ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2022 р. Справа№ 911/3241/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Шапрана В.В.

Андрієнка В.В.

секретар

судового засідання Рибчич А.В.

за участю

представників: позивача - не з`явився

відповідача - не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Київської області від 15.06.2022 р. (повне рішення складено 14.07.2022 р.)

у справі № 911/3241/21 (суддя - Колесник Р.М.)

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про визнання права власності на частку у статутному капіталі

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Тех Сервіс" у розмірі 99%, що еквівалентно 29850,00 грн.

Вимоги позивача обгрунтовані тим, що ним на підставі договорів купівлі-продажу було набуто у власність частки статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Тех Сервіс" у загальному розмірі 99%. Однак, у провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває справа № 361/1220/20, у якій розглядаються вимоги ОСОБА_2 , зокрема, про визнання правочинів недійсними, в тому числі і за яким позивачем набуто у власність частки статутного капіталу товариства. Тобто, на думку позивача, відповідачем безпідставно оспорюється право власності позивача на частки статутного капіталу товариства.

Рішенням Господарського суду Київської області від 15.06.2022 р. у справі № 911/3241/21 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу (безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду), у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач посилається на те, що він за відплатними договорами набув право власності на частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Тех Сервіс» у загальному розмірі 99%, в свою чергу були внесені відповідні зміни до статуту вказаного вище товариства та була здійснена державна реєстрація цих змін відповідно до вимог чинного законодавства. Проте відповідач, на думку позивача, безпідставно звернувся до суду із позовом про визнання недійсними договорів купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Тех Сервіс».

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 16.08.2022 р. апеляційну скаргу у справі № 911/3241/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Шапран В.В., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.08.2022 р. витребувано з Господарського суду Київської області матеріали справи № 911/3241/21 та відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 15.06.2022 р. до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи № 911/3241/21.

До суду 15.09.2022 р. надійшли матеріали справи № 911/3241/21.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2022 р. відкрито провадження у справі № 910/3241/21, призначено справу до розгляду на 08.11.2022 р. та зупинено дію рішення Господарського суду Київської області від 15.06.2022 р. у справі № 911/3241/21.

На електронну адресу суду 02.11.2022 р. від представника відповідача надійшло клопотання про участь адвоката Петровської-Караченцевої Л.Г. за обліковим записом ІНФОРМАЦІЯ_1 у судових засіданнях у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та програмного забезпечення «EasyCon».

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.11.2022 р. було задоволено клопотання ОСОБА_2 про участь у судових засіданнях у справі № 910/3241/21 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

У судове засідання 08.11.2022 р. сторони не з`явилися, хоча повідомлялися належним чином про дату, час і місце розгляду скарги електронною поштою відповідно до ч. ч. 6, 7, 8 ст. 120 ГПК України.

Через канцелярію суду від обох сторін надійшли клопотання про розгляд справи без їх участі та без участі представників сторін.

Колегія суддів зазначає, що неявка у судове засідання вказаних сторін або їх представників не перешкоджає розгляду апеляційної скарги. Подальше відкладення призведе до безпідставного затягування розгляду скарги, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об`єктивного розгляду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

16.08.2018 р. між ОСОБА_3 (далі - продавець) та ОСОБА_1 (далі - покупець) було укладено договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Тех Сервіс" (далі - договір).

Також 16.08.2018 р. між ОСОБА_4 (далі - продавець) та ОСОБА_1 (далі - покупець) було укладено договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Тех Сервіс" (далі - договір).

Вказані договори ідентичні за змістом та умовами (далі - договори).

Відповідно до п. 1.1 кожного договору продавець передає покупцю свою частку у розмірі 49,5% у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Тех Сервіс", що еквівалентно 14925,00 грн.

Згідно п. 1.2 укладених договорів продавцю належить частка у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Тех Сервіс" у розмірі 49,5% статутного капіталу Товариства.

Як передбачено п. 4.3 договорів, перехід права власності на частку, що складає 49,5% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Тех Сервіс", від продавця до покупця відбувається в момент укладення цього договору. Перехід корпоративних прав учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Тех Сервіс" від продавця до покупця відбувається в момент внесення відповідних змін до статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Тех Сервіс" та державної реєстрації вказаних змін у відповідних органах державної влади та/або органах місцевого самоврядування чи нотаріуса.

У відповідності до п. 5.1 договорів продавець гарантує, що відчужувана за даним договором частка у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Тех Сервіс" не заставлена, не продана, не подарована, іншим способом не обтяжена, в спорі та під арештом не знаходиться, претензій з боку третіх осіб щодо неї не висувається.

16.08.2018 р. між сторонами укладених договорів було підписано акти приймання-передачі частки у статутному капіталі (корпоративних прав) Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Тех Сервіс", за умовами п. 1 яких відповідно до умов договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Тех Сервіс" продавець передає у власність, а покупець приймає у власність частину частки у статутному капіталі (корпоративні права) Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Тех Сервіс" в розмірі 49,5%, що складає 14925,00 гривень.

Рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Тех Сервіс" від 18.08.2018 р., оформленого протоколом № 4, було вирішено:

- прийняти до складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Тех Сервіс" ОСОБА_1 ;

- відступити частку ОСОБА_4 у розмірі 49,5%, яка становить 14925,00 грн, в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповдальністю "Глобал Тех Сервіс" на користь ОСОБА_1 шляхом укладення договору купівлі-продажу;

- відступити частку ОСОБА_3 у розмірі 49,5%, яка становить 14925,00 грн, в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Тех Сервіс" на користь ОСОБА_1 шляхом укладення договору купівлі-продажу;

- відступити частку ОСОБА_5 у розмірі 1%, яка становить 150,00 грн, в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Тех Сервіс" на користь ОСОБА_1 шляхом укладення договору купівлі-продажу;

- перерозподілити статутний капітал Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Тех Сервіс" наступним чином - вклад ОСОБА_1 складає 100% та становить 30000,00 грн;

- затвердити статут Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Тех Сервіс" у новій редакції;

- затвердити вихід зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Тех Сервіс" ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 .

Вбачається, що ОСОБА_1 є засновником (учасником) юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Тех Сервіс", розмір внеску до статутного фонду - 30000,00 грн, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Разом з цим, у провадженні Красноармійського міськрайонного суду Донецької області перебувала справа № 235/5555/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про стягнення боргу за договором позики від 17.03.2010 р. у розмірі 3913864,49 грн.

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області 17.02.2017 р. у справі справа № 235/5555/16-ц було вжито заходів забезпечення позову шляхом заборони відчуження, а також безоплатної передачі, укладення договорів застави частки ОСОБА_6 у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Тех Сервіс" (розмір частки: 34% статутного капіталу) будь-якій особі.

Відповідач вказує, що будучи обізнаним про постановлення ухвали від 17.02.2017 р. та заборону відчуження частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Тех Сервіс", ОСОБА_6 припинив свою участь у товаристві, а належна йому частка у статутному капіталі у розмірі 34% на підставі договорів купівлі-продажу від 18.02.2017 р. була незаконно відчужена на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які в подальшому на підставі договорів купівлі-продажу від 16.08.2018 р. відчужили набуті ними частки статутного капіталу товариства на користь ОСОБА_1 .

Спір у справі виник у зв`язку з тим, що, на думку позивача, він є добросовісним набувачем майна, при цьому, у провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває справа № 361/1220/20, у якій розглядаються вимоги ОСОБА_2 , зокрема про визнання правочинів недійсними, в тому числі і за якими позивачем набуто у власність частки статутного капіталу товариства, що свідчить про те, що останній не визнає право власності ОСОБА_1 на частки статутного капіталу товариства, тому останній звернувся до суду з вимогою про визнання права власності на частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповіжальністю "Глобал Тех Сервіс" у розмірі 99%.

У свою чергу відповідач вважає, що вчинені правочини щодо відчуження вилученого з обігу майна є нікчемними, а ОСОБА_1 не набув на законних підставах права власності на частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Тех Сервіс", адже нікчемні правочини не створюють юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітко визначену та дієву можливість оскаржити подію, яка, на її думку, порушує її права й охоронювані законом інтереси.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 р. у справі № 910/7164/19.

Як передбачено ст. 178 ЦК України, об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Види об`єктів цивільних прав, перебування яких у цивільному обороті не допускається (об`єкти, вилучені з цивільного обороту), мають бути прямо встановлені у законі. Види об`єктів цивільних прав, які можуть належати лише певним учасникам обороту або перебування яких у цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом (об`єкти, обмежено оборотоздатні), встановлюються законом.

За ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

У відповідності до ч. 1 ст. 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 17.02.2017 р. до складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Тех Сервіс" входили: ОСОБА_3 , розмір частки учасника - 9900,00 грн; ОСОБА_6 , розмір частки учасника - 10200,00 грн та ОСОБА_4 , розмір частки учасника - 9900,00 грн.

18.02.2017 р. між ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договори купівлі-продажу, згідно з якими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 придбано частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Тех Сервіс", які складають по 5100,00 грн та становлять по 17% статутного капіталу, що належать ОСОБА_6 .

Відповідно до нової редакції статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Тех Сервіс", затвердженого протоколом загальних зборів учасників від 02.03.2017 р № 3, учасниками Товариства є:

- ОСОБА_4 , розмір частки у статутному капіталі - 14925,00 грн, (49,5% статутного капіталу);

- ОСОБА_3 , розмір частки у статутному капіталі - 14925,00 грн, (49,5% статутного капіталу);

- ОСОБА_5 , розмір частки у статутному капіталі - 150,00 грн, (1% статутного капіталу).

Як було встановлено вище, ОСОБА_1 , на підставі договорів купівлі-продажу від 16.08.2018 р., придбав належні ОСОБА_4 та ОСОБА_3 частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Тех Сервіс" у сукупному розмірі 99% статутного капіталу.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правомірність правочину презюмується, тобто правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Закріплена зазначеною статтею ЦК України презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили; у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.03.2019 р. у справі № 5015/6070/11.

В матеріалах справи відсутні докази визнання недійсними чи розірвання в судовому порядку укладених між ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 договорів купівлі-продажу часток у статутному капіталі Товариства з обмежено відповідальністю "Глобал Тех Сервіс" від 16.08.2018 р.

Так, у провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебувала справа № 361/1220/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , Броварської міської ради про визнання недійсними договорів купівлі-продажу часток у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Тех Сервіс" від 16.08.2018 р., укладених між ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Однак, рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 17.11.2021 р. у справі № 361/1220/20 відмовлено у задоволенні зазначеного позову.

Таким чином, укладенні договори купівлі-продажу часток у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Тех Сервіс" від 16.08.2018 р. є такими, що породжують взаємні права та обов`язки сторін цих правочинів, що обумовлені їх змістом.

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що 21.08.2018 р. реєстратором виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області Федорищевим С.А. було проведено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу (реєстраційний запис № 3008243) щодо: зміни складу або інформації про засновників; зміни складу засновників (учасників) юридичної особи.

З моменту державної реєстрації частки у статутному капіталі товариства за набувачем до нього переходить володіння часткою, набувач набуває статусу учасника товариства, що надає йому можливість реалізовувати права з частки.

Момент набуття права на частку у статутному капіталі (права власності) та момент набуття права з частки (права участі в господарському товаристві) різняться та можуть не збігатися у часі. Укладення правочину з відчуження частки у статутному капіталі є правовою підставою набуття права на частку (права власності на частку), а тому момент набуття права на частку може визначатися умовами такого правочину. Разом з тим моментом переходу корпоративних прав з частки у статутному капіталі, яка була передана іншій особі, є юридичний факт реєстрації в державному реєстрі зміни складу учасників за актом приймання-передачі, наданим однією із сторін.

Така правова позиція зазначена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2021 р. у справі № 906/1336/19.

Отже, ОСОБА_1 16.08.2018 р., на підставі договорів купівлі-продажу, набув у власність частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Тех Сервіс" у загальному розмірі 99%, а з 21.08.2021 р. останній набув корпоративних прав учасника цього товариства.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Як передбачено ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності.

Позов про визнання права власності у порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України, пред`являється на захист існуючого, наявного права, що виникло у позивача за передбачених законодавством підстав і підтверджується належними та допустимими доказами. Об`єктом цього позову є усунення невизначеності відносин права власності позивача щодо індивідуально визначеного майна. Підставою для звернення до суду з позовом про визнання права власності є оспорення або невизнання наявного права, а не намір набути таке право за рішенням суду.

Позивач у позові про визнання права власності - особа, яка вже є власником, а відповідач - будь-яка особа, яка має сумнів у належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності власника, або така особа, що має до майна власний інтерес.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.04.2021 р. у справі № 910/11702/18.

З матеріалів справи вбачається, що право власності на частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Тех Сервіс" ОСОБА_1 було набуто на підставі договорів купівлі-продажу від 16.08.2018 р., які станом на день ухвалення рішення у цій справі не визнані в судовому порядку недійсними.

При цьому, у матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачем оспорюється право власності позивача на частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Тех Сервіс", або, що відповідач сумнівається в належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності володіння, користування і розпорядження таким майном.

Відповідач вказує на те, що підставою позовних вимог ОСОБА_2 у справі № 361/1220/20 не є невизнання права власності ОСОБА_1 на частку, а те, що існують правові підстави для визнання недійсними договорів купівлі-продажу, на підставі яких позивач набув у власність частку у статутному капіталі ТОВ "Глобал Тех Сервіс".

Враховуючи викладене, а також те, що позивачем не доведено факту оспорювання чи невизнання права власності на майно відповідачем, що свідчить про відсутність порушення відповідачем прав позивача, тому відсутні правові підстави для задоволення вимог позивача та визнання права власності на частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Тех Сервіс" у розмірі 99%, що еквівалентно 29850,00 грн.

Доводи апеляційної скарги позивача є, фактично, тотожними тим доводам, які були викладені ним у позовній заяві, а відтак, вже оцінені судом вище.

Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розцінюватись як вимога детально відповідати на кожний аргумент апеляційної скарги (рішення ЄСПЛ у справі Трофимчук проти України, № 4241/03, від 28.10.2010 р.).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 276 ГПК передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вказані обставини, здійснивши перевірку та оцінку всіх належних доказів, наявних у матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду Київської області від 15.06.2022 р. у справі № 911/3241/21 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки під час ухвалення постанови 08.11.2022 р. були відсутні учасники справи, тому датою ухвалення цього судового рішення є дата його повного складення, зокрема 17.11.2022 р.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 15.06.2022 р. у справі № 911/3241/21 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на ОСОБА_1 .

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Шапран

В.В. Андрієнко