РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.11.2022Справа № 910/7588/22
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом приватного підприємства "Універсам-Полтава"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Паверсток"

про стягнення 708 245,70 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Універсам-Полтава" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Паверсток" про стягнення 708 245,70 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що між сторонами укладено договір №32283 від 05.07.2021 про постачання електричної енергії споживачу.

30.06.2022 закінчився строк для постачання відповідачем електроенергії, оплаченої позивачем для забезпечення своїх потреб у червні 2022, відповідач не повернув позивачу суму попередньої оплати.

У зв`язку з чим, 28.07.2022 позивач звернувся до відповідача з вимогою вих. №38 про повернення переплати (залишку коштів) в сумі 708 245,70 грн., яку відповідач залишив без задоволення.

У зв`язку з чим позивач звернувся до суду.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.08.2022 вищевказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк для усунення її недоліків з дня вручення цієї ухвали.

29.08.2022 до канцелярії суду позивач подав заяву про усунення недоліків з доданими документами.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.09.2022 року відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Надано відповідачу строк у 15 днів з дати отримання ухвали на подання відзиву.

Вищезазначена ухвала суду отримана відповідачем 05.09.2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за №016.

Відповідач не скористався наданим їм законом правом подати письмові заперечення проти позову.

Зважаючи на вищезазначене, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Водночас, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02.09.2010, «Смірнова проти України» від 08.11.2005, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 та інші).

З огляду на зазначені вище обставини, для визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, а також виконання завдання розгляду справи по суті, розгляд справи здійснено за межами строків, встановлених Господарським процесуальним кодексом України, проте в розумні строки.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

05.07.2021 між приватним підприємством "Універсам-Полтава" (споживач) та товариством з обмеженою відповідальністю "Паверсток" (постачальник) укладено договір №32283 про постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до п.2.1 договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

За приписами ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Відповідно до ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Згідно з п. 3.1 договору датою початку постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві приєднанні, яка є додатком 1 до цього договору, якщо інша дата не визначена комерційною пропозицією, але в будь-якому випадку не раніше строку початку дії договору.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до договору.

Ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни (п.5.3 договору).

Пунктом 5.4 договору передбачено, що розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Відповідно до п.5.5 договору розрахунку споживача за цим договором здійснюються на поточний рахунок постачальника зі спеціальним режимом використання.

Оплата вважається здійсненою після того, як на поточний рахунок постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов цього договору. Поточний рахунок постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни.

В заяві-приєднання до договору про постачання електричної енергії (додаток №1 до договору) передбачено, що початок постачання з 01.08.2021.

На виконання умов договору №32283 від 05.07.2021 у період з 01.08.2021 по 30.06.2022 відповідач передав, а позивач прийняв електроенергію на загальну суму 5 758 852,78 грн., що підтверджується підписаними між сторонами актами надання послуг, а саме: №030821081 від 31.08.2021 на суму 489 953,12 грн., №030821091 від 30.09.2021 на суму 421 608,49 грн., №030821101 від 31.10.2021 на суму 550 083,52 грн., №030821111 від 30.11.2021 на суму 678 703,34 грн., №030821121 від 31.12.2021 на суму 772 886,57 грн., №30822011 від 31.01.2022 на суму 796 931,23 грн., №30822021 від 28.02.2022 на суму 464 067,64 грн., №30822031 від 31.03.2022 на суму 437 105,04 грн., №30822041 від 30.04.2022 на суму 474 675,04 грн., №30822051 від 31.05.2022 на суму 351 629,02 грн., №30822061 від 30.06.2022 на суму 321 209,77 грн.

У період з 23.07.2021 по 06.06.2022 позивачем в рахунок оплати за електричну енергію було сплачено грошові кошти у загальній сумі 6 467 098,48 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, а саме: №1070 від 23.07.2021 на суму 386 225,74 грн., №UA1485 від 20.08.2021 на суму 594 058,54 грн., №UA1543 від 23.09.2021 на суму 594 058,54 грн., №UA1608 від 22.10.2021 на суму 630 419,87 грн., №UA1667 від 24.11.2021 на суму 841 983,52 грн., №UA1726 від 24.12.2021 на суму 408 000,00 грн., №1102 від 24.12.2021 на суму 400 000,00 грн., №UA1779 від 21.01.2022 на суму 667 800,00 грн., №UA1842 від 22.02.2022 на суму 680 111,80 грн., №1134 від 24.03.2022 на суму 38 094,51 грн., №1149 від 15.04.2022 на суму 5 000,00 грн., №UA1886 від 20.04.2022 на суму 40 000,00 грн., №1151 від 20.04.2022 на суму 106 946,65 грн., №UA1949 від 17.05.2022 на суму 205 818,00 грн., №UA1942 від 11.05.2022 на суму 268 581,31 грн., №1168 від 24.05.2022 на суму 10 000,00 грн., №UA1963 від 06.06.2022 на суму 590 000,00 грн.

Відповідачем направлено позивачу лист №1 від 30.06.2022 з повідомленням про неможливість продовжувати господарську діяльність та виконувати свої зобов`язання за договором. Також, в листі повідомлялося про те, що 23.06.2022 ТОВ «Паверсток» отримав статус «дефолтний».

Як зазначено позивачем, після вищезазначеного листі відповідач зупинив поставку електроенергії позивачеві, а позивач змінив постачальника.

У виставленому відповідачем рахунку № від 30.06.2022 зазначено, що залишок коштів позивача станом на 30.06.2022 склав 708 245,70 грн.

Також, в матеріалах справи наявний акт звірки взаємних розрахунків на 30.06.2022 між приватним підприємством «Універсам-Полтава» та товариством з обмеженою відповідальністю «Паверсток» підписаний та скріплений печатками сторін в якому зазначено, що на 30.06.2022 заборгованість на користь приватного підприємства «Універсам-Полтава» становить 708 245,70 грн.

Відповідно до п. 13.6. договору якщо у разі розірвання цього договору за ініціативою постачальника або споживача та після здійснення остаточного розрахунку між сторонами на особовому рахунку споживача залишились кошти, сплачені у якості попередньої оплати або забезпечення виконання зобов`язань, ці кошти за заявою споживача перераховуються на його банківський рахунок.

28.07.2022 позивач звернувся до відповідача з вимогою №38 від 27.07.2022 в якій вимагав повернути кошти у сумі 708 245,70 грн.

Як зазначено позивачем, відповідач залишив вимогу без задоволення, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача передплати (залишку коштів) в розмірі 708 245,70 грн. (6 467 098,48 грн. (оплачено позивачем) - 5 758 852,78 грн. (передано електроенергії).

Частиною 1 статті 670 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

За приписами ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Згідно пункту 6.1.22. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312, якщо фактичні дані комерційного обліку перевищують прогнозні, споживач повинен протягом 5 робочих днів з дати отримання остаточного рахунку здійснити платежі на користь попереднього електропостачальника. Якщо споживачем здійснена переплата за прогнозними даними споживання, попередній електропостачальник повинен протягом 5 робочих днів повернути споживачу надлишок коштів. Зазначені платежі мають бути здійснені сторонами протягом 10 робочих днів після зміни електропостачальника.

Матеріалами справи підтверджено здійснення господарських операцій між сторонами за договором № 32283 від 05.07.2021 року згідно з наданими позивачем платіжними дорученнями та актами надання послуг.

Відповідач належних та допустимих доказів повернення позивачу попередньої оплати за електричну енергію, обсяги якої не були спожиті, суду не надав.

В силу ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Суд звертає увагу на те, що відповідачем не вчинено жодної дії і не надано жодного доказу з метою спростування факту існування у нього заборгованості перед позивачем на заявлену до стягнення суму.

З огляду на вищевикладене, в силу чинного законодавства позивач наділений правом вимагати повернення коштів попередньої оплати та враховуючи, що позивач має право вільно обирати незаборонений законом спосіб захисту прав і свобод, у тому числі й судовий, відповідач доказів, які б підтверджували поставку товару чи повернення попередньої оплати за електричну енергію в сумі 708 245,70 грн. не надав, доводів позивача не спростував, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 708 245,70 грн. попередньої оплати за договором № 32283 від 05.07.2020 року є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 статті 76 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 7 360,00 грн.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати: на професійну правничу допомогу.

За змістом ч. 1, ч. 3 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

У відповідності до частин 1-4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивачем надано до матеріалів справи:

- договір про надання професійної правової допомоги №3 від 15.07.2022, укладений між приватним підприємством «Універсам-Полтава» (клієнт) та адвокатом Куліш Сергієм Миколайовичем, відповідно до умов якого адвокат зобов`язується надати клієнту професійну правничу допомогу щодо стягнення у судовому порядку на користь клієнта заборгованості з товариства з обмеженою відповідальінстю «Паверсток», яка утворилась в результаті відмови останнього повернути передоплату за не поставлену електроенергію по договору №32283 від 05.07.2021р. про постачання електричної енергії, а клієнт зобов`язується лплатити послугу адвоката на умовах, визначених цим догоовром.

Відповідно до п.4.1 договору за послуги адвоката клієнт зобов`язується сплатити адвокату винагороду (гонорар) за такими розцінками:

- первинна консультація, ознайомлення з проблемою та документами клієнта, зустрічні питання клієнту - 360,00 грн.,

- робота адвоката по підготовці документів (заяв, скарг, позовів, апеляційних і касаційних скарг, інших професуальних документів), а також консультації клієнта - 500,00 грн. за 1 год. Час, витрачений адвокатом на проїзд для виконання цього договору також оплачується за розцінками 500,00 грн. за 1 год.

- акт виконаних робіт (надання послуг) від 08.08.2022 на загальну суму 7 360,00 грн.,

- платіжне доручення №UA2052 від 09.08.2022 на загальну суму7 360,00 грн.,

Отже, з наведеного вбачається, що позивачем надано суду докази понесення витрат на професійну правничу допомогу в межах даної справи у розмірі 7 360,00 грн., а тому дані послуги підлягають задоволенню в заявленому розмірі.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ч.1 ст. 74, ч.1 ст. 77, ст.ст. 79, 129,ч. 9 ст. 165, ст.ст. 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з до товариства з обмеженою відповідальністю "Паверсток" (03038, м. Київ, вулиця Грінченка Миколи, будинок 4, ідентифікаційний код 43016569) на користь приватне підприємство "Універсам-Полтава" (36040, Полтавська обл., місто Полтава, вулиця Мазепи Івана, будинок 45/4, ідентифікаційний код 13938794) борг в розмірі 708 245 (сімсот вісім тисяч двісті сорок п`ять) грн. 70 коп., судовий збір в розмірі 10 623 (десять тисяч шістсот двадцять три) грн. 70 коп. та витрати на на правову допомогу в розмірі 7 360 (сім тисяч триста шістдесят) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С. М. Мудрий