ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2022м. ДніпроСправа № 904/3078/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В. за участю секретаря судового засідання Батової Р.Р.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МІК", м. Запоріжжя

до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", Дніпропетровська область, м. Жові Води

про стягнення 2 391 939,87 грн.

Представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "МІК" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення 2 391 939,87 грн, з яких: 1 459 270,24 грн основний борг, 180 499,95 грн - неповернене забезпечення виконання договору, 281 732,33 грн пеня, 174 637,72 грн штраф, 4228,15 грн 3% річних, 291 571,48 грн інфляційні втрати.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про закупівлю товару № 10/13/487В від 16.01.2021.

Ухвалою суду від 23.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 17.10.2022.

11.10.2022 представник позивача подав до суду клопотання, в якому просить суд забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів та програмного забезпечення EASYCON. Суд ухвалою від 13.10.2022 клопотання позивача задовольнив.

В підготовче засідання 17.10.2022 з`явився представник позивача. Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився.

Ухвалою суду від 17.10.2022 відкладено підготовче засідання на 07.11.2022.

Про час та місце підготовчого засідання (призначеного на 07.11.2022) відповідач повідомлений телефонограмою 19.10.2022 (а.с.52).

02.11.2022 представник позивача подав до суду клопотання, в якому просить суд забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів та програмного забезпечення EASYCON. Суд ухвалою від 04.11.2022 клопотання позивача задовольнив.

В підготовче засідання 07.11.2022 з`явився представник позивача. Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився.

Суд ухвалою від 07.11.2022 закрив підготовче провадження та призначив справу для судового розгляду по суті у судове засідання на 22.11.2022.

Про час та місце судового засідання (призначеного на 22.11.2022) відповідач повідомлений телефонограмою 10.11.2022 (а.с.59).

Представники позивача та відповідача у судове засідання 22.11.2022 не з`явились. 21.11.2022 позивач подав до суду заяву про розгляд справи по суті 22.11.2022 без участі представника позивача.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

16.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "МІК" (постачальник) та Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (покупець) було укладено договір про закупівлю товару № 10/13/487В (далі - договір).

Постачальник зобов`язується поставити покупцеві товар, зазначений в п. 1.2. договору, а покупець прийняти і оплатити такий товар (п. 1.1. договору).

Постачальник зобов`язується поставити Бурове обладнання, код 4313 (Коронки бурові та пневмоударники) за найменуванням, кількістю та ціною відповідно до специфікації № 1, яка є невід`ємною частиною договору (п. 1.2. договору).

Сума (ціна) договору, відповідно до специфікації № 1 становить 3 008 332,50 грн, крім того податок на додану вартість 20% - 601 666,50 грн. Загальна сума становить 3 609 999,00 грн з урахуванням ПДВ 20% (п. 3.1. договору).

Покупець здійснює оплату отриманої партії товару по факту його поставки протягом 60-ти календарних днів (п. 4.2. договору).

Поставка товару здійснюється партіями в період січень - грудень 2021 р. Обсяг кожної партії уточнюється у заявках підписаних працівниками покупця. Термін поставки кожної партії товару: протягом 14-ти календарних днів після отримання заявки. Заявка може направлятися постачальнику за допомогою електронних засобів зв`язку (факс, електронна пошта, тощо) з наступним направленням оригіналів документів на адресу вказану в цьому договорі (отримання постачальником оригіналу заявки є необов`язковим) (п. 5.1. договору).

Поставка товару здійснюється на умовах DDР (склад покупця, вул. Першотравнева, 2д, м.Жовті Води, Дніпропетровська область) відповідно до Інкотермс 2010 (п. 5.2. договору).

При поставці партії товару постачальник надає сертифікат або паспорт якості від виробника на кожну партію товару; рахунок фактуру; видаткову накладну; товарно-транспортні документи (п. 5.3. договору).

Датою поставки товару та переходу права власності на товар буде вважатися дата фактичної поставки товару на склад покупця (п. 5.4. договору).

Покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений товар (п. 6.1.1. договору).

Покупець зобов`язаний перед прийняттям товару здійснити його огляд та в разі невідповідності товару найменуванню, зазначеному в специфікації №1, відмовитися від його одержання (п. 6.1.3. договору).

Постачальник має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за поставлений товар (п. 6.4.1. договору).

У випадку порушення своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, визначену цим договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених зобов`язань (п. 7.1. договору).

За порушення строків оплати за поставлений товар, передбачених договором, покупець сплачує постачальнику штрафні санкції у розмірі, передбаченому ст. 231 ГК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України сторони в цьому договорі встановили інший розмір процентів, а саме 0 (нуль) процентів річних від простроченої суми (п. 7.4. договору).

Постачальник не пізніше дати укладання договору про закупівлю вносить забезпечення виконання такого договору у вигляді завдатку у розмірі 5% вартості договору про закупівлю за реквізитами: ІВАN НОМЕР_1 в АБ «Укргазбанк», м. Київ, МФО 320478, ІПН 42 (п. 8.1. договору).

Згідно з п. 8.3. договору покупець повертає забезпечення виконання договору про закупівлю у разі:

- після виконання постачальником договору про закупівлю (договір про закупівлю вважається виконаним у повному обсязі після закінчення строку його дії та у разі належного виконання постачальником своїх договірних зобов`язань) (п. 8.3.1. договору);

- за рішенням суду щодо повернення забезпечення договору у випадку визнання результатів процедури закупівлі недійсними або договору про закупівлю нікчемним (п. 8.3.2. договору);

- у випадках, передбачених статтею 43 Закону України «Про публічні закупівлі» (п. 8.3.3. договору);

- згідно з умовами, зазначеними в договорі про закупівлю, але не пізніше ніж протягом п`яти банківських днів з дня настання зазначених обставин та після отримання покупцем письмового запиту від постачальника (п. 8.3.4. договору).

Відповідно до п. 8.4. договору покупець не повертає забезпечення виконання договору про закупівлю у разі:

- невиконання або неналежного виконання своїх договірних зобов`язань постачальником за договором про закупівлю повністю або частково, зокрема, але не виключно: за прострочення постачання товарів; за відмову поставляти товар за ціною, зазначеною у договорі про закупівлю; за порушення умов зобов`язання щодо якості товарів (п. 8.4.1. договору);

- дострокового розірвання покупцем договору про закупівлю у випадку, якщо постачальник не виконує свої зобов`язання за договором про закупівлю (п. 8.4.2. договору);

- дострокового розірвання постачальником договору про закупівлю (п. 8.4.3. договору).

Право щодо неповернення постачальнику забезпечення, зазначеного в пункті 8.1. договору про закупівлю, виникає у покупця в момент настання будь-якого з випадків невиконання (неналежного виконання) постачальником договору про закупівлю (п. 8.5. договору).

Факт невиконання або неналежного виконання учасником своїх зобов`язань за договором про закупівлю підтверджується документами, зокрема, але не виключно: документами, що свідчать про прострочення постачання товарів та/або постачання товарів неналежної якості тощо (п. 8.6. договору).

Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2021, але в будь якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 12.1. договору).

Сторонами підписано специфікацію № 1 до договору (а.с. 14), в якій визначено товар, що підлягає поставці, на суму 3 609 999,00 грн з ПДВ.

Позивач зазначає, що на виконання умов договору поставив відповідачу товар на загальну суму 3 609 999,00 грн, на підтвердження чого надав підписані сторонами та скріплені їх печатками видаткові накладні:

- № РН-03/16/03 від 16.03.2021 про поставку товару на суму 602 128,44 грн з ПДВ (а.с. 19);

- № РН-06/10/03 від 10.06.2021 про поставку товару на суму 32 604,30 грн з ПДВ (а.с. 22);

- № РН-06/24/01 від 24.06.2021 про поставку товару на суму 32 604,30 грн з ПДВ (а.с. 26);

- № РН-07/01/07 від 01.07.2021 про поставку товару на суму 14 982,48 грн з ПДВ (а.с. 24);

- № РН-07/07/02 від 07.07.2021 про поставку товару на суму 8694,48 грн з ПДВ (а.с. 20);

- № РН-07/16/04 від 16.07.2021 про поставку товару на суму 959 714,76 грн з ПДВ (а.с. 28);

- № РН-11/01/04 від 01.11.2021 про поставку товару на суму 1 035 554,28 грн з ПДВ (а.с. 32);

- № РН-11/25/04 від 25.11.2021 про поставку товару на суму 923 715,96 грн з ПДВ (а.с. 39).

Відповідно до п. 4.2. договору покупець здійснює оплату отриманої партії товару по факту його поставки протягом 60-ти календарних днів.

Датою поставки товару та переходу права власності на товар буде вважатися дата фактичної поставки товару на склад покупця (п. 5.4. договору).

Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України).

Позивач зазначає, що відповідач оплатив вартість товару по 6 з 8 видаткових накладних, однак за поставлений товар по видатковим накладним № РН-11/01/04 від 01.11.2021 (на суму 1 035 554,28 грн) та № РН-11/25/04 від 25.11.2021 (на суму 923 715,96 грн) сплатив лише частково грошові кошти у розмірі 500 000,00 грн, на підтвердження чого надав платіжне доручення № 1341 від 20.01.2022 (а.с. 38). У зв`язку із чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 1 459 270,24 грн.

Відповідно до платіжного доручення № 4994 від 05.01.2021 (а.с. 40) позивач сплатив відповідачу 180 499,95 грн. (5% від 3 609 999,00 грн) з призначенням платежу: «забезпечення викон. дог., предмет закупівлі: Бурове обладнання, код 4313 (коронки бурові та пневмоударники)».

Позивач зазначає, що договір був виконаним постачальником 25.11.2021 по факту поставки товару по накладній № РН-11/25/04 від 25.11.2021. Отже, 25.11.2021 покупець мав повернути забезпечення у розмірі 180 499,95 грн, однак відповідач цього не зробив, таким чином з 26.11.2021 почалося прострочення повернення забезпечення.

Позивач зазначає, що відповідач заборгованість не сплатив, що і стало причиною звернення до суду.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України)

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст. 265 Господарського кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Доказів оплати поставленого товару в сумі 1 459 270,24 грн відповідач не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував.

Стосовно позовних вимог в частині повернення грошового забезпечення у сумі 180 499,95 грн, яке сторони у п. 8.1 визначили як завдаток.

Передбачена п. 8.3.1 договору умова для повернення указаного забезпечення позивачем дотримана: зобов`язання з поставки товару повністю виконано позивачем.

Крім того, суд зауважує, що згідно з ч. 1 ст. 570 Цивільного кодексу України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання.

Передбачений п. 8.1 договору платіж не є завдатком у розумінні ст. 570 Цивільного кодексу України, оскільки зобов`язання позивача за договором стосувалися саме поставки товару, а не платежів.

Передбачені п. 8.4 договору підстави для неповернення грошового забезпечення, а також відповідне письмове повідомлення відповідача щодо цього, яке зазначене в п. 8.7 договору, за наявними у справі доказами відсутні.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення основного боргу у розмірі 1 459 270,24 грн та забезпечення виконання договору у розмірі 180 499,95 грн є правомірними та підлягають задоволенню.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 281 732,33 грн та штраф у розмірі 174 637,72 грн.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки (п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно зі ст. ст. 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 7.4. договору за порушення строків оплати за поставлений товар, передбачених договором, покупець сплачує постачальнику штрафні санкції у розмірі, передбаченому ст. 231 ГК України.

З наявного в матеріалах справи розрахунку вбачається, що у зв`язку із невиконанням відповідачем своїх зобов`язань, позивачем нарахована та заявлена до стягнення пеня у розмірі 0,1% вартості поставленого товару, з яких допущено прострочення оплати за кожен день прострочення, та 7% штрафу.

Відповідно до ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

- за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг);

- за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства; розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі; сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом; розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч.ч.4, 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу у розмірі, який встановлений ними в договорі, що узгоджується із положеннями ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України та положеннями щодо свободи договору, встановленої статтею 627 Цивільного кодексу України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Господарський суд зазначає, що чинне законодавство поділяє неустойку на законну і договірну. Необхідною умовою виникнення права на неустойку є визначення у законі чи у договорі управненої та зобов`язаної сторони, виду правопорушення, за вчинення якого неустойка стягується і конкретний її розмір.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, сторонами у договорі не визначено конкретного розміру і порядку нарахування пені та штрафу. Натомість у пункті 7.4 лише узгоджено, що за порушення строків оплати за поставлений товар, передбачених договором, покупець сплачує постачальнику штрафні санкції у розмірі, передбаченому ст. 231 ГК України.

Крім того, сторони у договорі не визначили з якої частини зобов`язання повинен розраховуватись розмір пені (або від суми невиконаної частини зобов`язання, або від суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Отже, безпосередньо договір, який і є підставою для застосування договірної неустойки, містить не її розмір, а лише відсилання до норми законодавства, якою передбачені різні підстави стягнення та порядок обчислення штрафних санкцій, зокрема ч. 2, 4, 6 ст. 231 Господарського кодексу України.

Також, що стосується можливості застосування до спірних правовідносин у справі ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України, то ця норма закону стосується випадків порушення негрошового зобов`язання, тоді як у цій справі має місце порушення відповідачем зобов`язання з оплати товару (грошового зобов`язання).

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 281 732,33 грн та штрафу у розмірі 174 637,72 грн.

Також позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3 % річних за період з 26.11.2021 по 06.09.2022 у розмірі 4228,15 грн, нараховані на забезпечення виконання договору у розмірі 180 499,95 грн, та інфляційні втрати за загальний період з 01.12.2021 по 31.07.2022 у розмірі 291 571,48 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Господарським судом здійснено перевірку інфляційних втрат та 3% річних і встановлено, що він виконаний правильно.

З урахуванням наведеного підлягають задоволенню позовні вимоги у розмірі 1 935 569,82грн., з яких: 1 459 270,24 грн основний борг, 180 499,95 грн - неповернене забезпечення виконання договору, 4228,15 грн 3% річних, 291 571,48 грн інфляційні втрати.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог: на позивача 6845,73грн (19,08%), на відповідача 29 033,37грн (80,92%).

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (52210, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Горького, 2, ідентифікаційний код 14309787) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК» (69006, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 69а, ідентифікаційний код 30105738) 1 935 569,82грн., з яких: 1 459 270,24 грн основний борг, 180 499,95 грн - неповернене забезпечення виконання договору, 4228,15 грн 3% річних, 291 571,48 грн інфляційні втрати, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 29 033,37грн, про що видати наказ.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 22.11.2022

Суддя І.В. Мілєва