поставки від 01.08.2021 №01/08/21ХБ-ПК та рахунком від 06.09.2021 №472 у сумі 259 970,07 грн.

23. Всього СТОВ "Придніпровський Край" придбало запчастин на загальну суму 502 143,67 грн.

24. СТОВ "Придніпровський Край" повернуло транспортний засіб перевізнику 18.08.2021.

25. 31.08.2021 СТОВ "Придніпровський Край" повторно звернулося до ПрАТ "Промислові Регіони" з претензією №637 про відшкодування збитків за часткову втрату (пошкодження) вантажу та упущеної вигоди на загальну суму 790 314,87 грн, які складаються з вартості часткової втрати вантажу на суму 502 143,67 грн з урахуванням ПДВ та 288 171,20 грн упущеної вигоди на зборі ранніх зернових за період прострочення з 29.07.2021 по 11.08.2021, відповідно до умов договору підряду між СТОВ "Придніпровський Край" та ТОВ "Енселко Агро".

26. ПрАТ "Промислові Регіони" залишило цю претензію без відповіді та без задоволення.

27. СТОВ "Придніпровський Край" не підписало акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), частину рахунків на суму 268 000,00 грн з ПДВ оплатило (Заявки №2306, №2506, №2007), а інші рахунки (Заявки №2706-Ф, №2507/0, №2507/1, №2607КС (заявка на перевезення пошкодженого комбайна), №2707/В) на загальну суму 418 000,00 грн - ні.

Відносини щодо виконання сільськогосподарських робіт з використанням комбайнів

28. 16.06.2021 СТОВ "Придніпровський Край" (за договором - підрядник) та ТОВ "Енселко Агро" (за договором - замовник) уклали договір №16/06/2021ЕА/ВПР19-1 підряду на виконання сільськогосподарських робіт (далі - Договір підряду).

29. Відповідно до предмету Договору підряду замовник доручає, а підрядник приймає на себе зобов`язання виконати роботи з обмолоту ранніх зернових культур. Замовник зобов`язується прийняти виконані роботи та оплатити їх вартість.

30. 16.06.2021 СТОВ "Придніпровський Край" та ТОВ "Енселко Агро" уклали Додаток №1 до Договору підряду, в якому досягли згоди щодо видів робіт (обмолот пшениці), їх орієнтовного обсягу (971,85 га), вартості (36,00 доларів США за 1 га), а також термінів (орієнтовних) виконання сільськогосподарських робіт (01.07.2021 - 01.09.2021).

31. Додатком №1 до Договору підряду визначений перелік техніки у кількості 9 одиниць, на яких буде виконуватися робота. Серед вказаної техніки вказано і комбайн John Deere S680, реєстраційний номер НОМЕР_8 (з якого під час перевезення були зняті комплектуючі).

32. 28.08.2021 СТОВ "Придніпровський Край" та ТОВ "Енселко Агро" підписали акт приймання - передачі виконаних робіт до Договору підряду (т.1, а.с.95), деталізовану відомість до вказаного акту (т.1, а.с.96-101), що містить перелік техніки, яка була залучена до виконання сільськогосподарських робіт, з якого вбачається, що цей комбайн після проведення ремонтних робіт також використовувався СТОВ "Придніпровський Край" при виконанні робіт за Договором підряду. Період простою склав 14 днів.

33. Роботи за Договором підряду було виконано СТОВ "Придніпровський Край" у повному обсязі та отримано передбачену Договором оплату.

Відносини з оренди транспортних засобів перевізником

34. 04.01.2021 ПрАТ "Промислові Регіони" (орендар) та ТОВ "Профіт Транс" (орендодавець) уклали договір оренди №01/2021ПТ-2 (далі - Договір оренди), згідно з яким ТОВ "Профіт Транс", у порядку та на умовах визначених цим Договором, передало у тимчасове користування ПрАТ "Промислові Регіони" транспортний засіб, вказаний в додатках до цього Договору (сідельний тягач МАN ТGX 26.480, номерний знак НОМЕР_6 та напівпричіп ВЕССТ 975310, номерний знак НОМЕР_11 ), а ПрАТ "Промислові Регіони" зобов`язалося прийняти у тимчасове користування вказаний транспортний засіб та сплатити ТОВ "Профіт Транс" орендну плату (п.1.1 Договору оренди). Транспортний засіб, що передається в оренду, є власністю орендодавця (п.1.2 Договору оренди). Цей Договір набуває чинності з дня підписання обома сторонами і діє до 31.12.2021 (п.6.1 Договору оренди).

35. Згідно з Додатковою угодою №1 від 04.03.2021, сторони дійшли згоди щодо зміни п.5.3 Договору оренди та виклали його в такій редакції, зокрема: "За прострочення повернення транспортного засобу орендодавцеві після розірвання / припинення Договору, орендар виплачує орендодавцеві штраф у наступному розмірі: "За неповернення транспортного засобу від двох до десяти днів - штраф у розмірі 65 000,00 грн".

36. 18.08.2021 ТОВ "Профіт Транс" звернулося до ПрАТ "Промислові Регіони" з претензією №18.08-2021-1. ТОВ "Профіт Транс" з посиланням на п.5.3. Договору оренди вимагало від орендаря протягом семи днів сплатити штраф в сумі 65 000,00 грн за прострочення повернення транспортного засобу.

37. 04.10.2021 ПрАТ "Промислові Регіони" перерахувало на рахунок ТОВ "Профіт Транс" 65 000,00 грн (платіжне доручення №11286).

Короткий зміст позовних вимог

38. У вересні 2021 року СТОВ "Придніпровський Край" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ПрАТ "Промислові Регіони" про стягнення грошових коштів у сумі 790 314,87 грн, яка складається із збитків за часткову втрату (пошкодження) вантажу у розмірі 502 143,67 грн та упущеної вигоди у розмірі 288 171,20 грн.

39. У жовтні 2021 року ПрАТ "Промислові Регіони" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із зустрічним позовом, в якому просило стягнути із СТОВ "Придніпровський Край" загальну суму боргу 830 000,00 грн, з яких: основна сума заборгованості за перевезення вантажу - 418 000,00 грн, штраф 50% за несвоєчасну оплату за надані послуги - 209 000,00 грн, простій транспортного засобу - 28 000,00 грн, збитки - 175 000,00 грн (які складаються із упущеної вигоди за період простою транспортного засобу - 95 000,00 грн, штрафу за несвоєчасне його повернення - 65 000,00 грн та витрат на відрядження адвоката - 15 000,00 грн).

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

40. Господарський суд Дніпропетровської області рішенням від 04.01.2022 первісний позов задовольнив частково та стягнув з ПрАТ "Промислові Регіони" на користь СТОВ "Придніпровський Край" завдані збитки за часткову втрату (пошкодження) вантажу у розмірі 502 143,67 грн; в решті позовних вимог за первісним позовом відмовив; в задоволенні зустрічного позову відмовив.

41. Рішення суду першої інстанції мотивоване таким:

- підставою для часткового задоволення позовних вимог первісного позивача є умови Договору послуг (пункти 1.4, 4.7, 5.4, 5.8) та умови Заявки 2607КС (п.2.2) - перевізник несе повну матеріальну відповідальність за вантаж під час доставки з моменту завантаження до моменту вивантаження;

- СТОВ "Придніпровський Край" за власні кошти відремонтувало комбайн та в подальшому використало його при виконанні сільськогосподарських робіт; позовні вимоги СТОВ "Придніпровський Край" в частині стягнення суми нанесених збитків за часткову втрату (пошкодження) вантажу розмірі 502 143,67 грн підлягають задоволенню;

- тимчасова відсутність спірного комбайна не стала підставою невиконання робіт за Договором підряду; роботи за цим Договором були виконані у повному обсязі, у тому числі з використанням спірного комбайну після ремонту; позовні вимоги СТОВ "Придніпровський Край" в частині стягнення упущеної вигоди у сумі 288 171,20 грн задоволенню не підлягають;

- позовні вимоги ПрАТ "Промислові Регіони" в частині стягнення заборгованості за перевезення вантажу та штрафу 50% за несвоєчасну оплату за надані послуги задоволенню не підлягають, оскільки за умовами п.5.9 Договору послуг у разі виникнення майнових суперечок замовник має право зменшити оплату послуг виконавця на розмір оспорюваної суми до вирішення суперечки по суті та виставити претензію, вимогу або звернутися до господарського суду; майнові суперечки між сторонами щодо належного виконання умов Договору на час прийняття рішення у справі тривають; притримавши сплату вартості решти транспортно - експедиційних послуг, первісний позивач діяв відповідно до вказаних умов Договору послуг;

- позовні вимоги ПрАТ "Промислові Регіони" в частині стягнення вартості простою транспортного засобу та збитків задоволенню не підлягають, оскільки ці втрати є наслідком неналежного виконання зустрічним позивачем умов Договору послуг.

42. Центральний апеляційний господарський суд постановою від 24.05.2022 рішення суду першої інстанції скасував та ухвалив нове рішення, яким у задоволенні первісного позову відмовив повністю, а зустрічний позов задовольнив частково: стягнув із СТОВ "Придніпровський Край" на користь ПрАТ "Промислові Регіони" 418 000,00 грн заборгованості за надані послуги з перевезення вантажу, 209 000,00 грн - 50% штрафу за несвоєчасну оплату за надані послуги, 28 000,00 грн за простій транспортного засобу, 65 000,00 грн штрафу за несвоєчасне повернення транспортного засобу.

43. Рішення суду апеляційної інстанції щодо первісного позову мотивоване таким:

- матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження досягнутих між сторонами домовленостей щодо покладення на виконавця додаткових послуг, таких як перевірка кількості і стану вантажу, його цілісності, у тому числі перевірки комплектності вантажу;

- матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження передачі замовником на відповідальне зберігання виконавцеві (перевізнику) комплектуючих до вантажу (підлокітника у зборі, який знаходився всередині кабіни комбайна), передачі ключів перевізнику від кабіни комбайна тощо;

- саме на замовника покладався обов`язок забезпечити вантажно-розвантажувальні роботи, пакування та закріплення вантажу, щоб гарантувати його цілісність під час транспортування; матеріали справи не містять доказів, що саме дії або бездіяльність відповідача за первісним позовом призвели до зникнення комплектуючих вантажу;

- СТОВ "Придніпровський Край" не надало суду доказів на підтвердження того, що на момент завантаження комбайну на транспортний засіб перевізника спірний комбайн був укомплектований підлокітником, який був відсутній на момент розвантаження;

- ПрАТ "Промислові Регіони" як перевізник повністю виконало свій обов`язок відповідно до умов Договору послуг, прийнявши до перевезення згідно з Заявкою 2607КС та ТТН вантаж (комбайн) без деталізації комплектуючих та здійснивши доставку вантажу за місцем призначення;

- вина виконавця (перевізника) у частковій втраті вантажу не доведена, тому відсутні підстави для стягнення з ПрАТ "Промислові Регіони" на користь СТОВ "Придніпровський Край" упущеної вигоди на збиранні ранніх зернових на суму 288 171,20 грн, оскільки ця вимога є похідною від встановлення вини перевізника.

44. Рішення суду апеляційної інстанції щодо зустрічного позову мотивоване таким:

- ПрАТ "Промислові Регіони" виставило СТОВ "Придніпровський Край" рахунки на оплату виконаних послуг за Заявками, які, в порушення пунктів 1.2, 3.2.8 Договору послуг, залишилися не оплаченими; загальна сума заборгованості за Заявками перед ПрАТ "Промислові Регіони" складає 418 000,00 грн; оскільки СТОВ "Придніпровський Край" не надало доказів сплати вказаної суми боргу, її необхідно стягнути на користь ПрАТ "Промислові Регіони" у повному обсязі;

- станом на 30.09.2021 заборгованість за надані ПрАТ "Промислові Регіони" послуги складає 418 000,00 грн; нарахований СТОВ "Придніпровський Край" штраф за порушення умов Договору послуг (50% від суми основного боргу) у сумі 209 000,00 грн підлягає стягненню з відповідача у заявленій позивачем сумі;

- підтверджено факт затримки спірного автомобіля в період з 30.07.2021 та його повернення лише 18.08.2021; СТОВ "Придніпровський Край" незаконно обмежувало ПрАТ "Промислові Регіони" у праві володіння та користування вказаним транспортним засобом (не розвантажувало вантаж), а тому обґрунтованим є зустрічний позов у частині стягнення із СТОВ "Придніпровський Край" 28 000,00 грн за простій автомобіля;

- доведеним з боку ПрАТ "Промислові Регіони" є понесення ним збитків внаслідок несвоєчасного розвантаження автомобіля відповідачем (п.2.1 Заявки 2607КС, протягом 12 годин з моменту подачі автомобіля) та незаконного його утримання (повернення транспортного засобу лише 18.08.2021), а тому зустрічний позов у частині вимог про стягнення з відповідача 65 000,00 грн, сплачених ТОВ "Профіт Транс" за прострочення повернення транспортного засобу, підлягає задоволенню;

- відхиляються доводи ПрАТ "Промислові Регіони" щодо упущеної вигоди на суму 95 000,00 грн, так як товариство не довело факт невиконання ним інших договорів та втрату можливості отримати додаткові прибутки;

- витрати, понесені ПрАТ "Промислові Регіони" на відрядження адвоката Сидоренко Альони Сергіївни в с. Сахнівці Хмельницького району Хмельницької області на суму 15 000,00 грн є недоведеними; доказів вибуття чи перебування Сидоренко А.С. у відрядженні до с. Сахнівці Хмельницької області матеріали справи не містять, а тому не підлягає задоволенню вимога позивача за зустрічним позовом про відшкодування витрат, понесених у зв`язку з відрядженням адвоката.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу, інших заяв учасників справи

45. 10.06.2022 СТОВ "Придніпровський Край" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.01.2022 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.05.2022, у якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції, а рішення суду першої інстанції змінити в частині відмови у задоволенні позову про стягнення упущеної вигоди в розмірі 288 171,20 грн та задовольнити їх; в іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

46. Скаржник посилається на підставу касаційного оскарження, передбачену п.1 ч.2 ст.287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК).

47. Касаційна скарга обґрунтована таким:

- суд апеляційної інстанції неправильно застосував статті 924, 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), ст.314 Господарського кодексу України (далі - ГК) та не врахував висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду України від 23.03.2016 у справі №6-2086ЦС15 та Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №907/746/17 щодо презумпції вини перевізника при втраті, нестачі або пошкодженні вантажу та обов`язку останнього у доведенні наявності обставин, що звільняють його від відповідальності за незбереження вантажу;

- комбайн John Deere S680 І, державний номерний знак НОМЕР_8 , самостійно заїхав на трал, тобто був робочий та повністю технічно укомплектований, доказом чого є Заявка №2607КС від 26.07.2021, яка в рядку "спосіб завантаження" містить інформацію, що завантаження здійснюється "самозаїздом";

- суд першої інстанції встановив наявність доказів того, що за відсутності комплектуючих, визначених актом експертизи Хмельницької ТПП, спірний комбайн самостійно не міг рухатись, що у свою чергу є свідченням неспростованого факту розкомплектування комбайну саме після його передачі відповідачу до перевезення; про це свідчить й лист ТОВ "РДО Україна" (офіційний дилер John Deere) від 05.08.2021;

- суд першої інстанції правильно встановив, що за умовами Договору послуг та Заявки 2607КС саме виконавець несе повну матеріальну відповідальність за збереження вантажу з моменту завантаження вантажу на борт автомобіля і до моменту його передачі вантажоодержувачу;

- керівник СТОВ "Придніпровський край" не надавав жодних повноважень представникам товариства для супроводу вантажу (експедиційні послуги), тоді як відповідно до п.10.8 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України №363 (далі - Правила перевезення вантажів), в ТТН має зазначатися прізвище, ім`я та по-батькові представника замовника та документ, згідно з яким він уповноважений супроводжувати вантаж; умовами Заявки №2607КС не передбачено, що вантаж буде супроводжуватися уповноваженою особою первісного позивача;

- суд апеляційної інстанції помилково зазначив, що незабезпечення замовником належного пакування (пломбування) вантажу для забезпечення його цілісності під час транспортування могло бути наслідком втрати комплектуючих, оскільки саме дії відповідача за первісним позовом призвели до втрати комплектуючих вантажу;

- суд апеляційної інстанції неправильно оцінив докази та помилково не врахував, що матеріали справи містять підтверджуючі документи про досягнення сторонами домовленостей щодо перевірки виконавцем стану вантажу, у тому числі його комплектуючих; відповідальність за втрату цих комплектуючих мала покладатися на відповідача за первісним позовом (посилається на постанову Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №907/746/17);

- суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення упущеної вигоди, неправильно застосував ст.22 ЦК, статті 224, 225 ГК та не врахував висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові від 30.09.2020 у справі №922/3928/20, про те, що при визначені судом збитків повинна бути визначена й упущена вигода, оскільки упущена вигода - це неодержаний дохід, який позивач міг би реально одержати за звичайних обставин, якби його право не було порушене у разі належного виконання зобов`язання відповідачем; суд не з`ясував відповідні обставини та не дослідив докази, чим порушив статті 13, 86, 236 ГПК.

48. 19.08.2022 до Верховного Суду надійшов відзив ПрАТ "Промислові Регіони" на касаційну скаргу, в якому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції - без змін.

49. У відзиві ПрАТ "Промислові Регіони" зазначає:

- ані постанова Верховного Суду України від 23.03.2016 у справі №6-2086ЦС15, ані постанова Верховного Суду від 14.06.2020 у справі №761/7719/18 не містять висновку, а лише містять позицію суду щодо конкретної справи з урахуванням обставин, що характерні для конкретної справи та загальне трактування ст.924 ЦК;

- відсутній головний документ, передбачений п.4.7 Договору послуг, яким би належним чином було доведено факт виявлення пошкодження вантажу під час розвантаження; матеріали справи не містять доказів, що саме дії або бездіяльність відповідача за первісним позовом призвели до зникнення комплектуючих вантажу;

- СТОВ "Придніпровський Край" не надало доказів підтвердження того, що на момент завантаження комбайну на транспортний засіб перевізника спірний комбайн був укомплектований підлокітником, який був відсутній на момент розвантаження;

- СТОВ "Придніпровський Край" не зазначає, який саме висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі №922/3928/20, суд першої інстанції не застосував;

- СТОВ "Придніпровський Край" отримало прибуток після ремонту комбайна, тому відсутні підстави стверджувати про наявність збитків та / або неодержаного доходу; документально підтверджені збитки відсутні, суд апеляційної інстанції зазначив, що вина виконавця (перевізника) у частковій втраті вантажу жодним доказом не доведена.

50. 22.09.2022 до Верховного Суду надійшли письмові пояснення СТОВ "Придніпровський край", у яких зазначає, що у судовому засіданні 14.09.2022 виникла потреба надати детальне тлумачення доводів касаційної скарги, а саме:

- СТОВ "Придніпровський край" розрахувало упущену вигоду в період фактичного простою з 29.07.2021 по 11.08.2021, виходячи зі змісту п.5.4 Договору послуг (щодо обов`язку виконавця відшкодувати втрати замовника у розмірі вартості пошкодженого, втраченого, зниклого вантажу); складовою збитків є упущена вигода (рахункова величина втрат очікуваного приросту в майні); якби підприємство виконало зобов`язання вчасно, воно б не втратило можливості надавати послуги по збиранню ранніх зернових іншим контрагентам; у разі вчасного надання послуг ТОВ "Енселко-Агро" була б можливітсть направити цей комбайн на збирання ранніх зернових для потреб інших підприємств, але фактично цей час був втрачений;

- у судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом надав пояснення, що СТОВ "Придніпровський край" не повідомляло ПрАТ "Промислові регіони" про проведення експертизи за участю представника Хмельницької ТПП, докази про повідомлення відсутні в матеріалах справи, а водію ОСОБА_5 не надавались жодні документи для підписання; однак, як зазначено у відповіді на відзив (від 22.10.2022 №846, абз.11 стор.2), ПрАТ "Промислові регіони" вводить суд в оману про те, що водій Антрибура В.Г. нічого не міг підписувати, нічого не міг бачити, оскільки йому не надавались документи, він не мав доступу до комбайну, так як був на місці розвантаження з 29.07.2021 по 03.08.2021 і відмовився підписувати будь-які документи, зазначивши, що офіційно не працює у перевізника, тому СТОВ "Придніпровський край" направило перевізнику вимогу про виклик його представника на місце, де було виявлено відсутність запчастин на комбайні;

- відповідач за первісним позовом проігнорував необхідність приїзду на місце виявлення пошкодження вантажу, не виконав п.5.8 Договору послуг про складання акту виявлення розбіжностей за участю вантажоодержувача та територіального підрозділу ТПП, а тому СТОВ "Придніпровський край" звернулось до Хмельницької ТПП для проведення експертизи;

- представник ПрАТ "Промислові регіони" зазначив, що спірні відносини регулюються як укладеним сторонами Договором, так і Правилами перевезення; однак окремі положення Правил перевезення вантажів суперечать ЦК, який має вищу юридичну силу, а тому застосовуються саме норми ЦК; також Правила перевезення вантажів не регламентують перевезення небезпечних, великовагових, великогабаритних вантажів (в розумінні п.22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №130); комбайн John Deere S680 I державний № НОМЕР_8 є великогабаритним вантажем, оскільки його транспортна ширина становить 4,28 м.

51. 25.09.2022 від ПрАТ "Промислові регіони" до Верховного Суду надійшли додаткові пояснення щодо обґрунтованості відзиву на касаційну скаргу та законності постанови суду апеляційної інстанції. В поясненнях зазначено таке:

- доказами, якими обґрунтовується розмір заподіяного замовнику збитку, завданого внаслідок пошкодження (втрати) вантажу під час перевезення, можуть бути лише ТТН та акт про пошкодження (втрату) вантажу, в якому сторони перевезення дійшли згоди у визначенні суми, на яку зменшилась вартість вантажу, а у випадку, якщо сторони не дійшли такої згоди - акт (висновок) експертизи (пункти 11.1, 13.6 та 13.7 Правил перевезення вантажів);

- як вбачається з наданої до позовної заяви (у первісному позові) ТТН, відсутні будь-які зауваження / відмітки / відомості про виявлення пошкодження вантажу після його доставки на місце розвантаження, відсутній запис про складання акту про втрату та / або пошкодження вантажу між автотранспортним підприємством або організацією і вантажовідправником (вантажоодержувачем) та перевізником; надані ТТН, фотографії, акт експертизи за відсутності акту, оформленого відповідно до норм чинного законодавства, не є належними доказами на підтвердження факту пошкодження вантажу під час перевезення;

- вантажовідправник та / або вантажоодержувач та перевізник не складали жодного акту щодо пошкодження вантажу, який би був посвідченим підписами вантажовідправника (вантажоодержувача) і водія, як це передбачено ст.158 Статуту автомобільного транспорту Української РСР, затвердженого постановою Ради міністрів Української РСР від 27.06.1969 №401 (далі - Статут автомобільного транспорту), п.15 Правил перевезення вантажів, п.4.7 Договору послуг;

- долучений позивачем за первісним позовом акт приймання-передачі основних засобів від 29.07.2021 №290721, складений СТОВ "Придніпровський край" та ТОВ "Енселко-Агро", підтверджує факт прийняття основних засобів за Договором підряду та не стосується послуг перевезення; при складанні вказаного акту не було дотримано вимог законодавства (зокрема, акт не відповідає додатку 4 до Правил перевезення вантажів), в ньому не вказано, що він є додатком до ТТН, відсутні посилання на таку ТТН, а тому він не є належним доказом у справі; наведені у акті дані не дають змоги чітко встановити, що пошкодження вантажу відбулося саме під час перевезення, який саме вантаж був пошкоджений у порівнянні з вантажем, що був відправлений згідно з ТТН;

- в матеріалах справи наявний акт експертизи Хмельницької ТПП від 05.08.2021 №В-73, яка була проведена за відсутності представника перевізника, відсутні докази повідомлення про місце та час проведення такої експертизи; завданням замовленої експертизи було здійснення перевірки комплектності комбайна, а не визначення причини недостачі, ушкодження або зіпсування вантажу і суми, на яку зменшилась вартість вантажу, як це передбачено п.13.6 Правил перевезення вантажів; експерту був наданий протокол огляду місця події б/н від 27.07.2021, проте перевізнику не відомо про цей протокол та які обставини він зафіксував; правоохоронні органи були викликані 29.07.2021.

Надходження касаційної скарги на розгляд Верховного Суду

52. Верховний Суд ухвалою від 02.08.2022 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою СТОВ "Придніпровський Край", зупинив виконання постанови Центрального апеляційного господарського суду від 24.05.2022 до закінчення її перегляду у касаційному порядку, розгляд касаційної скарги призначив у відкритому судовому засіданні на 14.09.2022.

53. Ухвалою від 14.09.2022 Верховний Суд оголосив перерву у судовому засіданні до 28.09.2022, а ухвалою від 28.09.2022 - до 05.10.2022.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо відповідальності перевізника за пошкодження вантажу (крадіжку комплектуючих)

54. СТОВ "Придніпровський край" у касаційній скарзі зазначає, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував ст.924 ЦК, норми якої кореспондують ст.314 ГК, та ст.1166 ЦК, без урахування висновків Верховного Суду України, наведених у постанові від 23.03.2016 у справі №6-2086ЦС15, висновків Верховного Суду, наведених у постанові від 21.02.2020 у справі №907/746/17.

55. Вважає хибними такі висновки суду апеляційної інстанції:

"Умовами укладеного між сторонами Договору про надання транспортно-експедиційних послуг на виконавця покладено обов`язок з організації перевезення вантажу, правильного оформлення супроводжувальних документів для здійснення перевезення та забезпечення його відправки з пункту відправлення (завантаження) до пункту призначення (розвантаження). При цьому, матеріали справи не містять жодного доказу в підтвердження досягнутих між сторонами домовленостей щодо покладання на виконавця додаткових послуг, як то перевірка кількості і стану вантажу, його цілісності, у т. ч. перевірки комплектності вантажу.

Умовами Договору [послуг] на виконавця покладено обов`язок щодо збереження вантажу, який був предметом перевезення, а не за його технічний стан і комплектацію (відсутність окремих комплектуючих). Матеріали справи не містять жодного доказу в підтвердження передачі замовником на відповідальне зберігання виконавцеві (перевізнику) комплектуючих до вантажу (у даному випадку підлокітника у зборі, який знаходився в середині кабіни комбайна), передачі ключів перевізнику від кабіни комбайна тощо".

56. Скаржник стверджує, що законодавством передбачено принцип вини перевізника при втраті, нестачі або пошкодженні вантажу, при цьому обов`язок доведення своєї невинуватості покладається на перевізника. Перевізник несе відповідальність, якщо не доведе, що втрата й ушкодження вантажу відбулися внаслідок обставин, яким він не міг запобігти чи усунення яких від нього не залежало, зокрема, внаслідок вини відправника вантажу, недоліків самого вантажу, яких не можна було встановити шляхом зовнішнього огляду при його прийманні до перевезення.

57. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Вирішуючи спір про відшкодування шкоди, суд повинен встановити наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, яке має містити такі складові: 1) неправомірність поведінки особи, тобто її невідповідність вимогам, наведеним в актах цивільного законодавства; 2) наявність шкоди, під якою потрібно розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права, взагалі будь-яке знецінення блага, що охороняється законом, та її розмір; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, який виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди, тобто протиправна поведінка конкретної особи (осіб), на яку покладається відповідальність, є тією безпосередньою причиною, що невідворотно спричинила шкоду; 4) вину заподіювача шкоди (яка презюмується).

58. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

59. Аналогічні висновки наведені в постановах Верховного Суду від 07.09.2022 у справах №910/13118/21 та №904/3867/21, від 18.08.2022 у справі №918/685/21, від 25.07.2022 у справі №922/2860/18 та інших.

60. За загальним правилом, ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) майна несе його власник, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.323 ЦК).

61. Разом з тим, чинне законодавство передбачає особливі умови настання відповідальності перевізника за втрату або пошкодження вантажу під час перевезення.

62. Відповідно до ч.1 ст.924 ЦК перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

63. Згідно з ч.2 ст.924 ЦК перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

64. Частинами 1, 2 ст.314 ГК передбачено, що перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини. У транспортних кодексах чи статутах можуть бути передбачені випадки, коли доведення вини перевізника у втраті, нестачі або пошкодженні вантажу покладається на одержувача або відправника.

65. Статут автомобільного транспорту (п.133) передбачає, що автотранспортні підприємства або організації несуть відповідальність за збереження вантажу з моменту прийняття його до перевезення і до видачі вантажоодержувачу або до передачі згідно з Правилами іншим підприємствам, організаціям, установам, якщо не доведуть, що втрата, недостача, псування або пошкодження вантажу сталися через обставини, яким вони не могли запобігти і усунення яких від них не залежало, зокрема внаслідок:

а) вини вантажовідправника (вантажоодержувача);

б) особливих природних властивостей вантажу, який перевозиться;

в) дефектів тари або упаковки, які не могли бути виявлені по зовнішньому вигляду при прийманні вантажу до перевезення, або застосування тари, що не відповідає властивостям вантажу або встановленим стандартам, при відсутності слідів пошкодження тари у дорозі;

г) здачі вантажу до перевезення без вказівки в товарно-транспортних документах на його особливі властивості, що вимагають особливих умов або застережних заходів для збереження вантажу при перевезенні або зберіганні;

д) здачі до перевезення вантажу, вологість або температура якого перевищують встановлені норми.

66. У п.134 Статуту автомобільного транспорту зазначено, що автотранспортне підприємство або організація звільняються від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу в разі, коли:

а) вантаж прибув у справному автомобілі (контейнері) за справними пломбами вантажовідправника, а штучний вантаж - зі справними захисною маркіровкою, бандеролями, пломбами вантажовідправника або виготовлювача;

б) недостача, псування або пошкодження сталися внаслідок природних причин, зв`язаних з перевезенням вантажу на відкритому рухомому складі;

в) вантаж перевозився у супроводі експедитора вантажовідправника (вантажоодержувача);

г) недостача вантажу не перевищує норм природних втрат.

В зазначених випадках автотранспортне підприємство або організація несе відповідальність за незбереження вантажу, якщо пред`явник претензії доведе, що втрата, недостача, псування або пошкодження вантажу сталися з вини автотранспортного підприємства або організації.

67. Відповідно до п.5.4 Договору послуг у випадку часткового / повного пошкодження, часткової / повної втрати, зникнення вантажу замовника, виконавець зобов`язаний відшкодувати втрати замовника у розмірі вартості пошкодженого, втраченого, зниклого вантажу; коли пошкодження вантажу є таким, що не передбачає можливість використання його за призначенням, виконавець сплачує повну вартість вантажу, а також упущену вигоду замовника, пов`язану із зникненням або пошкодженням вантажу.

68. Верховний Суд у постанові від 17.05.2018 у справі №907/603/17 зазначав, що ст.924 ЦК передбачає принцип винності в разі відповідальності перевізника за втрату, нестачу, псування й ушкодження вантажу, який є загальним для всіх видів транспорту. Перевізник несе відповідальність за нестачу, втрату, псування й ушкодження вантажу лише у випадках, коли він винен у несхоронності вантажу. При цьому обов`язок доведення своєї невинуватості лежить на ньому.

69. Тобто відповідальність перевізника побудована за принципом вини і діє, як правило, презумпція вини зобов`язаної сторони. Перевізник несе відповідальність, якщо не доведе, що втрата, псування й ушкодження вантажу відбулися внаслідок обставин, яким він не міг запобігти чи усунення яких від нього не залежало, зокрема, внаслідок вини відправника вантажу; особливих природних властивостей перевезеного вантажу; недоліків тари й пакування, яких не можна було встановити шляхом зовнішнього огляду при прийманні вантажу до перевезення й інших обставин, передбачених законом (постанови Верховного Суду від 26.07.2022 у справі №924/887/20, від 26.03.2018 у справі №910/5040/17, постанова Верховного Суду України від 23.03.2016 у справі №6-2086ЦС15, на яку посилається скаржник).

70. Перевізник несе відповідальність щодо забезпечення схоронності вантажу чи багажу в період здійснення перевезення. Крім того, він також зобов`язаний доставити вантаж чи багаж у пункт призначення і видати його уповноваженій особі. Невиконання цього обов`язку тягне відповідальність перевізника, який звільняється від відповідальності тільки у випадках, коли незбереження вантажу стало наслідком обставин, що характеризуються одночасно двома ознаками: 1) усунення цих обставин не залежало від перевізника. Це формулювання потрібно тлумачити в такий спосіб, що перевізник звільняється від відповідальності за незбереження вантажу, якщо відповідно до законодавства та договору перевезення він не несе обов`язку усунення зазначених обставин; 2) перевізник не міг запобігти цим обставинам. Законодавець покладає на перевізника обов`язок доводити наявність обставин, що звільняють його від відповідальності за незбереження вантажу (постанова Верховного Суду від 27.10.2020 у справі №903/846/19, від 21.02.2020 у справі №907/746/17, на яку посилається скаржник).

71. В постанові від 11.06.2019 у справі №907/603/17 Верховний Суд також вказав, що вина перевізника за втрату, нестачу, псування та ушкодження вантажу, який є загальним для всіх видів транспорту, презюмується. Перевізник несе відповідальність, якщо не доведе, що втрата, псування й ушкодження вантажу відбулися внаслідок обставин, яким він не міг запобігти чи усунення яких від нього не залежало, зокрема, внаслідок вини відправника вантажу; особливих природних властивостей перевезеного вантажу; недоліків тари й пакування, яких не можна було встановити шляхом зовнішнього огляду при прийманні вантажу до перевезення й інших обставин, передбачених законом. Втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу внаслідок випадку, що не охоплюється визначенням обставин непереборної сили, відповідно до ч.1 ст.924 ЦК не звільняють перевізника від відповідальності за незбереження вантажу.

72. Зокрема, Верховний Суд у постанові від 20.02.2018 у справі №910/14398/16 дійшов висновку про те, що перевізник вантажу несе відповідальність за крадіжку вантажу, яка трапилась під час його перевезення.

73. Тобто відповідальність перевізника за пошкодження вантажу настає у тому випадку, якщо таке пошкодження було здійснене з моменту прийняття вантажу до перевезення та до видачі його одержувачеві. У такому разі вина перевізника презюмується і за наявності пошкоджень перевізник несе відповідальність крім випадків, якщо він доведе існування умов, за яких відповідно до договору перевезення та положень чинного законодавства він може бути звільнений від відповідальності (зокрема, супроводження вантажу іншою особою - експедитором). При цьому тягар доведення відсутності вини перевізника покладається на самого перевізника.

74. Однак всупереч цим положенням, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні первісного позову, суд апеляційної інстанції у справі, що переглядається, поклав тягар доведення вини перевізника на замовника. Суд вказав, що вина виконавця (перевізника) у частковій втраті вантажу жодним доказом не доведена.

75. При цьому суд апеляційної інстанції не дослідив, чи мало місце у спірній ситуації перевезення вантажу за наявності супроводу експедитора вантажовідправника (СТОВ "Придніпровський край").

76. Так, суд не взяв до уваги наявні в матеріалах справи пояснення водія транспортного засобу, на якому здійснювалось перевезення спірного комбайну, - ОСОБА_5 (т.2, а.с.125), у яких свідок зазначає, що разом із ним в автомобілі їхав також водій комбайну, а в іншому автомобілі, який перевозив другий комбайн, - інженер замовника.

77. При цьому суди попередніх інстанцій не дослідили наявні в матеріалах справи Заявку 2607КС та ТТН (т.1, а.с.85) на предмет того, чи були вказані особи офіційними представниками перевізника - експедиторами в розумінні пп."в" п.134 Статуту автомобільного транспорту, які супроводжували спірний вантаж.

78. Суд апеляційної інстанції вважав, що СТОВ "Придніпровський край" не довело, що на момент завантаження комбайну на транспортний засіб перевізника спірний комбайн був укомплектований підлокітником, який був відсутній на момент розвантаження.

79. Разом з тим, суд не надав обґрунтування причин відхилення доводів СТОВ "Придніпровський край" про те, що спірний комбайн на момент завантаження на транспортний засіб фактично перебував у справному стані.

80. Зокрема, суд апеляційної інстанції не надав оцінки таким доказам:

- Заявці 2607КС, на яку посилався позивач і яка містить відомості про спосіб завантаження комбайну - самозаїзд (т.2, а.с.54);

- поясненням свідка - водія транспортного засобу, на якому перевозився пошкоджений комбайн, ОСОБА_5, у яких він стверджував, що комбайн завантажувався шляхом самозаїзду (т.2, а.с.125);

- акту експертизи від 05.08.2021 №В-73, складеному Хмельницькою ТПП (т.1, а.с.85), з якого вбачається, що без пошкодженого та знищеного приладдя спірний комбайн не міг би бути приведений у дію; відповідні відомості також наведені у листі ТОВ "РДО Україна" (офіційного дилера John Deere) від 05.08.2021 (т.2, а.с.20), на який посилається скаржник у касаційній скарзі.

81. При цьому з матеріалів справи не вбачається, що суди попередніх інстанцій відхилили такі докази як неналежні чи недопустимі відповідно до статей 76, 77 ГПК.

82. Також суд апеляційної інстанції зазначив, що матеріали справи не містять жодного доказу в підтвердження передачі замовником на відповідальне зберігання виконавцеві (перевізнику) комплектуючих до вантажу (у цьому випадку підлокітника у зборі, який знаходився всередині кабіни комбайна), передачі ключів перевізнику від кабіни комбайна тощо. Вказав, що матеріали справи не містять доказів, що саме дії або бездіяльність відповідача за первісним позовом призвели до зникнення комплектуючих вантажу. Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ПрАТ "Промислові регіони" як перевізник повністю виконало свій обов`язок відповідно до умов Договору послуг, прийнявши до перевезення відповідно до Заявки 2607КС та ТТН вантаж (комбайн) без деталізації комплектуючих та здійснивши доставку вантажу за місцем призначення.

83. Однак такі висновки суду апеляційної інстанції є передчасними, зважаючи на таке.

84. Верховний Суд звертає увагу на те, що між сторонами був укладений саме договір на надання транспортно-експедиційних послуг, за яким обсяг послуг, які надаються виконавцем, є ширшим, аніж за договором перевезення, вони включають не тільки безпосередньо перевезення вантажу, але й організацію такого перевезення, надання консультацій замовнику з питань організації перевезень.

85. Відповідно до п.1.3 Договору послуг транспортно-експедиторські послуги включають у себе комплекс юридичних і фактичних дій в рамках цього Договору щодо організації перевезення вантажу замовника, відповідного оформлення такого перевезення, забезпечення відправки вантажу із пункту відправлення (навантаження) і одержання вантажу у пункті призначення (розвантаження) уповноваженою замовником особою (вантажоодержувачем), розробки оптимального і економічно вигідного маршруту з урахуванням інтересів замовника. Пунктом 1.4 Договору послуг передбачено, що за додатковою домовленістю сторін Договору виконавець також може надавати додаткові послуги, необхідні для доставки вантажу (перевірка кількості і стану вантажу, його цілісність і схоронність, вантажно-розвантажувальні роботи).

86. Відповідно до пп.3.2.3 Договору послуг замовник зобов`язується за спільною домовленістю з виконавцем забезпечити вантажно-розвантажувальні роботи, забезпечити пакування та закріплення вантажу, щоб гарантувати його цілісність під час транспортування.

87. Крім того, відповідно до підпунктів 3.3.4, 3.3.5 п.3.3 Договору послуг до зобов`язань виконавця належить надання замовнику рекомендації щодо підвищення ефективності транспортування за рахунок вибору раціональних маршрутів та способів перевезення вантажів, зниженню витрат по упаковці, вантажно-розвантажувальним та іншим операціям з транспортно-експедиційного обслуговування; здійснювати інформаційну підтримку діяльності замовника, необхідну для нормального виконання умов цього Договору.

88. Чинне законодавство не регламентує відносини щодо порядку підготовки вантажу до відправки. Із Договору послуг також не очевидно, яким чином комбайн мав бути підготовлений до перевезення на відкритій платформі і хто саме відповідав за підготовку комбайну до транспортування (замовник, перевізник чи обидві сторони), суди попередніх інстанцій при вирішенні питання щодо відповідальності перевізника повинні були встановити, якою була звичайна практика перевезення комбайнів та їх підготовки до перевезення, що склалась між сторонами, а якщо це неможливо, з урахуванням наданих сторонами доказів, то визначити, які заходи мають вживатись розумною та обачливою особою (як замовником, так і перевізником) для підготовки комбайнів до перевезення, і чи були вжиті такі заходи кожною зі сторін, які повинні були діяти добросовісно, розумно і сприяти одна одній у виконанні договірних обов`язків.

89. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

90. Суд апеляційної інстанції не оцінив пояснення сторін з зазначених вище питань, показання свідка ОСОБА_5 (т.2, а.с.125) про те, що у водія комбайну, який їхав разом із ним із пункту вибуття до пункту прибуття, були ключі від такого комбайну і він неодноразово під час зупинок користувався кабіною, з якої зникли комплектуючі. При цьому саме водій комбайну на момент розвантаження виявив спірні пошкодження, у зв`язку з чим СТОВ "Придніпровський край" звернулось із відповідною заявою до поліції.

91. При цьому за умови, що статус такої особи (водія комбайну) не був з`ясований судами під час розгляду цієї справи, не було також встановлено, чи вважався такий водій комбайну (або інший працівник СТОВ "Промислові регіони") експедитором замовника, чи була його присутність у транспортному засобі перевізника порушенням правил перевезення вантажів, чи мали у такої особи знаходитись ключі від комбайну (і у кого саме ключі від комбайну повинні були бути), чи є доступ такої особи до комбайну під час перевезення порушенням правил перевезення вантажів, допущеним перевізником.

92. Верховний Суд також звертає увагу на те, що Договір послуг передбачає спеціальний порядок фіксації сторонами втрати та пошкодження вантажу.

93. Відповідно до п.4.7 Договору послуг у разі пошкодження, псування вантажу, невідповідності вантажних місць даним, зазначеним у товаросупроводжувальних документах, замовник зобов`язаний негайно інформувати про це виконавця, і забезпечити складання за участю перевізника (водія транспортного засобу) відповідного акту з відповідним документальним, в тому числі фото-, відео-підтвердженням пошкодження (псування) чи нестачі вантажу.

94. Згідно з п.5.8 Договору послуг у разі виявлення часткового / повного пошкодження, часткової / повної втрати, а також розбіжностей при здачі-прийманні доставленого вантажу вантажоодержувачу, виконавець невідкладно повідомляє про такі факти замовнику. У разі неможливості прибуття представника замовника протягом 48 годин до пункту розвантаження з метою перевірки фактів і причин розбіжностей виконавцем складається акт виявлення розбіжностей за участю (з підписами) представників вантажоодержувача і територіального підрозділу ТПП.

95. Суди попередніх інстанцій встановили, що представники ПрАТ "Промислові регіони" та СТОВ "Придніпровський край" не виконали умов пунктів 4.7, 5.8 Договору послуг та не здійснили фіксацію пошкоджень і втрат внутрішніх комплектуючих комбайну (зокрема, не склали жодного спільного акту, не здійснили відповідної технічної фіксації).

96. Акт приймання-передачі основних засобів від 29.07.2021 №290721, у якому зафіксовані пошкодження, підписаний СТОВ "Придніпровський край" як вантажовідправником та ТОВ "Енселко-Агро" як вантажоодержувачем (т.1, а.с.95), не містить підпису водія ПрАТ "Промислові регіони" або іншого представника перевізника. Відмова водія від підписання такого акту не може бути підставою для звільнення перевізника від відповідальності, адже, як встановили суди попередніх інстанцій, водій ПрАТ "Промислові регіони" ОСОБА_5 перебував на місці розвантаження з 29.07.2021 по 03.08.2021 (т.2, а.с.24). Позивач за первісним позовом стверджував, що водій відмовився підписувати будь-які документи, оскільки він не мав оформлених трудових відносин з перевізником. Суди не надали оцінки доказам та доводам сторін.

97. Акт експертизи від 05.08.2021 №В-73 Хмельницькї ТПП (т.1, а.с.85) також був складений без участі представника перевізника, але суди не з`ясували причини цього.

98. Суд апеляційної інстанції вказав, що позивач за первісним позовом не надав доказів направлення перевізнику повідомлення від 30.07.2021 №535 про відсутність комплектуючих до спірного комбайна. Таке твердження не відповідає матеріалам справи, які містять лист, направлений на адресу електронної пошти перевізника, що відповідає вимозі про невідкладне повідомлення (відповідно до розд.8 "Електронний документообіг" Договору послуг сторони погодили між собою листування саме у такий спосіб: визнання сторонами документів, складених в електронному вигляду та підписаних за допомогою електронного цифрового підпису (п.8.1), надсилання документів в електронному вигляді з дотриманням вимог до форматів та обов`язкових реквізитів, визначених чинним законодавством та Порядком електронного документообігу (пп.8.4.1), забезпечення приймання документів в електронному вигляді у найкоротші терміни та їх комп`ютерну обробку (пп.8.34) тощо).

99. Також, у акті експертизи від 05.08.2021 №В-73, складеному Хмельницькою ТПП (т.1, а.с.85), щодо неврахування якого як доказу зазначає скаржник, серед іншого міститься посилання на протокол огляду місця події, складений старшим слідчим СВ Старокостянтинівського ВП ГУ Національної поліції старшим лейтенантом поліції Загоруйком В.В. Позивач за первісним позовом пояснював, що після прибуття транспортного засобу і з`ясування факту крадіжки комплектуючих на місце події була невідкладно викликана поліція.

100. Верховний Суд звертає увагу, що протокол огляду, складений правоохоронними органами, навіть за відсутності акту, складеного замовником і перевізником на виконання п.4.7 або п.5.8 Договору послуг, та невиконання сторонами такого Договору відео- та фотофіксації, може бути належним доказом втрати або пошкодження вантажу саме під час перевезення.

101. Враховуючи викладене, Верховний Суд вважає передчасними висновки судів попередніх інстанцій як щодо наявності, так і щодо відсутності підстав для відшкодування перевізником вартості пошкодженого вантажу.

Щодо відшкодування упущеної вигоди у зв`язку з простоєм комбайну

102. СТОВ "Придніпровський край" у касаційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції неправильно застосував ст.22 ЦК, статті 224, 225 ГК, зазначивши, що тимчасова відсутність спірного комбайна не стала підставою невиконання робіт за Договором підряду, а відтак не врахував, що за причинно-наслідковим зв`язком повинна бути визнана упущена вигода - неодержаний дохід, який би товариство могло отримати за звичайних обставин, якби відповідач за первісним позовом не порушив свої зобов`язання (посилається на неврахування судом першої інстанції висновків Верховного Суду, наведених у постанові від 30.09.2020 у справі №922/3928/20).

103. Також зазначає, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, а саме, статті 13, 86, 236 ГПК, оскільки не дослідив надані позивачем за первісним позовом докази, які підтверджують наявність упущеної вигоди: Договір підряду, Додаток №1 до Договору підряду, що визначає перелік техніки, за допомогою якої виконуються роботи, детальний розрахунок упущеної вигоди на збиранні ранніх зернових.

104. Верховний Суд частково погоджується із цим доводом скаржника, зважаючи на таке.

105. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

106. Згідно з п.4 ч.1 ст.611 ЦК у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди. Частиною 1 ст.623 ЦК передбачено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

107. За приписами ч.1 ст.224 ГК учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

108. Пунктом 2 ч.2 ст.22 ЦК та абз.4 ч.1 ст.225 ГК передбачено, що збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена (втрачена) вигода).

109. Крім того, відповідно до п.5.4 Договору послуг у випадку часткового / повного пошкодження, часткової / повної втрати, зникнення вантажу замовника, виконавець зобов`язаний відшкодувати втрати замовника у розмірі вартості пошкодженого, втраченого, зниклого вантажу. Коли пошкодження вантажу є таким, що не передбачає можливість використання його за призначенням, виконавець сплачує повну вартість вантажу, а також упущену вигоду замовника, пов`язану із зникненням або пошкодженням вантажу.

110. Отже, збитки як правова категорія включають в себе й упущену (втрачену) вигоду, яка відрізняється від реальних збитків тим, що реальні збитки характеризують зменшення наявного майна потерпілого (проведені витрати, знищення і пошкодження майна тощо), а у разі упущеної вигоди наявне майно не збільшується, хоча і могло збільшитися, якби не правопорушення. Тобто упущена вигода відображає різницю між реально можливим у майбутньому потенційно отриманим майном та вже наявним майном (п.41 постанови Верховного Суду від 30.09.2021 у справі №922/3928/20, на яку посилається скаржник).

111. Для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди необхідна наявність усіх елементів складу цивільного (господарського) правопорушення: 1) протиправної поведінки особи (боржника); 2) збитків, заподіяних такою особою; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи і збитками; 4) вини особи, яка заподіяла збитки. За відсутності одного із елементів складу цивільного правопорушення відповідальність з відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди не настає (постанови Верховного Суду від 09.10.2018 у справі №908/2261/17, від 31.07.2019 у справі №910/15865/14, від 30.09.2020 у справі №922/3928/20, на яку посилається скаржник).

112. За загальними правилами розподілу обов`язку доказування кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частини 1, 3 ст.74 ГПК).

113. Верховний Суд у пунктах 49, 50 постанови від 30.09.2021 у справі №922/3928/20, на яку посилається скаржник, зазначав, що при зверненні з позовом про відшкодування заподіяних збитків у вигляді упущеної вигоди, позивач повинен довести належними, допустимими та достовірними доказами протиправність (неправомірність) поведінки заподіювача збитків, наявність збитків та їх розмір, а також причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками, що виражається в тому, що збитки мають виступати об`єктивним наслідком поведінки заподіювача збитків. Натомість боржник зі свого боку має доводити відсутність своєї вини у заподіянні збитків, оскільки чинним законодавством закріплена презумпція вини особи, яка порушила зобов`язання. Особа звільняється від відповідальності лише у тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобов`язання (ст.614 ЦК).

114. Звернення з вимогою про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди покладає на кредитора (позивача) обов`язок також довести, окрім наведеного, реальну можливість отримання визначених ним доходів, тобто, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила можливості їх отримання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 у справі №750/8676/15-ц, постанови Верховного Суду від 10.06.2020 у справі №910/12204/17, від 16.06.2021 у справі №910/14341/18).

115. Суд першої інстанції, відмовляючи у позові СТОВ "Придніпровський край" у частині стягнення упущеної вигоди, зазначив, що в обґрунтування позовних вимог в частині упущеної вигоди первісний позивач надав суду Договір підряду (т.1, а.с.89-93) та Додаток №1 до нього (т.1, а.с.94). Додатком №1 до Договору підряду визначено перелік техніки у кількості 9 одиниць, на яких буде виконуватись робота. Серед вказаної техніки фігурує спірний комбайн. Відповідно до акту приймання-передачі виконаних робіт до вказаного Договору підряду цей комбайн також використовувався СТОВ "Придніпровський край" при виконанні робіт за Договором після проведення ремонтних робіт. А самі роботи були виконані у повному обсязі.

116. Тобто суд першої інстанції фактично виходив із відсутності не упущеної вигоди, а прямих збитків, що могли бути завдані СТОВ "Придніпровський край" порушенням Договору підряду.

117. Такий висновок суду першої інстанції є помилковим, зважаючи на таке.

118. Дійсно, п.4.4 Договору підряду передбачає оплату підрядником (СТОВ "Придніпровський край") замовнику штрафу у розмірі 10% від суми невиконаних в установлений строк сільськогосподарських робіт у разі, якщо підрядник із власної вини пропустить визначені строки виконання таких робіт. Також п.5.5 Договору підряду передбачає оплату підрядником штрафу у розмірі 10 000,00 грн у разі порушення підрядником строку ремонту техніки та відмови замінити таку техніку на аналогічну. Пунктом 4.8 Договору підряду передбачено право замовника у разі порушення підрядником умов Договору стягнути з останнього штрафні санкції, передбачені цим Договором, шляхом зменшення суми кінцевого розрахунку за виконані роботи. Втім, такі штрафи, за умови доведення первісним позивачем факту їх оплати, доведення були б прямими збитками, про наявність яких позивач не стверджує.

119. Позивач за первісним позовом обґрунтовує суму збитків саме простоєм комбайну, який не працював певну кількість робочих днів. Сума збитків розрахована, виходячи із середніх показників роботи аналогічного комбайну відповідно до Договору підряду.

120. Так, звертаючись до суду з позовом в частині стягнення упущеної вигоди на збиранні ранніх зернових відповідно до умов Договору підряду у розмірі 288 171,20 грн, СТОВ "Придніпровський край" зазначало, що відповідно до даних GPS, встановлених на комбайнах, які виконували роботу на підставі Договору підряду, бралась середня залікова площа виробітку ідентичного комбайну John Deere S680 І (державний номер НОМЕР_12 ) та інших таких чотирьох агрегатів, які приступили до роботи 29.07.2021, помножена на ціну роботи комбайна за 1 га (36,00 дол. США, що в еквіваленті на момент оплати становило 963,88 грн). В розрахунок бралась не максимальна можлива площа виробітку по комбайну, а середній фактичний виробіток по аналогічних комбайнах, тобто врахований фактор впливу погодних умов та можливих поломок комбайну.

121. У зв`язку з цим СТОВ "Придніпровський край" дійшло висновків, що 29.07.2021 середня площа відробітку комбайна склала 29,1 га (вартість роботи становила 28 048,90 грн), 30.07.2021- 32 га (30 844,16 грн), 31.07.2021 - 33,6 га (32 386,36 грн), 01.08.2021 - 18,83 га (18 149,86 грн), 02.08.2021 - 23,7 га (22 843 грн), 03.08.2021 - 38,64 (37 244,32 грн), 04.08.2021 - 16,09 га (15 508,82 грн), 05.08.2021 - 1,12 га (1 079,54 грн), 07.08.2021 - 20 га (19 277,60 грн), 08.08.2021 - 33,38 га (32 174,31 грн), 09.08.2021 - 12,35 га (11 903,91 грн), 10.08.2021 - 21,01 га (20 251,11 грн), 11.08.2021 - 19,17 га (18 477 грн), що у сукупності становить 288 171,20 грн (т.2, а.с.3). Факт виробітку цих комбайнів зафіксовано у Деталізованій відомості до Акту виконаних робіт №ПК000001122 від 28.08.2021 (т.1, а.с.96-101).

122. Тобто позивач за первісним позовом не обґрунтовував понесені ним збитки як майнові втрати, яких він зазнав у зв`язку з невиконанням ним умов Договору підряду, натомість посилався на те, що несправність спірного комбайну, спричинена крадіжкою комплектуючих під час перевезення, призвела до того, що він не отримав доходи, які мав би отримати, якби техніка була в робочому стані (комбайн працював зі звичайним навантаженням).

123. Як зазначав суд першої інстанції, спірний комбайн у Додатку №1 був вказаний у переліку техніки, за допомогою якої мала виконуватись робота за Договором підряду. Тобто у випадку виходу спірного комбайну зі строю, СТОВ "Придніпровський край" зобов`язане було здійснити ремонт техніки або, відповідно, замінити такий комбайн на інший, здатний виконувати аналогічні функції.

124. Підпунктом 2.3.4 Договору підряду передбачено, що до обов`язків підрядника (СТОВ "Придніпровський край") належить забезпечення нормальної безперебійної роботи сільськогосподарської техніки. У випадку поломки або будь-якого виходу з ладу техніки, підрядник зобов`язаний провести ремонт техніки протягом 3 (трьох) календарних днів з дня зупинення (поломки, виходу з ладу) техніки.

125. Відповідно до п.4.5 Договору підряду у разі порушення підрядником строку ремонту техніки він зобов`язується здійснити заміну техніки, що вийшла із ладу, на аналогічну, яка перебуває у робочому стані.

126. Зазначена позивачем за первісним позовом тривалість простою (з 29.07.2021 по 11.08.2021) є значно більшою, ніж визначені п.4.5 Договору підряду 3 календарні дні.

127. Однак суд першої інстанції не надав відповіді на ключові доводи позивача, зокрема, надані ним розрахунки упущеної вигоди та збиків, не дослідив наявні в матеріалах справи докази, а саме, Договір підряду (т.1, а.с.89-93), що містить умови виконання сільськогосподарських робіт, порядок залучення техніки та ремонту техніки, порядок оплати тощо, Додаток №1 до Договору підряду (т.1, а.с.94), що містить перелік техніки, яка мала залучатись до виконання Договору підряду, акт приймання-передачі виконаних робіт від 28.08.2021 (т.1, а.с.95), деталізовану відомість до вказаного акту (т.1, а.с.96-101), що містить перелік техніки, яка була залучена до виконання сільськогосподарських робіт, а також претензії, адресовані ПрАТ "Промислові регіони" (т.1, а.с.41-43, 45, 46-48).

128. У зв`язку з наведеним, Верховний Суд вважає, що суд першої інстанції не надав відповіді на ключові доводи позивача (обґрунтування саме упущеної вигоди від простою комбайну, а не прямих збитків), не дослідив наявні у матеріалах справи докази, і, як наслідок, дійшов передчасних висновків про відсутність підстав для стягнення з ПрАТ "Промислові регіони" упущеної вигоди.

Щодо вимог зустрічного позову

129. СТОВ "Придніпровський край" у касаційній скарзі просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції у частині часткового задоволення зустрічного позову і залишити в силі рішення суду першої інстанції про відмову у його задоволенні. Враховуючи, що вирішення спору за зустрічним позовом значною мірою залежить від встановлення обставин справи і наявності підстав для стягнення з перевізника збитків за пошкодження вантажу, Верховний Суд доходить висновку про необхідність скасування рішень судів попередніх інстанцій, ухвалених щодо зустрічного позову.

130. При новому розгляді вимог зустрічного позову судам потрібно врахувати такі вказівки Верховного Суду.

Щодо заборгованості за надані транспортно-експедиторські послуги та штрафу за прострочення їх оплати

131. Суд першої інстанції відмовив у задоволенні зустрічного позову в частині стягнення заборгованості за перевезення вантажу у розмірі 418 000,00 грн, штрафу 50% за несвоєчасну оплату за надані послуги - 209 000,00 грн.

132. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що за умовами п.5.9 Договору послуг у разі виникнення майнових суперечок замовник має право зменшити оплату послуг виконавця на розмір оспорюваної суми до вирішення суперечки по суті та виставити претензію, вимогу або звернутися до господарського суду. Майнові суперечки між сторонами щодо належного виконання умов Договору послуг на час прийняття рішення у справі тривають. Притримавши сплату вартості решти транспортно - експедиторських послуг, первісний позивач діяв відповідно до вказаних умов Договору послуг.

133. Суд апеляційної інстанції ухвалив рішення про стягнення вказаних сум, мотивуючи це тим, що загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за зустрічним позовом складає в загальній сумі 418 000,00 грн. Оскільки відповідач за зустрічним позовом не надав доказів сплати вказаної суми боргу, її необхідно стягнути на користь позивача за зустрічним позовом у повному обсязі. При цьому, зважаючи на п.3.2.12 Договору послуг, стягненню також підлягає штраф у розмірі 50% оскільки замовник не оплатив заборгованість протягом більше ніж 7 робочих днів після отримання всіх необхідних для сплати документів.

134. Верховний Суд вважає помилковими висновки судів попередніх інстанцій.

135. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

136. Відповідно до частин 1, 2 ст.538 ЦК виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту.

137. Укладаючи Договір послуг, СТОВ "Придніпровський край" взяло на себе зобов`язання щодо оплати наданих йому ПрАТ "Промислові регіони" послуг з перевезення вантажу (пп.3.2.8, пункти 4.2 - 4.5).

138. Водночас за змістом ч.3 ст.538 ЦК у разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

139. Також відповідно до ст.235 ГК за порушення господарських зобов`язань до суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов`язання, що використовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку. До суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором. Оперативно-господарські санкції застосовуються незалежно від вини суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання.

140. За змістом ч.1 ст.236 ГК видами оперативно-господарських санкцій, які сторони можуть передбачати у господарських договорах, є: 1) одностороння відмова від виконання свого зобов`язання управненою стороною, із звільненням її від відповідальності за це - у разі порушення зобов`язання другою стороною; відмова від оплати за зобов`язанням, яке виконано неналежним чином або достроково виконано боржником без згоди другої сторони; відстрочення відвантаження продукції чи виконання робіт внаслідок прострочення виставлення акредитива платником, припинення видачі банківських позичок тощо; 2) відмова управненої сторони зобов`язання від прийняття подальшого виконання зобов`язання, порушеного другою стороною, або повернення в односторонньому порядку виконаного кредитором за зобов`язанням (списання з рахунку боржника в безакцептному порядку коштів, сплачених за неякісну продукцію, тощо); 3) встановлення в односторонньому порядку на майбутнє додаткових гарантій належного виконання зобов`язань стороною, яка порушила зобов`язання: зміна порядку оплати продукції (робіт, послуг), переведення платника на попередню оплату продукції (робіт, послуг) або на оплату після перевірки їх якості тощо; 4) відмова від встановлення на майбутнє господарських відносин із стороною, яка порушує зобов`язання.

141. Частиною 2 ст.236 ГК передбачено, що перелік оперативно-господарських санкцій, встановлений у ч.1 цієї статті, не є вичерпним. Сторони можуть передбачити у договорі також інші оперативно-господарські санкції.

142. Згідно з ч.1 ст.237 ГК підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є факт порушення господарського зобов`язання другою стороною. Оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення, у позасудовому порядку та без попереднього пред`явлення претензії порушнику зобов`язання.

143. Верховний Суд зазначав, що оперативно-господарські санкції можуть полягати в односторонній відмові від господарського зобов`язання (повністю або частково) або в односторонній зміні його умов. Оперативно-господарські санкції застосовуються відповідною особою - стороною зобов`язання в односторонньому порядку, а їх перелік та порядок вжиття визначаються виключно положеннями договору, укладеного між сторонами. Мета застосування зазначених санкцій - припинення або запобігання повторенню порушень зобов`язання шляхом оперативного впливу на правопорушника. Оперативно-господарські санкції застосовуються виключно за рішенням управненої сторони й спрямовані на корегування подальшої поведінки порушника господарського зобов`язання в майбутньому (постанова Верховного Суду від 01.07.2020 у справі №914/2285/17).

144. Пунктом 5.9 Договору послуг передбачено, що у разі виникнення майнових суперечок замовник має право зменшити оплату послуг виконавця на розмір оспорюваної суми до вирішення спору по суті та виставити претензію або звернутись до господарського суду.

145. Суд першої інстанції вважав, що, призупинивши сплату вартості решти послуг, первісний позивач діяв відповідно до умов Договору послуг. Тобто, по суті дійшов висновків про передчасність зустрічного позову про стягнення оплати за Договором послуг та штрафу.

146. Водночас такий висновок порушує баланс інтересів сторін зазначеного Договору, адже зустрічний позов був спрямований саме на повне вирішення майнової суперечки між сторонами.

147. При цьому суд апеляційної інстанції, переглядаючи рішення суду першої інстанції, взагалі не надав оцінки відповідному пункту Договору послуг і не застосував його до спірних правовідносин.

148. Отже, вирішуючи спір за первісним позовом, суди повинні були вирішити спір також і за зустрічним позовом з урахуванням приписів п.5.9 Договору послуг, тобто права замовника на зменшення суми оплати послуг перевізника (виконавця) в межах оспорюваної суми до вирішення спору по суті.

Щодо стягнення штрафу за наднормативний простій транспортного засобу

149. Суд першої інстанції ухвалив рішення про відмову у стягненні вартості простою транспортного засобу - 28 000,00 грн. Рішення мотивоване тим, що вказані втрати є наслідком неналежного виконання зустрічним позивачем умов Договору послуг.

150. Суд апеляційної інстанції ухвалив рішення стягнути із СТОВ "Придніпровський край" на користь ПрАТ "Промислові регіони" 28 000,00 грн за простій транспортного засобу.

151. Постанова суду апеляційної інстанції обґрунтована тим, що у зв`язку з незаконним обмеженням СТОВ "Придніпровський край" використання транспортного засобу ПрАТ "Промислові Регіони", що полягало в обмеженні останнього в праві володіння та користування транспортним засобом у період з 30.07.2021 по 18.08.2021 (простій 14 днів - без урахування святкових та вихідних днів). Тому відповідно до пунктів 2.3, 2.4 Заявки 2607КС стягненню на користь ПрАТ "Промислові регіони" підлягають 28 000,00 грн.

152. Відповідно до п.5.15 Договору послуг у разі виникнення наднормового простою з вини замовника останній зобов`язаний сплатити виконавцю штраф у розмірі 1 500,00 грн за кожну добу наднормативного простою (нормативний час простою транспортних засобів 12 годин на навантаження та 12 годин на вивантаження).

153. Також п.2.3 Заявки 2607КС передбачено, що норма часу на оформлення документів, завантаження / розвантаження складає 12 годин з моменту здачі автомобіля. Перевищення норм часу вважається простоєм.

154. Простій автомобіля сплачується з розрахунку 2 000,00 грн за кожну добу, не враховуючи вихідні та святкові дні (п.2.4 Заявки 2607КС).

155. Договір послуг та Заявка 2607КС передбачають різні суми, які повинні сплачуватись замовником за простій. Разом з тим, Верховний Суд враховує, що відповідно до п.2.1 вказаного Договору послуги надаються виконавцем на підставі заявок на транспортно-експедиційне обслуговування замовника які є невід`ємною частиною Договору. Підписавши таку заявку, сторони фактично визначили умови перевезення вантажу на конкретному рейсі з урахуванням його особливостей, у тому числі щодо вартості простою. Тому до відповідних правовідносин щодо умов перевезення на визначеному рейсі мають застосовуватись саме положення Заявки 2607КС (п.2.4), відтак вартість простою становить 2 000,00 грн.

156. При цьому Верховний Суд звертає увагу, що Договір послуг не передбачає можливості притримання замовником транспортного засобу перевізника у разі виявлення, зокрема, втрати або пошкодження вантажу. Тому, не зважаючи на наявність спору між сторонами, замовник повинен був розвантажити автомобіль в строки та в порядку, передбачені п.5.15 Договору послуг та п.2.4 Заявки 2607КС, а відмова від розвантаження матиме наслідком простій транспортних засобів перевізника.

157. У зв`язку з цим помилковим є висновок суду першої інстанції про те, що сам по собі факт неналежного виконання перевізником умов Договору послуг є підставою для неповернення транспортного засобу.

158. При цьому суд апеляційної інстанції фактично порахував вартість простою транспортного засобу перевізника з 30.07.2021 по 18.08.2021 без урахування причин, з яких такий простій відбувся.

159. Втім, п.5.15 Договору послуг основною умовою для сплати замовником штрафу за простій транспортних засобів перевізника визначає наявність вини замовника щодо виникнення такого простою.

160. СТОВ "Придніпровський край" стверджує, що його вина у простої транспортного засобу відсутня, адже саме через крадіжку комплектуючих під час перевезення комбайн не міг самостійно з`їхати з платформи трала, як це передбачалося умовами Заявки 2607КС. Отже, лише тоді, коли замовник отримав комплектуючі і комбайн був здатний самостійно рухатися, що за твердженнями СТОВ "Придніпровський край" відбулося лише 10.08.2021, замовник зміг здійснити розвантаження транспортного засобу передбаченим заявкою способом. Після цієї дати простій транспортного засобу відбувався через вину перевізника, який не зміг вчасно направити водія для повернення транспортного засобу після його розвантаження.

161. Суди попередніх інстанцій не дослідили лист ПрАТ "Промислові регіони" від 10.08.2021 №10-9, адресований СТОВ "Придніпровський край" (т.2, а.с.24), у якому позивач за зустрічним позовом зазначає, що транспортний засіб закріплений за окремим водієм (ОСОБА_5.), який з 04.08.2021 перебуває у відпустці і не може прибути для розвантаження найближчим часом.

162. Суди попередніх інстанцій також не дослідили інші надані сторонами докази, а саме, претензії СТОВ "Придніпровський край" (т.1, а.с.41-43, 46-48), відповіді ПрАТ "Промислові регіони" на вказану претензію (т.1, а.с.44), листа ПрАТ "Промислові регіони" (т.1, а.с.45), пояснень свідка - водія транспортного засобу перевізника ОСОБА_5 (т.2, а.с.125), які містять інформацію про обставини здійснення перевезення спірного комбайну та розвантаження транспортного засобу СТОВ "Придніпровський край".

163. У зв`язку з цим суди попередніх інстанцій не встановили, чи відбувся простій транспортного засобу ПрАТ "Промислові регіони" з 30.07.2021 по 18.08.2021 саме з вини СТОВ "Придніпровський край", або ж був викликаний іншими причинами, які не залежали від замовника, зокрема, необхідністю фіксації порушення, проведенням досудового розслідування у кримінальному провадженні, невчиненням перевізником дій з оформлення акту, невивезенням перевізником транспортного засобу (відсутність водія перевізника) тощо.

164. Таким чином, Верховний Суд вважає передчасними висновки судів попередніх інстанцій про наявність / відсутність підстав для стягнення з СТОВ "Придніпровський край" передбаченого Договором послуг штрафу за наднормативний простій транспортних засобів перевізника.

Щодо стягнення із замовника збитків на користь перевізника

165. Суд першої інстанції ухвалив рішення про відмову у стягненні на користь перевізника збитків у розмірі 175 000,00 грн. Рішення мотивоване тим, що вказані втрати є наслідком неналежного виконання перевізником умов Договору послуг.

166. Суд апеляційної інстанції ухвалив рішення про стягнення із СТОВ "Придніпровський край" на користь ПрАТ "Промислові регіони" прямих збитків (штраф у розмірі 65 000,00 грн, сплачений перевізником третій особі - орендодавцю за несвоєчасне повернення транспортного засобу), а також відмовив у стягненні упущеної вигоди - неотримання доходу за час простою транспортного засобу, наднормативно затриманого замовником (95 000,00 грн) і витрат на відрядження адвоката у с. Сахнівці Хмельницької області (15 000,00 грн).

167. Стягнення 65 000,00 грн штрафу суд обґрунтував тим, що вказану суму ПрАТ "Промислові Регіони" сплатило ТОВ "Профі Транс" як штраф у зв`язку з простроченням повернення транспортного засобу останньому. Це, відповідно до висновків суду апеляційної інстанції, фактично є збитками в розумінні ст.22 ЦК і статей 224 та 225 ГК, завданими позивачу за зустрічним позовом відповідачем внаслідок несвоєчасного розвантаження автомобіля. При цьому суд апеляційної інстанції відхилив доводи ПрАТ "Промислові Регіони" в частині упущеної вигоди на суму 95 000,00 грн, оскільки товариство не довело невиконання ним інших договорів (перевезення за якими внаслідок затримання транспортного засобу не вдалося виконати), внаслідок чого втратило можливість отримати додаткові прибутки, а також не довело відсутність у нього інших транспортних засобів, необхідних для виконання умов договорів перевезень.

168. Верховний Суд звертає увагу, що відповідно до ст.624 ЦК якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Договором може бути встановлено обов`язок відшкодувати збитки лише в тій частині, в якій вони не покриті неустойкою. Договором може бути встановлено стягнення неустойки без права на відшкодування збитків або можливість за вибором кредитора стягнення неустойки чи відшкодування збитків.

169. Згідно з п.5.1 Договору послуг сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором відповідно до чинного законодавства України.

170. Право на відшкодування збитків, завданих у результаті порушення цивільного права особи, гарантоване ст.22 ЦК та статтями 224, 225 ГК. При цьому можливість реалізації такого права не пов`язується із закріпленням відповідних положень у договорі. Тому особа, яка вважає, що у зв`язку з порушенням іншою стороною умов договору їй було завдано збитків, може вимагати їх відшкодування.

171. Також, як уже зазначалось, згідно з пп.3.2.12 Договору послуг, у разі несплати замовником суми цього Договору в погоджені сторонами терміни більш ніж на 7 робочих днів після отримання всіх необхідних для сплати документів (акт, ТТН, рахунок), виконавець має право стягнути з замовника штраф у розмірі 50% від суми заборгованості.

172. Договір послуг не містить положень про відшкодування лише тих збитків, що не покриті неустойкою, або про можливість стягнення лише або збитків, або неустойки на вибір кредитора (ПрАТ "Промислові регіони"). Тому Верховний Суд вважає, що стягненню, за наявності відповідних підстав, підлягають і штраф (пп.3.2.12 Договору послуг), і збитки (ст.22 ЦК та статті 224, 225 ГК) відповідно до ч.1 ст.624 ЦК.

173. Суд апеляційної інстанції, ухвалюючи рішення, фактично виходив із того, що ні чинне законодавство, ні Договір послуг не містять положень, відповідно до яких перевізнику не відшкодовуються понесені ним збитки у разі притримання замовником транспортних засобів через допущене перевізником порушення умов Договору послуг. У зв`язку з цим помилковими є висновки суду першої інстанції про те, що понесені ПрАТ "Промислові регіони" збитки не підлягають стягненню лише тому, що товариство допустило порушення умов Договору послуг.

174. Як вже зазначалося, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків, у тому числі у вигляді упущеної вигоди, необхідна наявність усіх елементів складу цивільного (господарського) правопорушення: 1) протиправної поведінки особи (боржника); 2) збитків, заподіяних такою особою; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи і збитками; 4) вини особи, яка заподіяла збитки, в тому числі встановлення заходів, вжитих кредитором для одержання такої вигоди (яка презюмується). За відсутності одного із елементів складу цивільного правопорушення відповідальності з відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди не настає.

175. Разом з тим, суд апеляційної інстанції, ухвалюючи рішення про стягнення із замовника на користь перевізника 65 000,00 грн, які останній сплатив ТОВ "Профі Транс" як штраф, не дослідив наявності усіх елементів складу цивільного (господарського) правопорушення, зокрема, чи мали місце протиправна поведінка та вина СТОВ "Придніпровський край" стосовно неповернення транспортного засобу перевізника, про що вже зазначалося вище.

176. Це стосується й висновків судів щодо інших вимог за зустрічним позовом, які є передчасними без встановлення обставин щодо вини перевізника у пошкодженні вантажу, обставин, через які транспортний засіб був повернутий перевізнику із затримкою, зокрема, обставин, пов`язаних із ухиленням перевізника від оформлення акту та невчинення дій із вивезення транспортного засобу, про які стверджує замовник.

177. У зв`язку з цим Верховний Суд вважає передчасними висновки судів попередніх інстанцій щодо існування або відсутності підстав для стягнення з замовника на користь перевізника відповідних збитків.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

178. Відповідно до ч.1 ст.300 ГПК, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

179. Відповідно до п.1 ч.3 ст.310 ГПК підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 ч.2 ст.287 цього Кодексу.

180. Згідно з ч.1 ст.316 ГПК вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

181. Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновків про часткове задоволення касаційної скарги, скасування рішень судів попередніх інстанцій та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

182. Під час нового розгляду справи суду першої інстанції необхідно встановити й дослідити фактичні обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, а також розглянути наведені сторонами в позовній заяві та зустрічній позовній заяві доводи, надати їм належну правову оцінку з урахуванням викладеного в цій постанові та на підставі норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Розподіл судових витрат

183. Враховуючи те, що судове рішення підлягає скасуванню, а справа направляється на новий розгляд до суду першої інстанції, розподіл судових витрат у справі буде здійснено судом за результатами нового розгляду відповідно до загальних правил розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 316, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпровський Край" задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.01.2022 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.05.2022 у справі №904/7906/21 скасувати.

3. Справу №904/7906/21 направити на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. Кібенко

Судді Г. Вронська

В. Студенець