ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2022 року м.Дніпро Справа № 912/369/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Кощеєва І.М., Антоніка С.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення сторін) матеріали апеляційної скарги Комунального некомерційного підприємства "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області Кіровоградської обласної ради" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 24.05.2022 (суддя Тимошевська В.В., повне рішення складено 27.05.2022) у справі №912/369/22

за позовом: Акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГО", м. Київ

до відповідача: Комунального некомерційного підприємства "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області Кіровоградської обласної ради", м. Кропивницький

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 , Полтавська область, Машівський район, с. Кустолово-Суходілка, Державна установа "Машівська виправна колонія № 9"

про стягнення 67 615,91 грн

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Страхова компанія "ІНГО" звернулось до Господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою про стягнення з Комунального некомерційного підприємства "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області Кіровоградської обласної ради" на свою користь 67 615,91 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що Акціонерне товариство "Страхова компанія "ІНГО" виплатило страхове відшкодування в сумі 30 145,54 грн у зв`язку з завданням матеріальної шкоди власнику мотоцикла «Ноnda», д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_2 в ДТП, яка мала місце 15.05.2019, та згідно вироку Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 20.12.2019 у справі №395/875/19 з Акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГО" стягнуто на користь цивільного позивача ОСОБА_3 (особа, яка зазнала тілесних ушкоджень під час ДТП) матеріальну шкоду в розмірі 35 686,07 грн та моральну шкоду в розмірі 1 784,30 грн (всього 37 470,37 грн). З огляду на те, що відповідач є страхувальником за полісом обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/4295782, а водій застрахованого транспортного засобу «УАЗ», д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_1 вчинив ДТП в стані алкогольного сп`яніння, позов пред`явлений в порядку регресу до страховика.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 24.05.2022 у справі №912/369/22 позов задоволено; стягнуто з Комунального некомерційного підприємства "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській «області Кіровоградської обласної ради" на користь Акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГО" 67 615,91 грн шкоди в порядку регресу, а також 2 481,00 грн судового збору.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано обгрунтованістю та правомірністю заявлених позовних вимог, ч.1 ст. 1172 Цивільного кодексу України, а також тим, що п.п. «а» п. 38.1.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає право звернення страховика з регресним позовом як до страхувальника, так і до водія забезпеченого транспортного засобу, який перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Не погодившись з зазначеним рішенням місцевого господарського суду, Комунальне некомерційне підприємство "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області Кіровоградської обласної ради" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати рішення Господарського суду Кіровоградської області від 24.05.2022 у справі №912/369/22, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга обгрунтована наступним:

- у спірних правовідносинах на відповідача не поширюється положення ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», судом допущено неправильне тлумачення та застосування цієї норми права;

- судом першої інстанції безпідставно розглянуто справу в порядку загального позовного провадження, що призвело до порушення принципу змагальності сторін, як наслідок до неправильного вирішення спору;

- представник відповідача був позбавлений можливості забезпечити належне представництво у відкритому судовому засіданні та відстояти правову позицію, оскільки фактично не був допущений до участі у справі;

- судом безпідставно застосовано ст. 1172 Цивільного кодексу України;

- відповідач вже поніс відшкодування перед потерпілими на підставі вироку Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 20.12.2019 у справі №395/875/19.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.06.2022 для розгляду апеляційної скарги визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя Орєшкіна Е.В., судді: Антонік С.Г., Кощеєв І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.06.2022 витребувано з Господарського суду Кіровограської області матеріали справи №912/369/22; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до її надходження до Центрального апеляційного господарського суду .

04.07.2022 справа №912/369/22 надійшла до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.07.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального некомерційного підприємства "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області Кіровоградської обласної ради" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 24.05.2022 у справі №912/369/22; визначено здійснювати розгляд апеляційної скарги в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження; встановлено Акціонерному товариству "Страхова компанія "ІНГО" строк для подання відзиву на апеляційну скаргу (з доказами надсилання копії відзиву та доданих до нього документів відповідачу, третій особі) до 20.08.2022.

Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, про розгляд апеляційної скарги повідомлений належним чином.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України", рішення Європейського суду з прав людини від 27.04.2000 року у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 року у справі "Красношапка проти України").

Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що 06.06.2018 між Приватним акціонерним товариством «АСК «ІНГО Україна», яке в подальшому змінило назву на Акціонерне товариство "Страхова компанія "ІНГО" та Комунальним некомерційним підприємством "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області Кіровоградської обласної ради" укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що посвідчено страховим полісом № АМ/4295782.

Згідно цього полісу забезпеченим транспортним засобом є автомобіль "УАЗ АС ЩД", д.н. НОМЕР_2 ; страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого складає: за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю - 200 000 грн; за шкоду, заподіяну майну - 100 000 грн; розмір франшизи - 510 грн.

15.05.2019 в м. Новомиргороді Кіровоградської області сталась ДТП за участю автомобіля "УАЗ АС ЩД", д.н. НОМЕР_2 під керуванням гр. ОСОБА_1 та мотоциклу "Ноndа GLR 125 2 WH", д.н. НОМЕР_1 під керуванням гр. ОСОБА_4 .

Внаслідок ДТП гр. ОСОБА_4 загинув, а гр. ОСОБА_3 , яка перебувала в якості пасажира мотоциклу, отримала тілесні ушкодження.

Вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 20.12.2019 у справі №395/875/19, який залишений без змін ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 17.03.2020 та постановою Верховного Суду від 14.09.2021, гр. ОСОБА_1 визнано винним у вказаному вище ДТП.

Вироком, зокрема, встановлено, що гр. ОСОБА_1 станом на 15.05.2019 працював у Новомиргородській підстанції Станції екстреної (швидкої) медичної допомоги ТМО «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області» на посаді водія автотранспортного засобу (санітарний автомобіль екстреної (швидкої) медичної допомоги). Під час скоєння ДТП ОСОБА_1 керував автомобілем "УАЗ", д.н. НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно вироку Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 20.12.2019 у справі №395/875/19, зокрема, стягнуто з ПрАТ "АСК "ІНГО Україна" на користь потерпілої ОСОБА_3 збитки в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в сумі 35 686,07 грн та 1 784,30 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди (всього 37 470,37 грн).

10.04.2020 на виконання зазначеного вироку Новомиргородським районним судом Кіровоградської області видано виконавчий лист № 395/875/19, щодо якого 04.08.2020 старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шереметом О.В. відкрито виконавче провадження № 62709276.

Згідно платіжного доручення № 12399 від 06.08.2020 позивачем сплачено на рахунок Державної казначейської служби України 41 517,41 грн з призначенням платежу: "Опл. страх. відшк., дог 4295782, виконавчий лист".

Постановою старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шеремета О.В. від 12.08.2020 виконавче провадження № 62709276 з примусового виконання виконавчого листа № 395/875/19 про стягнення з АТ "Страхова компанія "ІНГО" на користь потерпілої ОСОБА_3 заборгованості в сумі 37 470,37 грн закінчено на підставі п. 9 ч.1 ст. 39, ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі виконавчого документу.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , власником мотоцикла "Ноndа GLR 125 2 WH", д.н. НОМЕР_1 є ОСОБА_2 .

17.04.2020 ОСОБА_2 звернулась до АТ "Страхова компанія "ІНГО" із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, що сталася 15.05.2019 за участю забезпеченого транспортного засобу "УАЗ", д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та пошкодженого транспортного засобу "Ноndа GLR 125 2 WH", д.н. НОМЕР_1 .

Відповідно до звіту Товариства з обмеженою відповідальністю «СЗУ Україна Консалтинг» № 5770 від 21.09.2020 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, ринкова вартість транспортного засобу "Ноndа", д.н. НОМЕР_1 становить 47 040,89 грн, вартість відновлювального ремонту 136 600,85 грн.

За висновком експертного дослідження № 5829 від 22.09.2020 вартість транспортного засобу "Ноndа", д.н. НОМЕР_1 в пошкодженому стані складає 16 385,35 грн.

22.09.2020 АТ "Страхова компанія "ІНГО" складено страховий акт № 2825535 про відшкодування 30 145,54 грн.

25.09.2020 АТ "Страхова компанія "ІНГО" сплачено за платіжним дорученням № 15479 на користь ОСОБА_2 30 145,54 грн з призначенням платежу: "Опл. страх. відшк. дог 4295782".

АТ "Страхова компанія "ІНГО" звернулось до КНП "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області Кіровоградської обласної ради" з претензією від 09.12.2021 про сплату 67 615,91 грн страхового відшкодування, яка складається з виплачених позивачем на користь ОСОБА_3 коштів в сумі 37 470,37 грн та на користь ОСОБА_2 коштів в сумі 30 145,54 грн.

У відповідь на вказану претензію КНП "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області Кіровоградської обласної ради" відмовлено у виплаті з тих підстав, що зворотна вимога пред`явлена не до винної в ДТП особи, завдавача шкоди, який керував забезпеченим транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а до страхувальника, підпункт "а" пункту 38.1.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на якого не поширюється.

Наведені вище обставини та відсутність оплати стали підставою звернення до суду з позовом у даній справі.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

За змістом ч.ч. 2, 5 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Частиною 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Статтею 1191 Цивільного кодексу України встановлено право зворотної вимоги до винної особи, яке полягає в тому, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон) передбачає, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (ст. 6 Закону).

Суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ), потерпілі (ст. 4 Закону).

Страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу; страховики - страхові організації, що мають право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до вимог, встановлених цим Законом та Законом України "Про страхування" (пункти 1.1., 1.2. ст. 1).

Згідно із абзацом 1 пункту 22.1. ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (надалі Закон) транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (п. 35.1. ст. 35 Закону).

Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - Моторне (транспортне) страхове бюро України), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) (п. 36.1. ст. 36 Закону).

Підпунктом а) пункту 38.1.1. ст. 38 Закону встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, як правильно зазначено судом першої інстанції, за наведеною нормою визначено дві особи, до яких страховик може звернутись з позовом в порядку регресу, а саме: винна в ДТП особа або страхувальник. Відповідно, страховик на власний розсуд визначається та може звернутись з регресною вимогою як до страхувальника, так і до водія.

Враховуючи викладене, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі за рахунок страхувальника, до якого за альтернативним правом страховика він пред`явлений.

Апеляційний господарський суд також вважає слушним посилання суду першої інстанції на ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України з огляду на те, що вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 20.12.2019 у справі №395/875/19 встановлено, що станом на 15.05.2019 ОСОБА_1 працював у Новомиргородській підстанції Стації екстреної (швидкої) медичної допомоги ТМО «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області» на посаді водія автотранспортного засобу (санітарний автомобіль екстреної (швидкої) медичної допомоги) та ДТП сталася під час виїзду ним на виклик, тому наявні підстави для відповідальності юридичної особи (відповідача) за шкоду, завдану її працівником під час виконання трудових (службових) обов`язків.

Згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») неправильна юридична кваліфікація позивачем і відповідачами спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (провадження № 14-473цс18, пункт 83). У зв`язку із цим господарський суд, з`ясувавши в розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу в обґрунтування своїх вимог або заперечень послалися не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх і застосовує у прийнятті рішення саме такі норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини (висновок наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 (провадження № 12-15гс19, пункт 7.43).

З огляду на викладене, відсутність посилання позивача на ст. 1172 Цивільного кодексу України не позбавляє суд права самостійно визначитися з нормативно правовим регулюванням спірних відносин.

Посилання апелянта на порушення судом першої інстанції норм процесуального права внаслідок, на думку відповідача, порушення принципу змагальності сторін, не знайшло свого підтвердження з огляду на те, відповідач не був позбавлений права ані надати письмові заперечення, ані забезпечити участь в судовому процесі повноважного представника. Як вбачається зі змісту клопотання від 23.03.2022, він просив провести підготовче судове засідання, призначене на 26.04.2022, та розгляд справи №912/369/22 по суті без участі представника у зв`язку з запровадженням на території України воєнного стану.

Згідно п.2 ч.2 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України у випадку, передбаченому частиною другою статті 247 цього Кодексу, за наслідками розгляду відповідного клопотання позивача суд з урахуванням конкретних обставин справи може відмовити в задоволенні клопотання та розглянути справу за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 22.02.2022 у справі №912/369/22 в задоволенні клопотання Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відмовлено та визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Посилання апелянта на те, що призначивши справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, суд першої інстанції порушив принципи змагальності сторін, відхиляються апеляційним господарським судом з огляду на те, що неможливість забезпечити участь у справі адвоката не звільняла відповідача від права діяти через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу відповідно до ч. 3 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України; матеріалами справи №912/369/22 доводи відповідача в цій частині не підтверджуються, як зазначалось, у клопотанні від 23.02.2022 він просив провести підготовче судове засідання, призначене на 26.04.2022, та розгляд справи №912/369/22 по суті без участі представника у зв`язку з запровадженням на території України воєнного стану, а не у зв`язку з неможливістю забезпечити явку представника з інших причин.

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються викладеним.

Таким чином, апеляційний господарський суд вважає рішення Господарського суду Кіровоградської області від 24.05.2022 у справі №912/369/22 таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Кіровоградської області у даній справі відсутні.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 282-284, 287 - 289 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області Кіровоградської обласної ради" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 24.05.2022 у справі №912/369/22 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 24.05.2022 у справі №912/369/22 залишити без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на апелянта Комунальне некомерційне підприємство "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області Кіровоградської обласної ради".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п.2 ч.3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя С.Г. Антонік

Суддя І.М. Кощеєв