ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
про закриття провадження у справі

09 листопада 2022 року м.Харків Справа № 913/55/22
Провадження №33/913/55/22
третья особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача громадянин ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
про визнання договору укладеним
Суддя Драгнєвіч О.В.
Секретар судового засідання Чуєва М.С.
У засіданні брали участь:
від позивача: представник не прибув;
від відповідача: представник не прибув;
від третьої особи: представник не прибув.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.01.2022 справа передана на розгляд судді Драгнєвіч О.В.
Ухвалою суду від 02.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 23.02.2022 року; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача громадянина ОСОБА_1 ; встановлено учасникам строки для подання заяв по суті.
На адресу суду від Управління адміністративних послуг Сєвєродонецької міської Військово-цивільної адміністрації надійшли відповіді на запити №295-ЦНАП від 08.02.2022 №296-ЦНАП від 08.02.2022, в яких зазначено адресу реєстрації місцезнаходження гр. ОСОБА_1 - АДРЕСА_3 .
На адресу суду від відповідача надійшов відзив на позов б/н від 16.02.2022 з додатковими документами та доказами направлення зазначеного відзиву позивачу, в якому він заперечує проти заявлених позовних вимог, зазначає, що з 2014 року систематично ініціює укладення такого договору, але виключно на умовах передання в оренду земельної ділянки пропорційно тій площі частині будівлі, яка перебуває у власності підприємства.
Відповідач вказує, що позивачем заявлені вимоги про визнання укладеним договору, згідно з умовами якого орендарем є одночасно дві особи: юридична особа та фізична особа в порушення вимог ч.1 ст.5 Закону України «Про оренду землі». З проекту договору неможливо зрозуміти: в якій частині обов`язки щодо сплати орендної плати будуть виконуватися юридичною особою, а в якій частині - фізичною особою ОСОБА_1 ; чи має відповідач сплачувати штраф, передбачений, зокрема, п.13 проекту договору, у разі несплати фізичною особою ОСОБА_1 своєї частки орендної плати.
Крім того, в п.29 проекту договору оренди передбачено, що об`єкт оренди може підлягати страхуванню за бажанням орендаря. Разом з тим, не зрозуміло як бути в тому випадку, якщо між підприємством та фізичною особою ОСОБА_1 не буде досягнуто згоди щодо страхування об`єкту оренди.
Позивачем в абзаці п. 9 запропонованого проекту договору передбачено, що розмір орендної плати за земельну ділянку становить 46 471 грн. на рік без поділу/розподілу зазначеної загальної річної суми орендної плати між двома особами, які входять до складу сторони договору - «орендаря». Невизначеність конкретного розміру орендної плати, яку має сплачувати саме відповідач за ту частину земельної ділянки, яка є пропорційною площі належній відповідачу частині будівлі, суперечить за твердженням останнього вимогам чинного цивільного законодавства щодо визначеності умовам договору розміру орендної плати, способу та умов її внесення, а також вимогам податкового законодавства (п.286.6 ст.286 ПК України) щодо безпосередньої сплати податку та заборони переуступки сплати податку.
Також у відзиві відповідач в порядку ст.90 ГПК України поставив позивачу два запитання :
1) визначений п.9 проекту договору річний розмір орендної плати в сумі 46 471 грн. є загальним річним розміром орендної плати для двох осіб, які фактично будуть користуватися земельною ділянкою, чи розміром орендної плати для якоїсь однієї особи?
2) якщо визначений п.9 проекту договору річний розмір орендної плати в сумі 46 471 грн. є загальним річним розміром орендної плати для двох осіб, то в якому розмірі TOB «ТК «СТВ» має сплачувати орендну плату самостійно?
Протокольною ухвалою суду від 23.02.2022 відкладено судове засідання у підготовчому провадженні на 22.03.2022 о 12 год. 00 хв., про що повідомлено учасників справи ухвалою-повідомленням від 23.02.2022.
Судове засідання, призначене на 22.03.2022, не відбулося у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та запровадженням на території України воєнного стану Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, веденням активних бойових дій на території міста Харкова та Харківської області, з метою збереження життя, здоров`я та забезпечення безпеки представників учасників і працівників суду.
В подальшому строк дії воєнного стану в Україні згідно з Указом Президента №133/2022 від 14.03.2022 продовжено з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб, згідно з Указом Президента № 259/2022 від 18.04.2022 продовжено з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб, згідно з Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022 продовжено з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб.
Указом Президента України від 12.08.2022 №573/2022 останній раз строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб, тобто до 21.11.2022.
За змістом статей 10, 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя в Україні в умовах воєнного стану має здійснюватися у повному обсязі, тобто не може бути обмежено конституційне право людини на судовий захист.
Також в пункті 1 рішення Ради суддів України № 9 від 24.02.2022 зазначено, що навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану, робота судів не може бути припинена, тобто не може бути обмежено конституційне право людини на судовий захист.
Згідно з опублікованими Радою суддів України 02.03.2022 Рекомендаціями щодо роботи судів в умовах воєнного стану, судам України рекомендовано по можливості відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через задіяння до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя.
З моменту введення воєнного стану та початку ведення активних бойових дій на території, зокрема Харківської та Луганської областей, суд не міг повною мірою забезпечувати безпеку учасників судових проваджень, апарату суду, суддів, у зв`язку з чим, у Господарському суді Луганської області було встановлено особливий режим роботи в умовах воєнного стану й запроваджено відповідні організаційні заходи.
Проте, Господарський суд Луганської області продовжує здійснювати правосуддя та працює у дистанційному режимі.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 04.10.022 відкладено судове засідання у підготовчому провадженні на 17.10.2022 (з урахуванням поточної обстановки в м.Харкові, з метою збереження життя і здоров`я учасників процесу вирішено повідомити учасників про проведення судового засідання без особистої участі представників учасників безпосередньо у приміщенні суду в м. Харкові, натомість запропоновано прийняти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщенням суду, а також повторно встановлено строки для подання заяв по суті).
Ухвалою суду від 17.10.2022 відкладено судове засідання у підготовчому провадженні на 09.11.2022 о 09 год. 40 хв. Явка представників учасників в судове засідання визнана необов`язковою.
В судове засідання 09.11.2022 представники учасників не прибули, однак були належним чином повідомлені про дату та час проведення судового засідання.
Судом враховується, що місцезнаходженням всіх учасників є м. Сєвєродонецьк Луганської області.
Наразі АТ «Укрпошта» не здійснює приймання поштових відправлень для пересилання в населений пункт м. Сєвєродонецьк Луганської області. Тому суд, з метою повідомлення учасників справи про розгляд справи, розміщував неодноразово оголошення 19.10.2022, 01.11.2022, про час і місце судового засідання на сторінці Господарського суду Луганської області (у розділі «Новини та події суду») офіційного веб-порталу «Судова влада в Україні» в мережі Інтернет, про що свідчить роздруківки сторінок із сайту.
Також копію ухвали суду від 17.10.2022 було направлено на офіційні електронні адреси сторін, які зазначені самими позивачем та відповідачем у позовній заяві та у відзиві.
Крім того, суд повідомив про дату та час проведення судового засідання представників позивача і відповідача телефонним зв`язком, шляхом передачі телефонограм.
Також суд намагався повідомити третю особу громадянина ОСОБА_1 про дату та час судового засідання шляхом передання телефонограми. Однак, за вказаним в позові його номером телефону не вдалось встановити зв`язок.
Від позивача на електронну адресу суду 01.11.2022 надішло клопотання про розгляд справи без участі його представника, яке належним чином не оформлене, не підписано електронним цифровим підписом, а тому залишено судом без розгляду, про що постановлено протокольну ухвалу від 09.11.2022.
Як вбачається з матеріалів справи, інших заяв/клопотань, додаткових документів, від учасників до суду не надходило.
Судом враховується, що ухвалою суду від 17.10.2022 явка представників учасників в судове засідання не визнавалась еобов`язковою.
Крім того, щодо розумності строку проведення підготовчого провадження у справі суд зауважує наступне.
У відповідності до ч.3 ст.177 ГПК України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.
Відповідно до положень п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
Як зазначалося вище, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої ст..106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, який в подальшому неодноразово продовжувався.
Указом Президента України від 12.08.2022 №573/2022 останній раз строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб, тобто до 21.11.2022.
Враховуючи приписи ст.3 Конституції України, зважаючи на наявність активних військових дій та загрози небезпеки на території України, у тому числі в м. Харкові та Харківській області (частих обстрілів об`єктів критичної інфраструктури та приміщень органів влади), а також особливого (дистанційного) режиму роботи Господарського суду Луганської області з обмеженням доступу та відвідування учасниками процесу, працівниками, суддями, будівлі суду з міркувань забезпечення безпеки, розгляд справи, і зокрема проведення підготовчого провадження, здійснюється судом у межах розумного строку в розумінні положень ГПК України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Дослідивши наявні у справі матеріали, суд дійшов наступних висновків.
В статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Поняття «суд, встановлений законом» містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.
Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.
Відповідно до ч.1, 2 ст.4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Частиною 1 ст.20 ГПК України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.
Натомість відповідно до положень ч.1 ст.19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.
Отже критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
Критеріями розмежування між справами цивільного та господарського судочинства є одночасно суб`єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.
Відповідно до ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно ст.1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом (ст.4 вказаного Закону).
Орендарями земельних ділянок, відповідно до ч.1 ст.5 цього Закону, є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою.
Орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону (ст.6 Закону).
Згідно положень ст.14 Закону договір оренди землі укладається у письмовій формі та за бажанням сторін може бути посвідченим нотаріально.
Іншим власником нерухомого майна нежитлового приміщення з ганком, загальною площею 60,9 кв.м., що розташовано також на цій земельній ділянці є фізична особа, яка не є підприємцем громадянин ОСОБА_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності.
Натомість іншого власника майна, розташованого на спірній земельній ділянці (фізичну особу ОСОБА_1 ), позивач просив залучити до участі у справі лише в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача.
Відповідно в такому договорі оренди сторонами (орендарями) виступатимуть двоє осіб (множинність сторін).
У такому випадку при оформленні власниками об`єктів нерухомості права користування земельною ділянкою договір оренди укладається між органом місцевого самоврядування (щодо земель комунальної власності) та всіма власниками (співорендарі).
До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів.
Ураховуючи порядок укладення багатосторонніх договорів, приписи ч.5 ст.11 ЦК України, підстави, з яких виникають права та обов`язки за договором оренди земельної ділянки у сторін договору, суд зауважує про те, що за наслідками вирішення спору у цій справі визначатимуться також цивільні права і обов`язки іншого орендаря - фізичної особи (громадянина ОСОБА_1 ), яка є учасником цього договору і вочевидь повинна виступати відповідачем у позові про його укладення, що помилково не було враховано позивачем.
Отже, зважаючи на зміст та суб`єктний склад правовідносин у цій справі, суд дійшов висновку про те, що даний спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.
Відповідні висновки викладені зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 у справі №906/961/17, які наразі враховані господарським судом у відповідності до вимог ч.4 ст.236 ГПК України.
За змістом п.1 ч.1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.
З урахуванням наведеного, провадження у справі №913/55/22 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.231 ГПК України .
Частиною 2 ст.231 ГПК України встановлено, що якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої п.1 ч.1 цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.
Враховуючи зазначене, спір відноситься до юрисдикції місцевого загального суду та підлягає вирішенню за правилами цивільного судочинства, отже позивач не позбавлений можливості звернутися до суду з відповідним позовом за правилами ЦПК України.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.
Питання щодо повернення з Державного бюджету України позивачу сплаченого судового збору за подання позову може бути вирішено судом окремою ухвалою у разі подання позивачем відповідного клопотання до суду.
Керуючись ст.ст. 177, 185, 231, 232, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Провадження у справі №913/55/22 закрити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ст.235 ГПК України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у строки та в порядку, передбаченому ст.ст.256-257 ГПК України.

Повний текст ухвали підписано 14.11.2022.

Суддя Олена ДРАГНЄВІЧ