ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2022 р. Справа№ 910/4585/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Попікової О.В.

Євсікова О.О.

за участю секретаря судового засідання: Заборовської А.О.

за участю представників згідно протоколу судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Фундуклєєвський"

на рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2021, повний текст складено та підписано 13.08.2021

у справі № 910/4585/20 (суддя Морозов С.М.)

за позовом ОСОБА_1

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Фундуклєєвський"

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача -Товариство з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги"

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача -Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські електромережі"

про визнання частково недійсними рішень, зобов`язання не чинити перешкод та визнання права,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

02.04.2020 року ОСОБА_1 (позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом, в якому просив:

- визнанати недійсним рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Фундуклєєвський" (відповідач) від 12.03.2018 року в частині передбаченій п. 2.3.2., а саме: " 2.3.2. У разі отримання відомостей про укладення таких договорі (зміст і істотні умови яких не погоджені з об`єднанням в особі голови правління чи керуючого директора на підставі рішення статутних органів об`єднання) пропонувати співвласникам негайно розірвати будь-які договори, на підставі яких у об`єднання може виникнути обов`язок передати спільне майно у користування третім особам. При цьому належним врученням такої пропозиції вважається вкладення її у письмовому вигляді до поштових скриньок співвласників у будинку за адресою АДРЕСА_1 . Про надання пропозиції у вестибюлях житлових секцій розміщується оголошення. У разі невиконання співвласниками такої пропозиції керуючого директора і виникнення безпосередньої загрози припинення чи обмеження постачання до будинку житлово-комунальних послуг і порушення мешканців на отримання таких послуг, впродовж однієї доби фізично ліквідовувати приєднання до внутрішньобудинкових інженерних мереж приміщень, належних таким співвласникам, і невідкладно припиняти таким співвласникам можливості користуватись майном (у тому числі можливості користуватись внутрішньобудинковими електричними мережами і ліфтами) до усунення безпосередньої загрози припинення чи обмеження постачання до будинку житлово-комунальних послуг і порушення прав мешканців на отримання таких послуг. При цьому будь-якого погодження на фізичну ліквідацію точок приєднання і припинення співвласникам можливості користуватись спільним майном не вимагається, оскільки це рішення загальних зборів співвласників є рішенням співвласників в особі загальних зборів щодо розпорядження своїм спільним майном і використання такого майна, а також дорученням і прямою вказівкою керуючому директору про фізичну ліквідацію точок приєднання і припинення власникам можливості користуватись спільним майном";

- визнати недійсними рішення Зборів Представників відповідача від 18.12.20.19 року, в частині передбаченій 9.5.2., а саме: " 9.5.2. Підготувати і винести на розгляд зборів представників від об`єднання перелік заходів, які необхідно здійснити на виконання вимог рішення з питання 2 порядку денного загальних зборів співвласників вір 12.03.2018р. з метою фізичної ліквідації точок приєднання квартир АДРЕСА_7 , АДРЕСА_2 до внутрішньобудинкових електричних мереж належних співвласникам на праві спільної власності";

- визнати недійсними рішення Зборів Представників відповідача від 29.01.2020 року, в частині: " 1.3. Доручити керуючому директору (Ганоцький І.В.):

- до 07 лютого 2020 р. здійснити заходи, передбачені умовами розділом 7 договорів між об`єднанням і власниками квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 у відносинах користування спільним майном щодо повідомлення про невиконання умов договору;

- у разі відсутності письмових пояснень власників щодо відсутності пломб ОСББ "Фундуклєєвський", а також відсутності доказів припинення договорів між цими власниками і постачальником електричної енергії, застосувати заходи, передбачені умовами розділу 8 договорів між об`єднанням і власниками квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 у відносинах користування спільним майном, а саме - припинити для власників квартир АДРЕСА_3 і АДРЕСА_2 технічну можливість користування електричними мережами 10 лютого 2020р. о 12:00.

- з метою можливої компенсації власникам цих квартир внесків у створення -внутрішньобудинкових електричних мереж зробити розрахунок вартості таких внесків власниками квартир АДРЕСА_3 і АДРЕСА_2 у створення внутрішньобудинкових електричних мереж і з цією метою запропонувати цим власникам надати документальне підтвердження таких внесків (у разі відсутності їх в керуючій дирекції).

1.4. Встановити, що всі письмові звернення з цього питання власників квартир № АДРЕСА_7 і АДРЕСА_2 чи їхніх представників на ім`я керуючого директора чи на адресу правління розглядають збори представників від об`єднання".

- зобов`язати відповідача та пов`язаних з ним осіб не чинити перешкод позивачу у користуванні внутрішньобудинковими технологічними мережами багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 та у користуванні засобами обліку електричної енергії та автоматами (запобіжниками) розташованими у поверховому триквартирному розподільчому електрощиті, що підключені до електроустановки власника квартири АДРЕСА_4 ;

- визнати за позивачем право безперешкодного користування внутрішньобудинковими технологічними електричними мережами багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником нерухомого майна, загальною площею 84,3 кв.м., житловою площею 56,3 кв.м., що знаходиться за адресою: будинок АДРЕСА_1. Спірні рішення органів управління ОСББ прийняті з порушенням повноважень загальних зборів відповідача в частині обмеження прав позивача, як співвласника майна Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Фундуклєєвський", на користування належним йому на праві власності майном та забезпечення належних умов проживання. Також позивач посилається на те, що йому чинились перешкоди у користуванні електричними мережами, а саме засобами обліку електричної енергії та автоматами (запобіжниками) розташованими у поверховому триквартирному розподільчому електрощиті, що підключені до електроустановки власника квартири шляхом облаштування триквартирного розподільчого щиту іншими додатковими обмежувальними засобами такими як запірні елементи та замки що за посиланням позивача є протиправними діями які обмежують його право на вільний доступ до лічильника та не дозволяють забезпечити доступ до електроустановки постачальнику.

Заперечення відповідача.

Відповідач проти позову заперечив, посилаючись на те, що всі зазначені у позовних вимогах рішення статутних органів ОСББ «Фундуклєєвський» є такими, що втратили чинність. Окрім того, відповідач зазначив, що оскаржувані рішення не порушують права позивача та не вирішували питання, які стосуються майнових прав співвласників, і не погіршило умови використання майна або умови проживання. Відповідачем також наголошено, що відсутність у позовній заяві конкретного порушення прав чи інтересів позивача свідчить про відсутність предмету спору. Окрім того, у будинку не існує технологічних електричних мереж, а є лише загальні будинкові електричні мережі, що не враховано позивачем.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.08.2021 у справі №910/4585/20 у позові відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що рішення органів управління об`єднання співвласників від 12.03.2018, 18.12.2019 та 29.01.2020 в частині, що обмежують право позивача, як кінцевого споживача електричної енергії, а саме можливістю відключення останнього від електричної мережі через відсутність рішення загальних зборів про погодження на спільне використання електричних мереж із третіми особами, є протиправними та порушують право позивача на вільне отримання послуг з електропостачання. За висновком суду, облаштування триквартирного розподільчого щиту іншими додатковими обмежувальними засобами такими як запірні елементи та замки є протиправними діями відповідача, що обмежують право позивача на вільний доступ до лічильника та не дозволяють забезпечити доступ до електроустановки постачальнику.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернулося з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у позові. Одночасно апелянт просить зазначене рішення скасувати та закрити провадження у справі незалежно від доводів апеляційної скарги. Відповідач зазначає що:

- розгляд справи відбувся з порушенням правил юрисдикції господарських судів, визначених ст.ст. 20-23 ГПК України оскільки спір між сторонами не пов`язаний ані із захистом корпоративних прав позивачки, ані з її господарською діяльністю. На думку відповідача спір не є корпоративним і не є подібним до корпоративних;

- рішення статутних органів ОСББ «Фундуклєєвський» які позивач просить визнати недійсними є такими, що втратили чинність;

- оскаржувані рішення не порушують права позивача оскільки не вирішували питання, які стосуються майнових прав співвласників, і не погіршило умови використання майна або умови проживання;

- у позовній заяві не зазначено конкретного порушення прав чи інтересів позивача, що свідчить про відсутність предмету спору;

- у будинку не існує технологічних електричних мереж, а є лише загальні будинкові електричні мережі.

Узагальнені доводи та заперечення позивача.

Позивач щодо апеляційної скарги заперечив, просив апеляційну скаргу відхилити, та оскаржене судове рішення залишити без змін, як правильне та обґрунтоване.

Дії суду щодо розгляду справи.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями та протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2021 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Корсак В.А., судді: Куксов В.В., Остапенко О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.10.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Фундуклєєвський" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2021 у справі №910/4585/20. Закінчено проведення підготовчих дій. Повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 03.11.2021. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі до 27.10.2021. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі до 27.10.2021. Доведено до відома учасників справи, що явка їх представників в судове засідання є необов`язковою.

03.11.2021 судове засідання 03.11.2021 не відбулось у зв`язку із перебуванням судді Остапенка О.М. у відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.11.2022, після виходу судді з відпустки, повідомлено учасників справи про призначення справи №910/4585/20 до розгляду на 30.11.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2021 Клопотання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Фундуклєєвський" про зупинення провадження у справі №910/4585/20 задоволено. Зупинено провадження за апеляційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Фундуклєєвський" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2021 у справі №910/4585/20 до перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №910/5179/20. Зобов`язано учасників справи повідомити Північний апеляційний господарський суд про результат розгляду справи №910/5179/20 Великою Палатою Верховного Суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.06.2022 поновлено апеляційне провадження у справі №910/4585/20. Повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду у справі №910/4585/20 на 20.07.2022. Встановлено учасниками справи строк для подання письмових пояснень до 13.07.2022.

Розгляд справи неодноразово відкладався, склад колегії суддів неодноразово змінювався.

Межі перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Згідно із ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Статтею 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.07.2019 року №174175361 щодо об`єкта нерухомого майна (реєстраційний №00), позивач є власником нерухомого майна, загальною площею 84,3 кв.м., житловою площею 56,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Фундуклєєвський" (надалі по тексту - ОСББ "Фундуклєєвський", відповідач) створено власниками жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстроване Шевченківською районною в м. Києві державною адміністрацією 07.05.2015 року.

Відповідач діє відповідно до статуту ОСББ "Фундуклєєвський", затвердженого протоколом загальних зборів об`єднання багатоквартирного будинку "Фундуклєєвський" від 29.08.2017.

Позивачем були укладені договори про постачання електричної енергії споживачу з Товариством з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги" за №3 та договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії за №3 з Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Київські електромережі", що на дату подання позову були чинними та не визнавалися судом недійсними.

18.12.2019 збори представників ОСББ "Фундуклєєвський" прийняли рішення, яким надано доручення керуючому директору, а саме: "9.5.2. Підготувати і винести на розгляд зборів представників від об`єднання перелік заходів, які необхідно здійснити на виконання вимог рішення з питання 2 порядку денного загальних зборів співвласників від 12.03.2018 з метою фізичної ліквідації точок приєднання квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_8 до внутрішньобудинкових електричних мереж, належних співвласникам на праві спільної власності".

Необхідність прийняття рішення зборів представників ОСББ "Фундуклєєвський" від 18.12.2019, обґрунтована останнім як наслідок порушення позивачем положень, затверджених рішенням загальних зборів співвласників ОСББ "Фундуклєєвський" від 12.03.2018.

Пунктом 2.3.2 рішення загальних зборів співвласників ОСББ "Фундуклєєвський" від 12.03.2018 встановлено: "У разі отримання відомостей про укладення таких договорів (зміст і істотні умови яких не погоджені з об`єднанням в особі голови правління чи керуючого директора на підставі рішення статутних органів об`єднання) пропонувати співвласникам негайно розірвати будь-які договори, на підставі яких у об`єднання може виникнути обов`язок передати спільне майно у користування третім особам. При цьому належним врученням такої пропозиції вважається вкладення її у письмовому вигляді до поштових скриньок співвласників у будинку за адресою АДРЕСА_1. Про надання пропозиції у вестибюлях житлових секцій розміщується оголошення. У разі невиконання співвласниками такої пропозиції керуючого директора і виникнення безпосередньої загрози припинення чи обмеження постачання до будинку житлово-комунальних послуг і порушення прав мешканців на отримання таких послуг, впродовж однієї доби фізично ліквідовувати точки приєднання до внутрішньобудинкових інженерних мереж приміщень, належних таким співвласникам, і невідкладно припиняти таким співвласникам можливості користуватись спільним майном (у тому числі можливості користуватись внутрішньобудинковими електричними мережами і ліфтами) до усунення безпосередньої загрози припинення чи обмеження постачання до будинку житлово-комунальних послуг і порушення прав мешканців на отримання таких послуг. При цьому будь-якого погодження на фізичну ліквідацію точок приєднання і припинення співвласникам можливості користуватись спільним майном не вимагається, оскільки це рішення загальних зборів співвласників є рішенням співвласників в особі загальних зборів щодо розпорядження своїм спільним майном і використання такого майна, а також дорученням і прямою вказівкою керуючому директору про фізичну ліквідацію точок приєднання і припинення власникам можливості користуватись спільним майном".

29.01.2020 збори представників ОСББ "Фундуклєєвський" прийняли рішення, яким згідно з пунктом 1.3. надано доручення керуючому директору: - до 07.02.2020 здійснити заходи, передбачені умовами розділу 7 договорів між об`єднанням і власниками квартир АДРЕСА_3, АДРЕСА_2 у відносинах користування спільним майном щодо повідомлення про невиконання умов договору; - у разі відсутності письмових пояснень власників щодо відсутності пломб ОСББ "Фундуклєєвський", а також відсутності доказів припинення договорів між цими власниками і постачальником електричної енергії, застосувати заходи, передбачені умовами розділу 8 договорів між об`єднанням і власниками квартир АДРЕСА_3 , АДРЕСА_2 у відносинах користування спільним майном, а саме - припинити для власників квартир АДРЕСА_3 , АДРЕСА_2 технічну можливість користування електричними мережами 10.02.2020 о 12:00; - з метою можливої компенсації власникам цих квартир внесків у створення внутрішньобудинкових електричних мереж зробити розрахунок вартості таких внесків власниками квартир АДРЕСА_3 , АДРЕСА_2 у створення внутрішньобудинкових електричних мереж і з цією метою запропонувати цим власникам надати документальне підтвердження таких внесків (у разі відсутності їх в керуючій дирекції)". Пунктом 1.4. рішення встановлено, що всі письмові звернення з цього питання власників квартир АДРЕСА_3 і АДРЕСА_2 чи їхніх представників на ім`я керуючого директора чи на адресу правління розглядають збори представників від об`єднання".

Висновки суду апеляційної інстанції.

Відповідно до матеріалів справи Товариство з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги" (надалі по тексту - третя особа 1) у своїх поясненнях по суті позовної заяви зазначає що товариство є єдиним у м. Києві постачальником універсальної послуги, а позивачем було подано заяву - приєднання до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та документи, передбачені Правилами роздрібного ринку електричної енергії та приєднано до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські електромережі" (надалі по тексту - третя особа 2) подало до суду письмові пояснення, згідно з якими розподіл електричної енергії на квартиру позивача здійснюється на підставі публічного договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, до умов якого приєднано позивача за особовим рахунком № НОМЕР_1 . Прилад обліку персоналом третьої особи 2 опломбовано, нарахування проводяться відповідно до п. 6 Кодексу комерційного обліку електричної енергії та п.2.4.3. Правил роздрібного ринку електричної енергії. По вказаному договору у позивача відсутня заборгованість перед третьою особою 2.

Як вбачається з письмових пояснень Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі", розподіл електричної енергії на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 здійснюється на підставі публічного договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, до умов якого приєднано ОСББ "Фундуклєєвський" на умовах договору про постачання електричної енергії від 11.11.2016, укладеного ОСББ з постачальником за регульованим тарифом за особовим рахунком № НОМЕР_3.

Таким чином ОСББ є споживачем електричної енергії на рівні мешканців будинку та власників нежитлових приміщень в будинку.

Матеріали справи не містять доказів того, що укладені позивачем договори із третіми особами, як постачальниками електричної енергії визнані недійсними у судовому порядку, так само як і не містять доказів, що свідчили б про право обмежувати доступ до розподільчих щитів запірними елементами та замками, іншими ніж особа постачальника електричної енергії організаціями, а тому судом відхиляється твердження відповідача про правомірність встановлення ним обмежувальних пристроїв на розподільчому щиті загальним та спеціальним нормам законодавства.

Згідно з п. 10.2.6. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018р., договір про постачання та розподіл електричної енергії на території колективного побутового споживача може бути укладений у разі виконання таких умов:

1) особа, яка має намір набути статусу споживача на території колективного побутового споживача, та колективний побутовий споживач не мають боргів за електричну енергію перед колективним побутовим споживачем та постачальником електричної енергії відповідно;

2) технічний стан розрахункового засобу обліку, яким обладнана електроустановка особи, яка має намір набути статусу споживача на території колективного побутового споживача, відповідає вимогам нормативних документів;

3) особою, яка має намір набути статусу споживача на території колективного побутового споживача, створені технічні можливості щодо забезпечення безперешкодного доступу представників постачальника електричної енергії, підприємства, що здійснює розподіл електричної енергії, до власних електричних установок для контролю за рівнем споживання електричної енергії, а також для виконання відключення та обмеження споживання відповідно до встановленого цими Правилами порядку.

Відповідно до пункту 11.2. ДБН В.2.5- 23:2010 "Проектування електрообладнання об`єктів цивільного призначення", затвердженими наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 15.02.2010 року №64, розрахункові засоби обліку електричної енергії мають бути встановлені так, щоб для контролю за рівнем споживання електричної енергії забезпечити технічну та фізичну можливості безперешкодного доступу до них відповідальних працівників постачальника електричної енергії та споживача.

А отже, позивач зобов`язаний забезпечити відповідний доступ постачальнику електричної енергії, підприємству, що здійснює розподіл електричної енергії, а також можливість виконання відключення та обмеження споживання, що у відсутність безперешкодного доступу, через додатково встановлені відповідачем запірні механізми та замки, вбачається неможливим.

Конституція України у ст. 41 гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до положень ст. 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 Цивільного кодексу України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.

Згідно з ч. 2 ст. 382 Цивільного кодексу України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Частиною 9 ст. 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" встановлено, що збори представників не можуть вирішувати питання, які стосуються майнових прав співвласників, погіршують умови використання майна або умови проживання.

Відповідно до ст. 25 Загальної декларації прав людини кожен має право на такий життєвий рівень, включаючи житло, який є необхідним для підтримання його здоров`я і добробуту його самого та його сім`ї.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України "Про захист прав споживачів" держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Згідно з ч. 4 ст. 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Відповідно до абз. 10 ч. 9 ст. 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" питання щодо визначення обмежень на користування спільним майном належить до виключної компетенції загальних зборів співвласників.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" співвласник зобов`язаний виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право: робити співвласникам попередження про порушення ними статутних або інших законних вимог і вимагати їх дотримання; вимагати відшкодування збитків, заподіяних спільному майну об`єднання з вини власника або інших осіб, які користуються його власністю; вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів.

Згідно з ч. 4 ст. 22 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", газо- та електропостачання квартир та нежитлових приміщень здійснюється на підставі договорів між їх власниками і газо- та електропостачальними організаціями відповідно до вимог законодавства.

ОСББ не є постачальником електричної енергії, не здійснює діяльність з розподілу електричної енергії та її комерційного обліку, оскільки воно не має відповідної ліцензії, яка видається регулятором.

Згідно з ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" для забезпечення безперервності та безпеки електропостачання енергопостачальник або інший суб`єкт господарювання, який має дозвіл на проведення таких робіт, здійснює технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем електропостачання в житлових будинках.

Відповідно до п. 2.4.4., п. 4.17, п. 5.1.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018 відключення електроустановки може застосовуватись у разі несплати використаної (спожитої) електроенергії або аварії та виключно Оператором системи - ТОВ "Київські енергетичні послуги".

Подібної позиції, як слідує з листа Міністерства розвитку громад та територій України від 31.01.2020 притримується спеціально уповноважений орган, що забезпечує формування та реалізацію державної регіональної політики, державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

На підставі викладеного суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку що, рішення органів управління об`єднання співвласників від 12.03.2018, 18.12.2019 та 29.01.2020 в частині, що обмежують право позивача, як кінцевого споживача електричної енергії, а саме можливістю відключення останнього від електричної мережі через відсутність рішення загальних зборів про погодження на спільне використання електричних мереж із третіми особами, є протиправними, в тому числі з огляду на положення абзацу четвертого пункту 1.2.3 глави 1.2 , пунктів 2.5.1. та 2.5.2 глави 2.5 розділу I Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018р., якими зокрема встановлено, що власник технологічних електричних мереж (основний споживач) не має права відмовити оператору системи розподілу, на території ліцензованої діяльності якого приєднані мережі власника, в укладенні (переукладенні) договору про спільне використання технологічних електричних мереж у передбачених цими Правилами випадках (абзац 4 пункту 1.2.3. глави 1.2 розділу 1); 2.5.1. Для забезпечення розподілу електричної енергії іншим споживачам, а також для транспортування електричної енергії в мережі оператора системи розподілу електричними мережами, що не належать оператору системи розподілу, між оператором системи розподілу та споживачем та/або власником цих мереж, який не є оператором системи розподілу, укладається договір про спільне використання технологічних електричних мереж, що укладається між ними на основі Типового договору про спільне використання технологічних електричних мереж (додаток 1 до Правил); основний споживач не має права відмовити оператору системи розподілу, на території здійснення ліцензованої діяльності з розподілу якого розташовані його мережі, в укладенні (переукладенні) договору про спільне використання технологічних електричних мереж.

Враховуючи викладене вище, право позивача на вільне отримання послуг з електропостачання кореспондує обов`язок відповідача сприяти позивачу та третім особам в транспортуванні та розподілі електричної енергії від постачальника через технологічні мережі відповідача до квартири позивача, в тому числі шляхом укладання договору про спільне використання технологічних мереж.

Таким чином, облаштування триквартирного розподільчого щиту іншими додатковими обмежувальними засобами такими як запірні елементи та замки є протиправними діями відповідача, що обмежують право позивача на вільний доступ до лічильника та не дозволяють забезпечити доступ до електроустановки постачальнику.

При розгляді справи в апеляційному провадженні відповідач визнав факт встановлення у поверховому триквартирному розподільчому електрощиті, що підключені до електроустановки позивача запірного елементу та замку. При цьому на думку відповідача такі дії не є протиправними оскільки позивач мав можливість після звернення до відповідальної особи ОСББ отримати доступ до зазначеного обладнання.

Колегія вважає ці доводи необґрунтованими, оскільки позивач має право на безперешкодний доступ у любий час до засобів обліку електричної енергії та автоматів які підключені до його квартири без додаткового звернення до відповідальної особи ОСББ. Встановлення додаткового порядку доступу до засобів обліку є безпідставним та не відповідає вимогам чинного законодавства.

Враховуючи викладене вище, позовні вимоги позивача до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Фундуклєєвський" про зобов`язати відповідача та пов`язаних з ним осіб не чинити перешкод позивачу у користуванні внутрішньобудинковими технологічними мережами багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 та у користуванні засобами обліку електричної енергії та автоматами (запобіжниками) розташованими у поверховому триквартирному розподільчому електрощиті, що підключені до електроустановки власника квартири АДРЕСА_4 та визнання за позивачем право безперешкодного користування внутрішньобудинковими технологічними електричними мережами зазначеного багатоквартирного є обґрунтованими, а рішення суду першої інстанції в цій частині колегія вважає законним. Судом першої інстанції в цій частині надана належна правова оцінка сукупності належних та допустимих доказів.

На підставі викладеного колегія відхиляє доводи апелянта про те, що оскаржувані рішення не порушують права позивача та не погіршило умови використання майна або умови проживання, а також про відсутність предмету спору у частині усунення перешкод позивачу у користуванні внутрішньобудинковими технологічними мережами багатоквартирного будинку та визнання за позивачем права безперешкодного користування цими мережами.

Відповідач в апеляційній скарзі серед іншого послався на те, що спір між сторонами не пов`язаний ані із захистом корпоративних прав позивача, ані з її господарською діяльністю, а тому цей спір не є корпоративним та не є подібним до корпоративних. Колегія відхиляє ці доводи з наступних підстав.

У справі № 910/5179/20 на розгляд Великої Палати Верховного Суду колегією суддів Касаційного господарського суду було винесено правову проблему щодо визначення предметної юрисдикції у спорах між фізичними особами - співвласниками багатоквартирного будинку та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку щодо визнання недійсними рішень зборів співвласників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку з будь-яких питань їх порядку денного.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що спори між фізичними особами - співвласниками багатоквартирного будинку та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку щодо визнання недійсними рішень установчих (загальних) зборів співвласників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку підвідомчі господарським судам згідно із пунктом 3 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 755/10947/17 зазначено, що незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

Отже, Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 12.05.2021 у справі № 910/15494/20.

Вимоги позивача про зобов`язати відповідача та пов`язаних з ним осіб не чинити перешкод позивачу у користуванні внутрішньобудинковими технологічними мережами багатоквартирного будинку та визнання за позивачем право безперешкодного користування внутрішньобудинковими технологічними електричними мережами зазначеного багатоквартирного будинку є пов`язаними з вимогами щодо визнання недійсними рішень установчих (загальних) зборів співвласників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку та спрямовані на реальне відновлення порушеного права, а тому також підвідомчі господарським судам згідно із пунктом 3 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України

Щодо вимог про визнання недійсними рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Фундуклєєвський" та рішень зборів представників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку.

Колегією встановлено, що рішенням Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 у справі №910/2037/20 задоволено позов ОСОБА_2 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Фундуклєєвський".

Визнано недійсним рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Фундуклєєвський" від 12.03.2018, в частині передбаченій п. 2.3.2.

Визнано недійсними рішення зборів представників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Фундуклєєвський" від 18.12.2019 року, в частині передбаченій п. 9.5.2.

Визнано недійсними рішення зборів представників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Фундуклєєвський" від 29.01.2020 року, в частині передбаченій пунктами 1.3. та 1.4.

Зобов`язано відповідача та пов`язаних з ним осіб не чинити перешкод позивачу у користуванні внутрішньобудинковими технологічними електричними мережами багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 .

Визнано за позивачем право безперешкодного користування внутрішньобудинковими технологічними електричними мережами багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 .

Зобов`язано відповідача та пов`язаних з ним осіб усунути перешкоди ОСОБА_2 в праві вільного доступу до розрахункового засобу обліку електричної енергії (розрахункового лічильника №12631509), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , шляхом демонтування будь-яких запірних пристроїв або їх елементів на поверховому розподільчому електричному щиті за адресою: АДРЕСА_5 , та утримуватися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод.

У цій справі суд дійшов до висновку, що рішення органів управління об`єднання співвласників від 18.03.2018, 18.12.2019 та 29.01.2020 в частині, що обмежують право власника квартири, як кінцевого споживача електричної енергії, а саме можливістю відключення останнього від електричної мережі через відсутність рішення загальних зборів про погодження на спільне використання електричних мереж із третіми особами, є протиправними. Право позивача на вільне отримання послуг з електропостачання кореспондує обов`язок відповідача сприяти позивачу та третім особам в транспортуванні та розподілі електричної енергії від постачальника через технологічні мережі відповідача до квартири позивача, в тому числі шляхом укладання договору про спільне використання технологічних мереж. Таким чином, облаштування триквартирного розподільчого щиту іншими додатковими обмежувальними засобами такими як запірні елементи та замки є протиправними діями відповідача, що обмежують право позивача на вільний доступ до лічильника та не дозволяють забезпечити доступ до електроустановки постачальнику.

Відповідно до цього рішення, позовні вимоги, обставини та підстави позову є повністю аналогічними зі справою № 910/4585/20.

Таким чином, рішенням суду (що набуло законної сили), стосовно квартири АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_1 , визнано недійсними рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Фундуклєєвський" від 12.03.2018 в частині п. 2.3.2, рішення зборів представників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Фундуклєєвський" від 18.12.2019 в частині п. 9.5.2. та рішення зборів представників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Фундуклєєвський" від 29.01.2020 в частині п. 1.3. та п. 1.4.

Рішення Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 у справі №910/2037/20 переглядалось у апеляційному та касаційному порядку.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 29 червня 2021 Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Фундуклєєвський" залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 у справі №910/2037/20 залишити без змін.

Відповідно до постанови Верховного суду від 07 червня 2022 року, касаційне провадження у справі № 910/2037/20 за касаційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Фундуклєєвський" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.06.2021 з підстави касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, закрито. Касаційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Фундуклєєвський" в частині оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.06.2021 у справі № 910/2037/20 з підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених пунктами 3, 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.06.2021 у справі № 910/2037/20 залишити без змін.

Згідно п.2 ч.1 ст.231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі якщо відсутній предмет спору.

Відсутність предмета спору означає відсутність спірного правовідношення між сторонами, яке було підставою звернення позивача до суду за захистом своїх інтересів.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Одночасно суд зазначає, що предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення (Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Великої палати Верховного суду від 26.06.2019 у справі №13/51-04).

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе, зокрема, у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Рішення Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 у справі № 910/2037/20 набуло законної сили 29.06.2021 до прийняття рішення у справі № 910/4585/20 ( 03.08.2021). Таким чином на час прийняття рішення у цій справі, був відсутній предмет спору щодо вимог ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення Загальних Зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Фундуклєєвський" від 12.03.2018 року в частині передбаченій п. 2.3.2., рішення Зборів Представників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Фундуклєєвський" від 18.12.2019 року, в частині передбаченій п. 9.5.2. та недійсними рішення зборів представників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Фундуклєєвський" від 29.01.2020 року, в частині передбаченій пунктами 1.3. та 1.4., оскільки зазначені рішення стосовно квартири позивача вже визнані недійсними у судовому порядку.

Суд першої інстанції при розгляді справи не звернув уваги на зазначені обставини. На підставі викладеного, апеляційну скаргу відповідача слід задовольнити частково, а провадження у справі у зазначеній частині слід закрити у зв`язку із відсутністю предмету спору на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України.

Щодо судових витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції поклав на відповідача витрати позивача на оплату послуг адвоката, в сумі 47 000,00 грн.

Дослідивши обставини справи колегія вважає що в цій частині рішення суду першої інстанції слід змінити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно зі ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України «Про адвокатуру». Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За приписами статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок позивача має бути встановлено, що позов позивача не підлягає задоволенню, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України „Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04, п. 269).

Суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката відповідає часу, фактично витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), та обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Відповідно до матеріалів справи, 18.12.2019 року між Адвокатським об`єднанням «П.Р.С. і компанія» (виконавець) та позивачем (замовник) було укладено Договір про надання правничої допомоги №18/12-А1, предметом якого є надання замовнику захисту, представництва інтересів та іншої правову допомоги.

18.12.2019 року між Адвокатським об`єднанням «П.Р.С. і компанія» (виконавець) та позивачем (замовник) було укладено Додаткову угоду №1. (т.2 а.с. 129,130)

Протоколом №1 до вказаного Договору сторони погодили вартість послуг професійної правничої допомоги (т.2 а.с. 132).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат позивачем було подано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, акт №1 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 03.08.2021 року на суму в розмірі 47 000,00 грн. (т.2 а.с.234)

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу адвоката, позивачем надано належним чином засвідчені копії Протоколу №1 про погодження договірної ціни та тарифів від 18.12.2019, Акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) щодо надання правничої допомоги від 03.12.2021 на суму 47 000,00 грн (т. 2 а.с. 232-234,).

Колегія суддів дослідивши подані позивачем докази, зазначає наступне.

До акту включено такий вид послуг, як «ознайомлення та аналіз», до якого входить ознайомлення та аналіз ел./копії рішення зборів представників ОСББ від 18.12.2019 (6 стор.); ел./копії рішення зборів представників ОСББ від 12.03.2019 (6 стор.); ел./копії рішення зборів представників ОСББ від 29.01.2020 (5 стор.), додаткових пояснень ОСББ про долучення від 17.03.2020 р. з додатками (21 стор.), що складає всього 39 стор.

Суд апеляційної інстанції вважає, що сама по собі послуга «ознайомлення та аналіз ел./копії рішення зборів представників ОСББ від 18.12.2019, від 12.03.2019, від 29.01.2020 та додаткових пояснень ОСББ про долучення від 17.03.2020 р. з додатками» охоплює вчинення такої дії, як підготовка та подання позовної заяви, тому не вбачає підстав для здійснення окремої оплати цих послуг за рахунок сторони. Таким чино ці витрати у сумі 1000 грн. стягненню не підлягають.

Окрім того, до акту включено послугу «підготовка та подання позовної заяви ( 8 сторінок)», що складає 8 годин вартістю 8000 грн. У той же час відповідно до матеріалів справи, позовна заява складається з 7 сторінок (т.1 а.с. 1-7). У протоколі №1 Погодження договірної ціни та тарифів від 18.12.2019 передбачено, що визначення вартості підготовки та складання позовної заяви складає 1 нормо-година за кожну сторінку документу формату А4. (т.2 а.с.232-233). Враховуючи вартість 1 нормо-години -1000 грн, загальна вартість підготовки та складання позовної заяви складає 7000 грн.

Послуга (згідно Акту №1) «підготовка та подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви 16.03.2020» безпідставно включена до акту, оскільки, така заява відсутня в матеріалах справи. Таким чином сума витрат в розмірі 4 000 грн за подання такої заяви не підтверджена.

Послуги (згідно Акту№1), як «підготовка та подання заяви про залучення третіх осіб від 26.03.2020 р.», що складають 1 год. Вартістю 1000 грн., розраховані обґрунтовано та підлягають відшкодуванню.

Послуга -«підготовка та подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.04.2021 у справі №910/4585/20 про відмову у відкритті» підлягає стягненню у розмірі 2000 грн, враховуючи витрачений час на складання скарги. Такий розмір є розумний та виправданий складністю цього процесуального питання.

Крім того, даний Акт містить такі послуги як:

- «участь у судовому засіданні Північного апеляційного господарського суду - 10.06.2022» (3 год.) - 3 000,00 грн;

- «участь у дев`ятьох судових засіданнях Господарського суду міста Києва - 04.08.2020, 22.09.2020, 03.11.2020, 26.11.2020, 19.01.2021, 23.02.2021, 06.04.2021, 15.06.2021, 03.08.2021» (27 год.) - 27 000,00 грн.

Що стосується даного виду послуг, колегія суддів враховує наступне.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Таким чином, беручи на себе обов`язок щодо здійснення представництва інтересів клієнта в суді, адвокат бере на себе відповідальність не лише за якусь одну дію, наприклад написання процесуального документу чи виступ у суді, а бере на себе обов`язок по вчиненню комплексу дій, метою яких є забезпечення реалізації та захисту прав і обов`язків клієнта.

Отже, участь у судовому засіданні являє собою не формальну присутність на ньому, а підготовку адвоката до цього засідання, витрачений час на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікування та безпосередня участь у судовому засіданні.

Такі стадії представництва інтересів у суді, як прибуття на судове засідання та очікування цього засідання є невідворотними та не залежать від волі чи бажання адвоката. При цьому паралельно, вчиняти якісь інші дії на шляху до суду чи під залом судового засідання адвокат не може та витрачає на це свій робочий час.

Таким чином, прибуття до суду чи іншої установ та очікування є складовими правничої допомоги, які в комплексі з іншими видами правничої допомоги сприяють забезпеченню захисту прав та інтересів клієнта. Означене узгоджується із правовою позицію викладеною в постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі №910/7589/19.

Колегія суддів апеляційної інстанції враховує зазначену судову практику у вирішення питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу за послугу участі у судовому засіданні.

Як вбачається з протоколів судових засідань від 04.08.2020, 19.01.2021, 23.02.2021, 06.04.2021, 15.06.2021, 03.08.2021, 10.06.2022 представник позивача адвокат Бєгунова О.О. була присутня у судовому засіданні.

У той же час відповідно до протоколу судового засідання від 22.09.2020 адвокат позивача не з`явився у судове засідання (т.1 а.с. 164), хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи під розписку ( т.1 а.с.163).

03.11.2020 судове засідання не відбулось. Матеріали справи не містять протоколу судового засідання від 03.11.2020. При цьому до матеріалів справи залучено клопотання адвоката позивача Бегунової О.О. від 02.11.2020 в якому вона просить відкласти розгляд справи (т.1 а.с. 172).

Також у справі відсутні данні про те, що справа призначалась на 26.11.2020, відповідно матеріали справи не містять протоколу судового засідання від 26.11.2020.

Таким чином позивачем необґрунтовано зазначено участь його адвоката у зазначених судових засіданнях та надання професійної правничої допомоги.

За розрахунком колегії щодо витраченого часу на участь судових засідань з урахуванням часу очікування судового засідання встановлено наступне:

- судове засідання 10.06.2020 -19 хв.;

- судове засідання 04.08.2020- 58 хв.;

- судове засідання 19.01.2021 - 44 хв.;

- судове засідання 23.02.2021- 34 хв.;

- судове засідання 06.04.2021 - 17 хв.;

- судове засідання 15.06.2021 - 65 хв.;

- судове засідання 03.08.2021 - 2 год.11 хв.

Загальний час судових засідань, (з урахуванням часу очікування судового засідання) складає 6 годин 13 хв. Враховуючи вартість нормо-години яку сторони погодили у акті прийому - передачі виконаних робіт (наданих послуг) №1 від 03.08.2021 у розмірі 1000 грн. за 1 годину, за цю частину наданих послуг підлягає стягненню 6500 грн.

Таким чином, на підставі викладеного, позивач належним чином не підтвердив вартість послуги «участь адвоката у судовому засіданні» на загальну суму - 27000,00 грн.

Колегія звертає увагу на те, що витрачений час на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, який може включатися до складу витрат на правничу допомогу, не підтверджено позивачем належними та допустимими доказами. Позивачем окремо не зазначено та не подано ніяких доказів та розрахунків щодо того, який саме час був витрачений адвокатом час на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку. Подані до справи договір, додаткова угода, протокол погодження договірної ціни та тарифів а також акт прийому-передачі виконаних робіт ( наданих послуг) не містять з цього приводу ніякої інформації.

Таким чином підтверджена вартість наданих послу на професійну правничу допомогу загалом складає 16500 грн. (7000+1000+2000+6500).

На підставі викладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що розмір заявлених витрат на правову (правничу) допомогу на загальну суму 47000 грн не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності), не є обґрунтованим та доведеним. Таким чином заява позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню у розмірі 16500 грн.

Колегія також зазначає, що задоволення позову частково та припинення провадження у справі щодо частини позовних вимог у зв`язку із відсутністю предмету спору не впливає у даному випадку на стягнення витрат на професійну правничу допомогу у доведеній частині. Колегія враховує, що спір виник з вини відповідача а предмет спору існував на момент виникнення спору та припинив існування в процесі розгляду справи безпосередньо перед прийняттям рішення судом першої інстанції по суті спору. Позивач мав необхідність у наданні йому професійної правничої допомоги а тому витрати на цю допомогу підлягають стягненню у частині, яка підтверджена сукупністю належних та допустимих доказів.

Щодо розподілу судового збору за подачу позовної заяви та апеляційної скарги.

Враховуючи, що позов підлягає задоволенню частково (в частині двох немайнових вимог), а провадження щодо трьох немайнових вимог підлягає закриттю на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України, у зв`язку із відсутністю предмета спору, розподіл судових витрат за подання позову слід здійснювати з урахуванням наступного.

У постанові Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 903/181/19 викладено таку правову позицію: «лише висновок суду першої інстанції про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково свідчить про вирішення спору по суті розглянутих вимог. Натомість, у тому випадку, коли в резолютивній частині судового рішення зазначається про закриття провадження у справі щодо частини із заявлених вимог у зв`язку з відсутністю предмету спору, спір по суті у відповідній частині не вирішується, навіть якщо розгляд справи по суті закінчується ухваленням рішення суду, без постановлення відповідної ухвали, як окремого процесуального документа.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 7 цього Закону України "Про судовий збір" прямо встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на положення чинного законодавства, колегія суддів зазначає, що у зв`язку із закриттям провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України щодо таких позовних вимог, позивач має право на повернення йому судового збору з Державного бюджету України у разі подання відповідного клопотання у цій частині.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору за розгляд позовної заяви в частині задоволених двох немайнових вимог підлягає стягненню на підставі ч. 4 ст. 129 ГПКУкраїни у розмірі 4204,00 грн.

За подання апеляційної скарги підлягає стягненню на підставі ч. 4 ст. 129 ГПКУкраїни розмірі 9 459,00 грн оскільки апеляційна скарга задоволена частково (в частині трьох немайнових вимог).

Керуючись Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2021 у справі №910/4585/20 в частині пунктів 1-4, 7 скасувати частково.

Викласти пункти 1-4, 7 резолютивної частини цього рішення в наступній редакції:

« 1. Позов задовольнити частково.

2. Закрити провадження у справі в частині визнання недійсним рішення Загальних Зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Фундуклєєвський" від 12.03.2018 року в частині передбаченій п. 2.3.2.

3. Закрити провадження у справі в частині визнання недійсними рішення Зборів Представників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Фундуклєєвський" від 18.12.2019 року, в частині передбаченій п. 9.5.2.

4. Закрити провадження у справі в частині визнання недійсними рішення зборів представників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Фундуклєєвський" від 29.01.2020 року, в частині передбаченій пунктами 1.3. та 1.4.

7. Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Фундуклєєвський" (ідентифікаційний код 39783925, адреса: 01130, місто Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 58А) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_6 ) 4204,00 (чотири тисячі двісті чотири) грн 00 коп. судового збору за подачу позову.

Заяву ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи задовольнити частково.

Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Фундуклєєвський" (ідентифікаційний код 39783925, адреса: 01130, місто Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 58А) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_6 ) 16 500 (шістнадцять тисяч п`ятсот) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи.

В іншій частині заяви - відмовити.».

3. Рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2021 у справі №910/4585/20 в частині пунктів 5, 6 залишити без змін.

4. Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_6 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Фундуклєєвський" (ідентифікаційний код 39783925, адреса: 01130, місто Київ, вул. Богдана Хмельницького, будинок 58-А) 9 459 (дев`ять тисяч чотириста п`ятдесят дев`ять) грн 00 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Видачу наказів доручити Господарському суду міста Києва.

6. Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 14.11.2022.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді О.В. Попікова

О.О. Євсіков