ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2022м. ХарківСправа № 922/4462/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

при секретарі судового засідання Гаврильєву О.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оріон-Плюс", м. Харків
про стягнення 9404,48 грн.
за участю представників сторін:

позивача - не з`явився

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі", м. Харків звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Оріон-Плюс", м. Харків, про стягнення з відповідача заборгованість у сумі 9404,48 грн, з яких: 6946,54 грн борг за невиконання договірних зобов`язань по сплаті спожитої теплової енергії на потреби опалення за період з січня 2017 року по квітень 2019 року, 1739,21 грн - інфляційні втрати, 718,73 грн - 3% річних. Також позивач просить суд покласти на відповідача витрати зі сплати судового збору.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15 листопада 2021 року була прийнята позовна заява до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ухвалою суду вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 06 грудня 2021 року на 11 годин.

06 грудня 2021 року у судовому засіданні була оголошена перерва до 20 грудня 2021 року до 12 годин, про що ухвалою повідомлено сторін.

06 грудня 2021 року після судового засідання позивач надав письмові уточнення позовних вимог по справі №922/3950/21.

20 грудня 2021 року позивач надав клопотання, в якому просить залишити письмові уточнення по справі без розгляду.

Протокольною ухвалою суду від 20 грудня 2021 року задоволено клопотання позивача про залишення письмових уточнень по справі без розгляду.

Крім того, у поданому клопотанні, позивач просить суд подальший розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20 грудня 2021 року вказано, що справу №922/4462/21 розглядати за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 18 січня 2022 року на 11 годин, про що повідомити учасників справи.

Розпорядженням № 41/2022 від 16 лютого 2022 року щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Ольшанченка В.І. призначено повторний автоматизований розподіл справи №922/4462/21.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (заяви, скарги, клопотання) між суддями від 16 лютого 2022 року по справі № 922/4462/21 визначено суддю Хотенця П.В.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17 лютого 2022 року вказано, що розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено справу до розгляду у підготовчому засіданні на 14 березня 2022 року на 11:30 годин.

Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX затверджено Указ Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, дію воєнного стану на даний час продовжено.

Підготовче засідання у справі, призначене на 14 березня 2022 року, не відбулося у зв`язку із введенням Указом Президента України від 24 лютого 2022 року за № 64/2022 воєнного стану в Україні.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16 серпня 2022 року призначено підготовче засідання по справі № 922/4462/21 на 13 вересня 2022 року 11:30 годин.

13 вересня 2022 року з 9:00 до 18:00 у приміщенні Господарського суду Харківської області, була відсутня електроенергія. Призначене ухвалою суду від 16 серпня 2022 року на 13 вересня 2022 року о 11:30 годин підготовче засідання не відбулося з незалежних від суду причин та поштова кореспонденція не могла бути оброблена та внесена до АСДС, що підтверджується Актом відсутності електроенергії.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14 вересня 2022 року на підставі статтей 177, 182, 183, пункту 3 частини 2 статті 185, статті 232 Господарського процесуального кодексу України закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 01 листопада 2022 року на 11:20 годин.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, на адресу суду повернулись ухвала від 16 серпня 2022 року з відміткою пошти "адресат відсутній за вказаною адресою".

Частинами 2, 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно пункту 4 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за місцезнаходженням.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений судом про розгляд спору за його участю. При цьому, неотримання адресатом кореспонденції від судового органу є суб`єктивною поведінкою здійснення стороною своїх процесуальних прав, що не може вважатися поважною причиною, яка перешкоджала відповідачу подати відзив на позовну заяву у встановлений судом строк.

В той же час, відповідач не був позбавлений можливості скористатися вільним доступом до електронного реєстру судових рішень в Україні, в силу статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" та ознайомитися з ухвалою Господарського суду Харківської області та визначеними у ній датами та часом розгляду даної справи та забезпечити представництво його інтересів в судових засіданнях.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 3 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07 липня 1989 року).

Враховуючи, що судом було здійснено всі заходи, щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, у матеріалах справи достатньо документів для правильного вирішення спору по даній справі, суд дійшов висновку про те, що неявка в судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Оріон-Плюс" займає нежитлові приміщення загальною площею 73,5 кв. м. у житловому будинку № 12-А по вул. Шекспіра у м. Харкові. Система опалення зазначених приміщень є невід`ємною частиною централізованої системи опалення житлового будинку, теплопостачання яких здійснює Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", тому при подачі теплової енергії у централізовану систему опалення житлових будинків одночасно опалюються нежитлові приміщення відповідача.

01 січня 2007 року між Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі" (позивачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Оріон-Плюс" (відповідачем) був укладений договір про постачання теплової енергії № 11588.

Відповідно до умов договору позивач (енергопостачальна організація) зобов`язався постачати відповідачеві (споживачеві) теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а відповідач зобов`язався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені договором.

У пункті 2.1. вказаного договору зазначено, що теплова енергія постачається споживачу в обсягах згідно з додатком 1 до цього договору у вигляді гарячої води на такі потреби: опалення та вентиляцію в період опалювального сезону; гаряче водопостачання протягом року; технологічні потреби відповідно з виробничою програмою; кондиціювання повітря по мірі необхідності.

Пунктом 3.2. договору передбачено обов`язки споживача теплової енергії. Так, споживач теплової енергії зобов`язується додержуватися кількості споживання теплової енергії за кожним параметром в обсягах, які визначені в додатку 1, не допускаючи їх перевищення; виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором (підпункти 3.2.1., 3.2.2. пункту 3.2.)

В свою чергу енергопостачальна організація мас право вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування тепловою енергією, обмежувати або повністю припиняти постачання теплової енергії у випадках та порядку, визначених правилами користування тепловою енергією, іншими нормативними актами України, а також додатком 3 до договору (підпункти 4.1.3., 4.1.4. пункту 4.1.). А також енергопостачальна організація зобов`язана забезпечувати постачання теплової енергії споживачу в обсягах згідно з договором (підпункт 4.2.1. пункту 4.2.).

Матеріали справи свідчать про те, що позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі, на підставі Розпорядження про початок та кінець опалювального сезону 2016-2017, 2017-2018 р.р. та вищезазначеного договору здійснив відпуск теплової енергії Товариству з обмеженою відповідальністю "Оріон-Плюс", та направив на його адресу рахунки на оплату спожитої теплової енергії.

Факт споживання відповідачем теплової енергії на потреби опалення приміщень з січня 2017 року по квітень 2018 року підтверджується актами про підключення опалення на початку опалюваних сезонів та актами про відключення опалення наприкінці опалюваних сезонів до житлового будинку, де розташовані нежитлові приміщення відповідача. Вищезазначені акти на підключення та відключення опалення підписані та скріплені печатками уповноважених представників Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" та балансоутримувача цих будинків - Комунального підприємства "Жилкомсервіс".

Згідно пункту 6.3 договору, відповідач зобов`язався за 3 дні до початку розрахункового періоду сплачувати позивачу попередню оплату вартості необхідного обсягу теплової енергії, що і є заявкою на наступний розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок розрахункового періоду. Розрахунковим періодом, відповідно до пункту 6.2. договору, є календарний місяць, по результатам якого підписується акт на відпуск-получення теплової енергії.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач, в свою чергу, не належним чином виконував взяті на себе за договором зобов`язання, не сплачував вартість заявленої та отриманої теплової енергії у визначені договором строки, порядку та розмірі, внаслідок чого за період з січня 2017 року по квітень 2019 року утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 6946,54 грн, яка до цього часу не погашена.

Розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться виключно у грошовій формі відповідно до встановлених тарифів. Розрахунковим періодом є календарний місяць (пункти 6.1., 6.2. договору).

Сторони у пункті 6.4. договору домовились, що якщо споживач розраховується за показниками приладів обліку: при перевищенні фактичного використання теплової енергії понад заявлену та сплачену до початку розрахункового періоду, це перевищення окремо оплачується споживачем не пізніше 25-го числа поточного місяця; у випадку, коли фактичне використання теплової енергії нижче від заявленого та сплаченого до початку розрахункового періоду, залишок (сальдо) розрахунків визначається за фактичними показниками приладів обліку. У пунктах 6.5., 6.7. договору сторони дійшли згоди, що споживачі, що не мають приладів обліку, кількість фактично спожитої теплової енергії визначають згідно з договірними навантаженнями з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія від теплових джерел енергопостачальної організації та кількості годин (діб) роботи теплоспоживального обладнання споживача в розрахунковому періоді. Різниця між заявленою та фактично спожитою тепловою енергією сплачується споживачем не пізніше як в термін 5 банківських днів з часу отримання рахунку на оплату. Погашення боргу повинно бути здійснено протягом 5 днів після одержання рахунку від працівника підприємства або 7 днів після відправлення поштою. В разі несплати в указані терміни дія товарного кредиту продовжується на суму боргу, який залишився.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (стаття 11 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, статті 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно частини 6 статті 19 Закону України "Про теплопостачання", споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до частини 6 статті 25 Закону України Про теплопостачання у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується в судовому порядку.

Згідно частини 1 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і підігріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору не допускається.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно вимог статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 6946,54 грн боргу за невиконання договірних зобов`язань по сплаті спожитої теплової енергії на потреби опалення за період з січня 2017 року по квітень 2019 року задовольнити.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 1739,21 грн за період з 07 листопада 2017 року по 11 жовтня 2021 року та 3% річних у розмірі 718,73 грн за період з 07 листопада 2017 року по 11 жовтня 2021 року, суд зазначає наступне.

Згідно статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз зазначеної статті вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Суд, перевіривши розрахунок позивача, період нарахування останнім вказаної суми інфляційних втрат та 3% річних дійшов висновку про те, що відповідний розрахунок є вірним, та відповідає нормам чинного законодавства, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 1739,21 грн за період з 07 листопада 2017 року по 11 жовтня 2021 року та 3% річних у розмірі 718,73 грн за період з 07 листопада 2017 року по 11 жовтня 2021 року є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статей 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 73 Господарського процесуального кодексу України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 129 Господарського процесуального кодексу України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином на відповідача покладається судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1-5, 10, 11, 12, 20, 41-46, 73-80, 86, 123, 129, 183, 194, 195, 196, 201, 208-210, 217, 218, 219, 220, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Оріон-Плюс" (61180, м. Харків, вул. Шекспіра, буд. 12-А, ) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, розрахунковий рахунок НОМЕР_1 в Філії Харківського обласного управління АТ "Ощадбанк", МФО 351823, ) 6946,54 грн боргу за невиконання договірних зобов`язань по сплаті спожитої теплової енергії на потреби опалення за період з січня 2017 року по квітень 2019 року, 1739,21 грн - інфляційних втрат за період з 07 листопада 2017 року по 11 жовтня 2021 року, 718,73 грн 3% річних за період з 07 листопада 2017 року по 11 жовтня 2021 року та 2270,00 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Повне рішення складено "10" листопада 2022 р.

Суддя П.В. Хотенець