ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2022 року Справа № 915/353/22

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін матеріали справи

за позовом: Фізичної особи-підприємця Гусак Олени Вікторівни ( АДРЕСА_1 ; адреса електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 )

до відповідача: Державного підприємства «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП» (54037, м. Миколаїв, вул. Знаменська, буд. 4; адреса електронної пошти: ; ідентифікаційний код 09794409)

про: стягнення 39 069,32 грн,

Суть спору:

15.09.2022 Фізична особа-підприємець Гусак Олена Вікторівна звернулася до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою б/н від 02.09.2022 (вх. № 3820/22) (з додатками), в якій позивач просить суд:

1. Стягнути з Державного підприємства «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП» на користь Фізичної особи-підприємця Гусак Олени Вікторівни кошти у сумі 39 069,32 грн, з яких: 33 000,00 грн (сума боргу), 5 516,00 грн - інфляційні втрати, 553,32 грн - 3 % річних.

2. Всі судові витрати стягнути з відповідача на користь позивача.

3. Видати судовий наказ.

Позовні вимоги ґрунтуються на підставі: Договору поставки № 532А-21 від 10.11.2021 зі специфікацією до нього; рахунку-фактури № 0002974 від 10.11.2021; видаткової накладної № 0000180 від 17.01.2022; застосування норм статей 11, 509, 525, 526, 530, 610, 612, 625 Цивільного кодексу України, статей 173-175, 193, 230, 231 Господарського кодексу України; та мотивовані порушенням відповідачем грошового зобов`язання за укладеним сторонами договором.

Ухвалою суду від 20.09.2022 позовну заяву було прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі № 915/353/22 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено для сторін процесуальні строки для подання заяв по суті справи.

Копія вказаної ухвали була направлена учасникам справи, на їх адреси місцезнаходження, визначені у відповідності до приписів ч. 2 ст. 27 ГПК України.

Так, позивач отримав копію ухвали 27.09.2022, що вбачається з наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 246.

Відповідач отримав копію ухвали 23.09.2022, що вбачається з наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 238.

03.10.2022 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву № 1932/Ю від 03.10.2022, у якому підприємство просить суд відмовити повністю у задоволенні позову ФОП Гусак Олени Вікторівни про стягнення коштів з ДП «НАРП» у зв`язку з відсутністю правових підстав для його задоволення.

Відзив мотивований, зокрема, тим, що відповідач не заперечує, щодо існування вказаної видаткової накладної та підтверджує факт поставки, але окрім поставки є й інші умови Договору №532А-21 від 10.11.2021р., які Позивач ігнорує. Так, відповідач вказує, що в Договорі визначена певна хронологія подій, що повинно бути в першу чергу виконано, а що в останню. Жодного звернення усного чи письмового зі сторони Позивача не надходило, стосовно вирішення вказаного питання. Не дочекавшись результатів проведення вхідного контролю, без попередньою врегулювання зазначеного питання, Позивач звернувся до суду, хоча жодного його права порушено не було.

Державне підприємство «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП» наголошує, що зі сторони відповідача порушення умов Договору не вбачається.

11.10.2022 до суду від позивача надійшла така кореспонденція:

- відповідь на відзив б/н від 03.10.2022 (вх. № 4351/22), у якій фізична особа-підприємець заперечує проти аргументів відповідача, викладених у відзиві, посилаючись, зокрема, на те, що умовами Договору не було передбачено окремих, спеціальних умов та порядку проведення вхідного контролю, отже, в даному випадку вхідний контроль повинен був бути проведений у відповідності до вимог Інструкції П-7. За такого, на переконання позивача, відповідач повинен був здійснити приймання товару, в тому числі за якісністю, протягом 20 календарних днів. Позивач також зазначає, що з 18 січня 2022 року двадцятиденний строк сплив 06.02.2022 року, тобто майже за три тижні до оголошення військового стану в Україні. Отже, позивач вважає, що будь-які твердження відповідача про те, що він начебто «не встиг» провести вхідний контроль поставленого 17 січня 2022 року товару, не є обґрунтованими і правдивими, а навпаки, націлені на те, аби уникнути відповідальності за умисне невиконання свого господарського зобов`язання з оплати за поставлений товар;

- заява б/н від 04.10.2022 (вх. № 4352/22) про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

20.10.2022 до суду від відповідача надійшли заперечення проти відповіді на відзив № 2078/Ю від 17.10.2022, у яких підприємство просить суд доводи позивача, які викладено у відповіді на відзив - відхилити; позовні вимоги позивача відхилити у повному обсязі; судові витрати покласти на позивача.

Заперечення відповідача мотивовані, зокрема, таким:

По-перше, між Державним підприємством «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП» (ДП «НАРП») та Фізичною особою-підприємцем Гусак Оленою Вікторівною було укладено Договір поставки №532А-21 від 10.11.2021р. на підставі проведеного Конкурсу, в якому в свою чергу і визначено порядок приймання продукції, а саме: визначено порядок поставки продукції, порядок оплати, зазначено обов`язок, щодо проходження продукції вхідного контролю, визначений порядок пред`явлення претензії у разі не проходження вхідного контролю поставленої продукції, визначені строки для здійснення заміни забракованої продукції, а також передбачена можливість розірвання Договору у разі, якщо продукція повторно не пройде вхідний контроль та нарахування відповідних штрафних санкцій. З урахуванням вищезазначеного, а також беручи до уваги, що в самому Договорі відсутнє посилання на Інструкції П-6 та П-7, в даному випадку вони не застосовуються та не поширюються на укладений між сторонами Договір.

По-друге, ДП «НАРП» вказує, що зі сторони відповідача було дотримано всіх умов Договору, жодного порушення не вбачається, оскільки: відповідно до умов Договору, продукція була отримана, з урахуванням відсутності визначення строків проходження вхідного контролю, введення воєнного стану на території України починаючи з 24 лютого 2022р. та специфіку роботи підприємства у цей час, проведення вхідного контролю було відкладено. Вказаний вхідний контроль буде проведено всебічно і повністю, як того вимагають умови Договору, у найближчий час. Після проведення вхідного контролю, у разі прийняття такої продукції, відповідач здійснить оплату у повному обсязі.

Відповідач не визнає позов позивача повністю, з заявленим у позові та у відповіді на відзив не погоджується, а також не погоджується з заявленими судовими витратами.

08.11.2022 до суду від позивача надійшли додаткові пояснення б/н від 01.11.2022 (вх. № 5195/22), у зв`язку з поданими відповідачем запереченнями, у яких сторона наполягає на задоволенні позову в повному обсязі.

16.11.2022 до суду від відповідача надійшли додаткові пояснення № 2310/Ю від 15.11.2022, у зв`язку з поданням позивачем додаткових пояснень, у яких сторона наполягає на необґрунтованості заявлених позовних вимог.

Станом на час розгляду справи інших заяв чи клопотань як по суті справи, так і з процесуальних питань, від учасників справи до суду не надходило.

За правилами ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд розглянув дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (ст. 252 ГПК України).

При цьому, суд вважає за необхідне наголосити на такому.

Відповідно до приписів ст. 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним.

У даній справі суд не визнавав необхідним подання учасниками справи додаткових пояснень і, відповідно, не надав дозволу ні позивачу, ні відповідачу стосовно подання таких пояснень.

Таким чином, оскільки учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, суд залишає без розгляду подані позивачем додаткові пояснення б/н від 01.11.2022 (вх. № 5195/22) та подані відповідачем додаткові пояснення № 2310/Ю від 15.11.2022.

Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, суд -

В С Т А Н О В И В:

10 жовтня 2021 року між Фізичною особою-підприємцем Гусак Оленою Вікторівною, як постачальником, та Державним підприємством «НАРП», як покупцем, був укладений Договір поставки № 532А-21 (далі - Договір), відповідно до предмета якого постачальник зобов`язується, згідно заявок Покупця поставити продукцію (згідно до ДК 021:2015-34731000-0 Частини повітряних літальних апаратів), Бачок АРМ 1.7601.5000.320.000, виріб 1 категорії, а покупець оплатити і прийняти замовлену ним продукцію за ціною, у кількості й в асортименті, зазначених у Специфікації, що є невід`ємною частиною даного договору (п. 1.1).

За умовами наведеного Договору:

- якість, комплектація, пакування й маркування Продукції повинні відповідати нормам, чинними стандартами (ТУ, ГОСТ, технічній документації) для даного виду Продукції та підтверджуватись паспортом. Спеціальні вимоги-номенклатура товару, кількість, цінові та гарантійні показники, категорія продукції, необхідність приймання ТМЦ представником Замовника та додаткова інформація (відсутність оригінального паспорта та інше), код товару згідно УКТ ЗКД, термін постачання та оплата постачання повинні бути відображенні у Специфікації (п. 2.1);

- гарантія Постачальника діє протягом гарантійного терміну, зазначеного в паспорті та Специфікації, Якщо Продукція виявиться дефектною або невідповідною умовам договору або такою що не пройшла вхідний контроль Покупця, проведений відповідно до стандартів Покупця, Постачальник зобов`язаний усунути виявлені дефекти або замінити продукцію за свій рахунок після одержання претензії Протягом 10 календарних днів з дати отримання повідомлення (п. 2.2);

- приймання продукції по кількості, асортименту, якості здійснюється Покупцем відповідно до діючого Законодавства України (п. 2.5);

- відвантаження продукції здійснюється у строки узгоджені сторонами, які зазначаються в Специфікації, після чого Постачальник отримує оплату на розрахунковий рахунок (п. 3.1);

- право власності переходить від постачальника до покупця після прийомки продукції а склад покупця, що оформлюється відповідними документами (п. 3.5);

- вартість продукції, що поставляється за даним договором, не повинна перевищувати 33 000,00 грн без ПДВ (п. 4.2);

- порядок оплати - післяплата, у розмірі 100% (сто відсотків) вартості продукції покупець сплачує постачальнику протягом 15-х банківських днів з дати поставки продукції та проходження вхідного контролю (п. 5.1);

- датою оплати Продукції вважається дата списання коштів з поточного рахунку покупця (п. 5.2);

- даний договір набирає сили з моменту підписання і діє до 31.12.2021 року, але в будь-якому разі до повного виконання своїх зобов`язань сторонами. Закінчення строку дії Договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення зобов`язань (у тому числі гарантійних) за даним договором (п. 9.1).

Між сторонами було також погоджено та підписано Специфікацію до договору № 532А-21 від 10.11.2021 на суму 33 000,00 грн.

Умовами Специфікації, зокрема, передбачено порядок оплати - післяплата, у розмірі 100% (сто відсотків) вартості продукції покупець сплачує постачальнику протягом 15-х банківських днів з дати поставки продукції та проходження вхідного контролю.

Вказаний Договір зі Специфікацією до нього скріплені підписами та печатками обох сторін.

Предметом даного позову виступає майнова вимога позивача, як постачальника, щодо стягнення з відповідача, як покупця, заборгованості за поставлений товар, а також інфляційних втрат та процентів річних, нарахованих внаслідок порушення останнім грошового зобов`язання за укладеним між сторонами договором.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Таким чином, до предмета доказування у даній справі належить встановлення обставин порушення відповідачем грошового зобов`язання за укладеним між сторонами Договором.

Позивач підтверджує власну правову позицію такими доказами:

- Договір поставки № 532А-21 від 10.11.2021 зі специфікацією до нього;

- рахунок-фактура № 0002974 від 10.11.2021;

- видаткова накладна № 0000180 від 17.01.2022;

- поштова накладна № 1503 від 30.09.2022.

Відповідач на підтвердження власної правової позиції надав суду такі докази:

- Договір поставки № 532А-21 від 10.11.2021 зі специфікацією до нього;

- конкурсна пропозиція Фізичної особи-підприємця Гусак Олени Вікторівни тендерному комітету ДП «НАРП»;

- протокол розгляду тендерних пропозицій № 550 від 22.10.2021;

- лист Державного підприємства «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП» № 1926/326А від 30.09.2022;

- лист Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022.

Статтями 73, 74 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як слідує з положень ст. 77, 78 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до змісту ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх у відповідності з вимогами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, проаналізувавши фактичні обставини справи згідно з вимогами чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, суд встановив таке.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються положеннями чинного законодавства про поставку.

Так, згідно з приписами ч. ч. 1 та 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За умовами ч. 1 ст. 662 та ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.

Згідно з ч. 1 ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Матеріали справи свідчать про те, що на виконання умов вищенаведеного Договору позивачем було поставлено відповідачу товар на суму 33 000,00 грн, що підтверджується підписаною обома сторонами без будь-яких зауважень та заперечень видатковою накладною № 0000180 від 17.01.2022.

Факт отримання товару на суму 33 000,00 грн відповідно до видаткової накладної № 0000180 від 17.01.2022 визнається відповідачем.

З матеріалів справи також вбачається, що позивачем виставлявся відповідачу рахунок-фактура № 0002974 від 10.11.2021 суму 33 000,00 грн.

За даними Фізичної особи-підприємця Гусак Олени Вікторівни, не спростованими та не запереченими Державним підприємством «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП», відповідач за поставлений товар оплати не здійснив.

З урахуванням наведеного суд зауважує, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до статті 11 ЦК України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до приписів статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За приписами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

За таких обставин обов`язок доведення факту своєчасності здійснення оплати за поставлений товар закон покладає на покупця.

Заперечення відповідача щодо відсутності зі сторони відповідача порушення умов Договору, у зв`язку із тим, що отриманий за договором товар ще не пройшов вхідний контроль, а, отже, обов`язок покупця стосовно оплати вартості продукції ще не настав, відхиляються судом.

Так, умовами п. 5.1 Договору поставки № 532А-21 від 10.11.2021, як і умовами Специфікації до договору дійсно передбачено, що оплата поставленого товару здійснюється таким чином: у розмірі 100% вартості продукції покупець сплачує постачальнику протягом 15-х банківських днів з дати поставки продукції та проходження вхідного контролю.

Разом із тим, проходження товаром вхідного контролю покупця є внутрішнім організаційним процесом відповідача, на строк та порядок здійснення якого позивач не має жодного впливу.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що умовами укладеного між сторонами Договору не було передбачено окремих, спеціальних умов та порядку проведення вхідного контролю, отже, в даному випадку вхідний контроль повинен був бути проведений у відповідності до вимог Інструкції П-7. Так, вимогами Інструкції П-7 (пп.а п.6) передбачено строк не більше 20 днів на приймання товару за якістю, а також обов`язок покупця викликати представника постачальника у разі виявлення товару неналежної якості під час здійснення такого приймання продукції і складання про це відповідного акту про фактичну якість та комплектність продукції. За змістом п.10 Інструкції П-7 приймання вважається здійсненим своєчасно, якщо перевірку якості і комплектності продукції закінчено в встановлені терміни.

Отже, твердження відповідача про те, що він має право проводити вхідний контроль у необмежений термін, є необґрунтованими.

Суд також відхиляє посилання відповідача на тривалість проведення вхідного контролю у зв`язку із введенням воєнного стану на території України та специфікою роботи підприємства у цей час, оскільки з моменту отримання товару (17.01.2022) до моменту запровадження на території України воєнного стану (24.02.2022) минуло більше місяця, протягом цього більш як тривалого часу відповідачем не вчинено жодних дій щодо проведення вхідного контролю отриманого товару (доказів іншого суду не надано).

З урахуванням наведеного, суд погоджується з доводами позивача про те, що обов`язок відповідача щодо оплати поставленої продукції настав ще до введенням воєнного стану на території України.

Враховуючи викладені вище обставини справи, суд дійшов висновку, що в спірних правовідносинах відповідач дійсно порушив норми та приписи чинного законодавства в частині повноти та своєчасності здійснення розрахунків з позивачем за поставлений за Договором товар, в зв`язку з чим товариство цілком правомірно звернулося до господарського суду з відповідним позовом про стягнення заборгованості.

З матеріалів справи судом встановлено, що Фізичною особою-підприємцем Гусак Оленою Вікторівною суму заборгованості Державного підприємства «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП» в розмірі 33 000,00 грн зазначено правильно.

За такого, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, матеріалами справи підтверджені та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Окрім основного боргу, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача:

- інфляційні втрати за період з лютого 2022 року по липень 2022 року в розмірі 5 516,00 грн;

- 3 % річних за період з 08.02.2022 по 30.08.2022 в розмірі 553,32 грн.

Щодо заявлених до стягнення сум відсотків річних та інфляційних втрат суд зазначає таке.

За приписами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні та проценти, що сплачуються відповідно до ст. 625 ЦК України, складають зміст додаткових вимог, оскільки законодавець опосередковано визнає їх мірами відповідальності (відповідальність за порушення грошового зобов`язання).

Як інфляційні нарахування на суму боргу, так і сплата трьох відсотків річних від простроченої суми, не мають характеру штрафних санкцій, а виступають способом захисту майнового права та інтересу кредитора у зв`язку зі знеціненням коштів внаслідок інфляційних процесів та компенсації користування цими коштами.

Ст. 625 Цивільного кодексу України застосовується до всіх грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, які регулюють відносини, пов`язані з виникненням, зміною чи припиненням окремих видів зобов`язання.

Отже, на підставі ст. 625 ЦК України та відповідних умов Договору позивач цілком правомірно нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати та 3% річних.

За перевіркою суду нарахування інфляційних втрат та 3% річних позивачем проведено правильно, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом були досліджені всі документи, які надані сторонами по справі, аргументи сторін та надана їм правова оцінка. Решта доводів та заперечень сторін судом до уваги не береться, оскільки не спростовують наведених вище висновків.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми та обставини, розглянувши даний спір із застосуванням норм матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, згідно з наявними в матеріалах справи доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 238 ГПК України, у резолютивній частині рішення зазначаються, зокрема відомості про розподіл судових витрат.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, у зв`язку з задоволенням позовних вимог витрати зі сплати судового збору у даній справі покладаються на відповідача.

Щодо ж до заявлених позивачем до стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке.

Згідно зі ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на правову допомогу. Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.

У відповідності до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У даній справі позивачем заявлено до стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

Як встановлено судом у даній справі позивачем подано до суду докази витрат на професійну правничу допомогу, а саме:

1. Договір-доручення про надання правової допомоги від 01.06.2022, укладений між Адвокатським бюро «Сергія Жечева» та Фізичною особою-підприємцем Гусак Оленою Вікторівною. Відповідно до п. 1.1 предметом даного Договору є надання Адвокатським бюро усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів. Відповідно до п. 4.2 цього Договору гонорар адвоката погоджується за взаємною угодою сторін та оформлюється Актом приймання-передачі наданої правової допомоги. Згідно з п. 4.4 Договору оплата послуг здійснюється за фактом їх надання на підставі підписаного сторонами акту приймання-передачі наданої правової допомоги протягом 30-ти днів з дня підписання акту приймання-передачі правової допомоги або сплачується клієнтом наперед. За змістом п. 3.1 цей Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2024 року.

2. Додаткова угода № 1 від 01.06.2022 до Договору-доручення про надання правової допомоги від 01.06.2022, за змістом якої сторони погодили вартість правової допомоги, що надається, зокрема, передбачивши, що вартість такої послуги як підготовка позовної заяви, відповіді на відзив, відзиву, заперечення на відповідь на відзив, зустрічного позову, апеляційної скарги, касаційної скарги (в незалежності від витраченого часу) складає 5 000,00 грн за один документ.

3. Рахунок-фактура № СФ-0000065 від 04.10.2022, виставлений Адвокатським Бюро «Сергія Жечева» Фізичній особі-підприємцю Гусак О.В. на суму 10 000,00 грн за надання правової допомоги по справі № 915/353/22 (акт. № 65 від 04.10.2022 року).

4. Акт приймання-передачі наданої правової допомоги № ОУ0000065 від 04.10.2022 до Договору-доручення про надання правової допомоги від 01.06.2022. Вказаний акт підписано обома сторонами без зауважень та заперечень про те, що загальна сума гонорару за надану правову допомогу складає 10 000,00 грн, у тому числі за:

- підготовку позовної заяви про стягнення заборгованості у розмірі 39 069,32 грн (права № 915/353/22) - вартість 5 000,00 грн;

- підготовку відповіді на відзив по справі № 915/353/22 - вартість 5 000,00 грн.

5. Розрахунок суми гонорару за надану правовоу допомогу (Додаток № 1 до Акту приймання-передачі наданої правової допомоги № ОУ0000065 від 04.10.2022), відповідно до якого загальна сума гонорару за надану правову допомогу складає 10 000,00 грн, у тому числі за:

- підготовку позовної заяви про стягнення заборгованості у розмірі 39 069,32 грн (права № 915/353/22) - вартість 5 000,00 грн;

- підготовку відповіді на відзив по справі № 915/353/22 - вартість 5 000,00 грн.

6. Платіжне доручення № 77 від 04.10.2022 на суму 10 000,00 грн (платник: ФОП Гусак О.В.; одержувач: АБ Сергія Жечева; призначення платежу: «За надання прав.допомоги, акт № 65 від 04.10.22 справа № 915/353/22 Без ПДВ»).

За результатами оцінки відповідних доказів суд вважає, що витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн є документально доведеними.

Суд зауважує, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.09.2019 у справі № 910/9784/18.

Крім того, суд зазначає, що згідно ч. 5 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 ст.126 ГПК України).

У даній справі відповідач заявляв про незгоду з заявленими позивачем витратами на професійну правничу допомогу.

Разом із тим, будь-яких доказів або обґрунтувань, у тому числі контррозрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку Фізичною особою-підприємцем Гусак Оленою Вікторівною витрат на правничу допомогу або про неналежність послуг адвоката до справи, Державне підприємство «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП» суду не надало.

Також відповідач у своїх запереченнях не зазначив обґрунтованих підстав та доводів, як і не надав доказів стосовно неспівмірності / нерозумності визначених та понесених позивачем витрат на правничу допомогу.

Таким чином, зважаючи на вищенаведене, з огляду на предмет позову та розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу, враховуючи ступінь складності справи та обсяг наданих послуг, суд вважає, що витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн є співмірними з предметом позову, змістом та обсягом наданих послуг.

Таким чином, у зв`язку з задоволенням позовних вимог з відповідача належить стягнути на користь позивача 10 000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 219, 220, 233, 238, 240, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Державного підприємства «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП» (54037, м. Миколаїв, вул. Знаменська, буд. 4; ідентифікаційний код 09794409) на користь Фізичної особи-підприємця Гусак Олени Вікторівни ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) заборгованість в розмірі 33 000,00 грн, інфляційні втрати в розмірі 5 516,00 грн, 3 % річних в розмірі 553,32 грн, а також 2 481,00 грн судового збору та 10 000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Сторони та інші учасники справи:

Позивач: Фізична особа-підприємець Гусак Олена Вікторівна ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );

Відповідач: Державне підприємство «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП» (54037, м. Миколаїв, вул. Знаменська, буд. 4; ідентифікаційний код 09794409).

Повне рішення складено та підписано судом 18.11.2022.

Суддя О.Г. Смородінова