ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

15.11.2022м. ДніпроСправа № 904/69/19

За позовом Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, м. Дніпро

до відповідача - 1 Петропавлівської районної державної адміністрації, смт. Петропавлівка, Дніпропетровська область

відповідача - 2 Фізичної особи-підприємця Маркова Дмитра Олександровича, м. Першотравенськ, Дніпропетровська область

про скасування розпорядження, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 29.01.2016р. та її повернення

Суддя Красота О.І.

Представники:

від Прокуратури Риженко В.О., посв. № 058609 від 14.12.2020, прокурор

від Позивача не з`явився

від Відповідача-1 не з`явився

від Відповідача-2 Меженна О.В., дов. № 650 від 02.06.2021, адвокат

СУТЬ СПОРУ:

Заступник керівника Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області з позовом до відповідача - 1 Петропавлівської районної державної адміністрації, відповідача - 2 Фізичної особи-підприємця Маркова Дмитра Олександровича і просить:

- визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації "Про затвердження ФОП Маркову Д.О. технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дмитрівської сільської ради" № Р-520/0/350-15 від 24.12.2015;

- визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 4,0643 га, кадастровий номер :02:001:1017, розташованої на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, укладений 29.01.2016 між Петропавлівською районною державною адміністрацією та Фізичною особою-підприємцем Марковим Дмитром Олександровичем, зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.03.2016, номер запису - 13650101;

- зобов`язати Фізичну особу-підприємця Маркова Дмитра Олександровича повернути державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області земельну ділянку загальною площею 4,0643 га, кадастровий номер :02:001:1017, орієнтовною ринковою вартістю 1 197 400 грн., на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому Фізична особа-підприємець Марков Дмитро Олександрович одержав її в оренду.

Ухвалою суду від 14.01.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 12.02.2019 об 11:00 год.

01.02.2019 від Відповідача-2 надійшов відзив на позов, в якому він просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Прокурор у підготовчому засіданні 12.02.2019 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Позивач у підготовчому засіданні 12.02.2019 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач-1 у підготовче засідання 12.02.2019 не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідач-2 у підготовче засідання 12.02.2019 не з`явився, представник заявив клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні.

Ухвалою суду від 12.02.2019 відкладено підготовче засідання на 07.03.2019 об 11:00 год.

13.02.2019 від Позивача надійшла відповідь на відзив Відповідача-2, згідно з якої позовні вимоги Прокурора підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

15.02.2019 від Прокурора надійшла відповідь на відзив Відповідача-2, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

21.02.2019 Прокурор долучив до матеріалів справи додаткові документи та судову практику.

28.02.2019 від Відповідача-2 надійшли заперечення на відповідь Прокурора на відзив, в яких він просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

У зв`язку із перебуванням судді Красоти О.І. на лікарняному розгляд справи 07.03.2019 об 11:00 год. не відбувся, про що учасників судового процесу повідомлено листом суду від 07.03.2019.

Після повернення судді Красоти О.І. з лікарняного ухвалою суду від 12.03.2019 продовжено строк розгляду справи у підготовчому провадженні на 30 днів та призначено до розгляду в підготовчому засіданні на 26.03.2019 об 11:00 год.

Прокурор у підготовчому засіданні 26.03.2019 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Позивач у підготовче засідання 26.03.2019 не з`явився, надіслав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із розглядом аналогічної справи Центральним апеляційним господарським судом.

Відповідач-1 у підготовче засідання 26.03.2019 не з`явився, 15.03.2019 надіслав заяву, в якій просив розглядати справу за відсутності його представника, рішення винести на розсуд суду та, у разі задоволення позову, не стягувати з Відповідача-1 судовий збір, оскільки він є державним органом і фінансується за рахунок державного бюджету.

Відповідач-2 у підготовче засідання 26.03.2019 не з`явився, надіслав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із розглядом аналогічної справи Центральним апеляційним господарським судом.

Ухвалою суду від 26.03.2019 відкладено підготовче засідання на 15.04.2019 о 16:00 год.

Позивач у підготовчому засіданні 15.04.2019 подав клопотання про зупинення провадження у справі. Клопотання обґрунтоване тим, що Верховним Судом у складі Касаційного господарського суду розглядається справа № 904/585/18 щодо подібних правовідносин за касаційною скаргою ФОП Маркова Д.О. на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.04.2018 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 09.01.2019 у справі № 904/585/18 за позовом заступника керівника Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області до Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Фізичної особи-підприємця Маркова Д.О. про визнання незаконними та скасування розпоряджень, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та зобов`язання повернути земельну ділянку.

Також, Позивач надав для долучення до матеріалів справи копію електронної (цифрової) версії Поземельної книги на земельну ділянку площею 4,0643 га, кадастровий номер :02:001:1017, розташовану на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області.

Відповідач-1 у підготовче засідання 15.04.2019 не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Представник Відповідача-2 у підготовчому засіданні 15.04.2019 подав заяву про зупинення провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку справи № 904/585/18.

Прокурор у підготовчому засіданні 15.04.2019 заперечував проти задоволення клопотання Позивача та заяви Відповідача-2, посилаючись на те, що на теперішній час вже існує практика Верховного Суду з аналогічних питань, надав письмові пояснення з процесуальних питань і судову практику.

Ухвалою суду від 15.04.2019 клопотання Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області та заяву представника Відповідача-2 про зупинення провадження у справі № 904/69/19 задоволено; зупинено провадження у справі № 904/69/19 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 904/585/18 за касаційною скаргою ФОП Маркова Д.О. на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.04.2018 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 09.01.2019 у справі № 904/585/18 за позовом заступника керівника Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області до Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Фізичної особи-підприємця Маркова Д.О. про визнання незаконними та скасування розпоряджень, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та зобов`язання повернути земельну ділянку.

27.05.2019 Прокуратура Дніпропетровської області заявила клопотання про поновлення провадження у справі, оскільки постановою Верховного Суду від 15.05.2019 касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Маркова Дмитра Олександровича задоволено частково; постанову Центрального апеляційного господарського суду від 09.01.2019 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.04.2018 у справі № 904/585/18 скасовано; справу № 904/585/18 передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 28.05.2019 у задоволенні клопотання Прокуратури Дніпропетровської області про поновлення провадження у справі відмовлено.

06.10.2021 Першотравенська окружна прокуратура Дніпропетровської області заявила клопотання і просила суд поновити провадження у справі, посилаючись на те, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.05.2019 у справі № 904/585/18 частково задоволено касаційну скаргу ФОП Маркова Д.О.; рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.04.2018 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 09.01.2019 скасовано; справу направлено на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.04.2021 у справі № 904/585/18 залишено без розгляду позовну заяву заступника керівника Павлоградської місцевої прокуратури. Зазначена ухвала 15.04.2021 набрала законної сили.

Ухвалою суду від 21.10.2021 у задоволенні клопотання Першотравенської окружної прокуратури Дніпропетровської області про поновлення провадження у справі відмовлено.

05.10.2022 Першотравенська окружна прокуратура Дніпропетровської області заявила клопотання і просила суд поновити провадження у справі, посилаючись на те, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.05.2019 у справі № 904/585/18 частково задоволено касаційну скаргу ФОП Маркова Д.О.; рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.04.2018 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 09.01.2019 скасовано; справу направлено на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.04.2021 у справі № 904/585/18 залишено без розгляду позовну заяву заступника керівника Павлоградської місцевої прокуратури. Зазначена ухвала 15.04.2021 набрала законної сили.

14.10.2022 Господарським судом Дніпропетровської області (суддя Красота О.І.) зроблено запит про надання інформації щодо стану розгляду справи № 904/585/18.

Листом від 14.10.2022 Господарський суд Дніпропетровської області (суддя Бондарєв Е.М.) повідомив, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.04.2021 у справі № 904/585/18 залишено без розгляду позовну заяву Заступника керівника Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області до відповідача-1 Петропавлівської районної державної адміністрації, до відповідача-2 Фізичної особи-підприємця Маркова Дмитра Олександровича про визнання незаконними та скасування розпоряджень, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 29.01.2016 та зобов`язання повернути земельну ділянку. Станом на 14.10.2022 ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 15.04.2021 у справі № 904/585/18 не оскаржено.

Ухвалою суду від 17.10.2022 поновлено провадження у справі № 904/69/19 з 15.11.2022; призначено підготовче засідання до розгляду на 15.11.2022 о 10:30 год.

Прокурор та представник Відповідача-2 у підготовчому засіданні 15.11.2022 надали пояснення щодо позовних вимог.

Представники Позивача, Відповідача-1 у підготовче засідання 15.11.2022 не з`явились, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Вирішуючи питання наявності правових підстав для представництва Прокурором інтересів держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області для звернення з позовом до суду у цій справі, суд враховує таке.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

При цьому обставини дотримання прокурором процедури, встановленої частинами третьою та четвертою статті 23 Закону України "Про прокуратуру", яка повинна передувати зверненню до суду з відповідним позовом, підлягають з`ясуванню судом незалежно від того, чи має місце факт порушення інтересів держави у конкретних правовідносинах, оскільки відповідно до положень статей 53, 174 Господарського процесуального кодексу України недотримання такої процедури унеможливлює розгляд заявленого прокурором позову по суті. У той же час, відповідний уповноважений орган, виконуючи свої функції, не позбавлений можливості самостійно звернутись до суду з позовом з метою захисту інтересів держави.

Частинами 1, 3 статті 4 Господарського процесуального кодексу України визначено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ст. 53 цього Кодексу у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Водночас, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, у позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Виходячи з аналізу наведених правових норм, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. При цьому в кожному конкретному випадку прокурор при зверненні до суду з позовом повинен довести існування обставин порушення або загрози порушення інтересів держави.

Так, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.04.1999 № 3-рп/99, з`ясовуючи поняття "інтереси держави", визначив, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорони землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Із урахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, у чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (частина четверта мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України).

Наведене Конституційним Судом України розуміння поняття "інтереси держави" має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у статті 131-1 Конституції України та статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

З огляду на викладене, враховуючи роль прокуратури у демократичному суспільстві та необхідність дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження, зміст пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитись розширено.

Відтак, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).

Тому, наявність інтересів держави повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі № 924/1256/17 та у постанові Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 911/1497/18.

Разом з тим, участь прокурора в судовому процесі можлива за умови, крім іншого, обґрунтування підстав для звернення до суду, а саме має бути доведено нездійснення або неналежне здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах суб`єктом влади, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або підтверджено відсутність такого органу (частини третя, четверта статті 53 ГПК України, частина третя статті 23 Закону України "Про прокуратуру").

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак, підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює його неналежно.

"Нездійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Так, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень. Щоб інтереси держави не залишились незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду. Сама по собі обставина не звернення позивача/позивачів з позовом протягом певного періоду, без з`ясування фактичного стану правовідносин між сторонами спору, не свідчить про неналежне виконання таким органом/органами своїх функцій із захисту інтересів держави.

При цьому прокурор не може вважатись альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень для захисту інтересів держави.

У кожному такому випадку прокурор повинен навести, а суд перевірити причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду.

На сьогодні однозначною є практика Європейського Суду з прав людини, яка відстоює позицію про можливість участі прокурора у справі тільки за наявності на це підстав.

Отже, з урахуванням викладеного, у розумінні положень статей 73, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України прокурор, звертаючись з позовом до суду, повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду, довести належними та допустимими доказами обставини того, що суб`єкт владних повноважень не здійснює або здійснює неналежним чином захист інтересів держави.

Саме лише посилання прокурора у позовній заяві на те, що орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження захисту державних інтересів, недостатньо для прийняття судом рішення в такому спорі по суті, оскільки за змістом абзацу другого частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом правових підстав для представництва.

Відповідний висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 911/1497/18.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 наведено такі правові висновки.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо. Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтування.

Верховний Суд констатує, що обставини дотримання прокурором процедури, встановленої частинами третьої та четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру", яка повинна передувати зверненню до суду з відповідним позовом, підлягають з`ясуванню судом незалежно від того, чи має місце факт порушення інтересів держави у конкретних правовідносинах.

При цьому з висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у пунктах 76 - 81 постанови від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, випливає, що для підтвердження судом підстав для представництва прокурора інтересів держави в суді у випадку, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган, достатнім є дотримання прокурором порядку повідомлення, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" та відсутність самостійного звернення компетентного органу до суду з позовом в інтересах держави протягом розумного строку після отримання такого повідомлення.

Дотримання порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", надає можливість спростувати стверджуване порушення інтересів держави або самостійно звернутись до суду з позовом в інтересах держави протягом розумного строку після отримання такого повідомлення.

Як вбачається з матеріалів справи, Прокурор обґрунтовує необхідність захисту інтересів держави шляхом звернення з цим позовом до суду, яке спрямоване, насамперед, на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільнозначимого питання законності передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення, яке проведено з порушенням вимог чинного законодавства.

При цьому Головному управлінню Держгеокадастру у Дніпропетровській області ще з 31.08.2017 (акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки № 193-ДК/245/АП/09/01/-17 від 31.08.2017, т. 1, а.с. 78, 79) було відомо про факт незаконного розпорядження спірними земельними ділянками, а отже, останнє мало всі підстави для звернення до суду на захист інтересів держави шляхом пред`явлення до суду позову про скасування спірного розпорядження райдержадміністрації, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та її повернення. Проте, зазначених дій з боку Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області вжито не було. Крім того, факт нездійснення захисту інтересів держави органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах та відсутність у нього можливості здійснити такий захист у майбутньому, підтверджується тим, що вказаний позов подано прокурором 22.12.2018.

Єдиним доказом дотримання Прокурором порядку повідомлення Позивача про звернення до суду, передбаченого частиною четвертою статті 23 Закону України "Про прокуратуру", є наданий суду лист за № 04-09-19 від 17.12.2018 на адресу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (т. 1, а.с. 97).

При цьому жодного доказу надсилання його на адресу Позивача та отримання його останнім суду не надано.

За обставин відсутності відповіді на зазначений лист, всупереч нормативних приписів щодо надання Позивачу розумного строку для відповідного реагування, Прокурор 22.12.2018 звернувся з позовом до суду (т. 1, а.с. 98-100).

За таких обставин Прокурор не дотримався передбаченого частиною четвертою статті 23 Закону України "Про прокуратуру" порядку повідомлення Позивача про звернення до суду й не надав йому розумного строку для самостійного звернення за захистом порушеного права.

Відтак, правові підстави для представництва Прокурором інтересів держави в суді в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області відсутні.

Якщо суд після відкриття провадження у справі з урахуванням наведених учасниками справи аргументів та наданих доказів установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, суд залишає позовну заяву, подану прокурором в інтересах держави в особі компетентного органу, без розгляду відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 226 ГПК України, що відповідає висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у п. 83 постанови від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про залишення позовної заяви без розгляду.

За приписами ч. 2 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Звертаючись з позовом до суду, Прокуратурою Дніпропетровської області сплачено судовий збір у розмірі 5 286,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3822 від 18.12.2018.

На час постановлення цієї ухвали клопотання Прокурора про повернення судового збору з Державного бюджету України до суду не надходило.

Керуючись ст.ст. 185, 226, 232-235, 240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення - 15.11.2022 та може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.І. Красота

Повна ухвала складена

15.11.2022