ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2022 р. м. Житомир Справа № 906/901/21

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Шніт А.В.

секретар судового засідання Шундрик Т.В.

за участю представників сторін:

прокурор: Дереча І.В. - посвідчення №057589 від 22.10.2020;

від відповідача 1: не з`явився;

від відповідача 2: Тещенко М.М. - ордер серія ЖТ №101647 від 11.10.2021;

від відповідача 3: не з`явився;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Керівника Чуднівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Любарської об`єднаної територіальної громади

до 1) Любарської селищної ради Любарського району Житомирської області

2) Любарського дитячого закладу оздоровлення та відпочинку "Світанок" Любарської селищної ради Житомирського району Житомирської області

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Ростдорстрой"

про визнання недійсними договорів оренди та звільнення приміщень

Керівник Чуднівської окружної прокуратури Житомирської області в інтересах держави в особі Любарської об`єднаної територіальної громади звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом до Любарської селищної ради Любарського району Житомирської області; Любарського дитячого закладу оздоровлення та відпочинку "Світанок" Любарської селищної ради Любарського району Житомирської області; Товариства з обмеженою відповідальністю "Ростдорстрой" про визнання недійсними договорів оренди нерухомого майна №1 від 23.04.2021, №2 від 23.04.2021, №3 від 23.04.201, №4 від 23.04.2021 та звільнення приміщень, які є предметом оспорюваних договорів.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається, зокрема, на ст.16, 203, 215, 217, 236, 638, 651, 785 Цивільного кодексу України, положення Закону України "Про охорону дитинства", Закону України "Про оздоровлення та відпочинок дітей", Закону України "Про позашкільну освіту", Закону України "Про освіту", Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Постанови Верховної Ради України №1137-VI від 17.03.2009 "Про запровадження мораторію на ліквідацію, відчуження, перепрофілювання оздоровчих закладів (дитячих, професійних тощо)".

Ухвалою суду від 25.08.2021 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначити підготовче засідання.

Ухвалою суду від 04.10.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу №906/901/21 до судового розгляду по суті; розгляд справи по суті призначено на 02.11.2022 о 09:30.

Прокурор у судовому засіданні 02.11.2022 позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник 2-го відповідача в судовому засіданні 02.11.2022 проти позову заперечив з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Представники 1-го і 3-го відповідачів у судове засідання 02.11.2022 не прибули, про причину неявки суд не повідомили, хоча з датою, часом та місцем розгляду справи ознайомлені вчасно та належним чином (поштовим зв`язком і засобами електронного зв`язку) (а.с. 140-143, т.3).

Варто зазначити, що відповідно до ч.2 ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно ч.1, 2 ст.3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що 1-ий та 3-ій відповідачі мали доступ до судових рішень та мали можливість ознайомитись з ухвалами суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Отже, 1-го та 3-го відповідачів належним чином повідомлено про призначення судового засідання у справі №906/901/21 на 02.11.2022.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п.1 ч.3 ст.202 ГПК України).

З огляду на викладене та те, що явка представників 1-го та 3-го відповідачів у судове засідання обов`язковою не визнавалася, суд вважає, що їх відсутність не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення прокурора, 2-го відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Фактичні обставини справи.

Рішенням Любарської селищної ради (1-ий відповідач) №165 від 24.02.2021 вирішено передати в оренду майно комунальної власності Любарської селищної ради, зокрема, частину приміщень Любарського дитячого закладу оздоровлення та відпочинку "Світанок" (2-ий відповідач): корпус №1 площею 645,3кв.м; корпус №2 площею 306,3кв.м; котельню з банею площею 145,2кв.м; складське приміщення площею 27,4кв.м, що знаходяться за адресою: Житомирська обл., Житомирський р-н, смт Любар, вул. Костьольна, 23; строк оренди 5 років (а.с. 35-36, т.1).

Відповідно до протоколу електронного аукціону №UA-PS-2021-03-17-000120-1 від 06.04.2021 переможцем по лоту: "Оренда нерухомого майна: частини приміщень Любарського дитячого закладу оздоровлення та відпочинку "Світанок" Любарської селищної ради - корпус №2, загальною площею 306,3кв.м, за адресою: Житомирська обл., смт Любар, вул. Костьольна, 23" став учасник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ростдорстрой" (3-ій відповідач) (а.с. 37-38, т.1).

Згідно протоколу електронного аукціону №UA-PS-2021-03-17-000115-1 від 06.04.2021 переможцем по лоту: "Оренда нерухомого майна: частини приміщень Любарського дитячого закладу оздоровлення та відпочинку "Світанок" Любарської селищної ради - корпус №1, загальною площею 645,3кв.м, за адресою: Житомирська обл., смт Любар, вул. Костьольна, 23", став учасник - ТОВ "Ростдорстрой" (а.с. 39-40, т.1).

Відповідно до протоколу електронного аукціону №UA-PS-2021-03-17-000130-1 від 07.04.2021 переможцем по лоту: "Оренда нерухомого майна: частини приміщень Любарського дитячого закладу оздоровлення та відпочинку "Світанок" Любарської селищної ради - складське приміщення загальною площею 27,4кв.м, за адресою: Житомирська обл., смт Любар, вул. Костьольна, 23", став учасник - ТОВ "Ростдорстрой" (а.с. 41-42, т.1).

Також, згідно протоколу електронного аукціону №UA-PS-2021-03-17-000124-1 від 07.04.2021 переможцем по лоту: "Оренда нерухомого майна: частини приміщень Любарського дитячого закладу оздоровлення та відпочинку "Світанок" Любарської селищної ради - котельня з банею, загальною площею 145,2кв.м, за адресою: Житомирська область, смт Любар, вул. Костьольна, 23", став учасник - ТОВ "Ростдорстрой" (а.с. 43-44, т.1).

Рішенням Любарської селищної ради №94 від 20.04.2021 (а.с. 33-34, т.1) затверджено протоколи про результати електронних аукціонів з оренди нерухомого майна №UA-PS-2021-03-17-000120-1 від 06.04.2021, №UA-PS-2021-03-17-000115-1 від 06.04.2021, №UA-PS-2021-03-17-000130-1 від 07.04.2021, №UA-PS-2021-03-17-000124-1 від 07.04.2021 та уповноважено директора Любарського дитячого закладу оздоровлення та відпочинку "Світанок" укласти договори оренди нерухомого майна із переможцем електронного аукціону - ТОВ "Ростдорстрой" на:

- частину приміщень закладу - корпус №2 за адресою: Житомирська область, смт Любар, вул. Костьольна, 23, загальною площею 306,3кв.м, з орендною платою за базовий місяць - 15 050,00грн, терміном на 5 років;

- частину приміщень закладу - корпус №1 за адресою: Житомирська область, смт Любар, вул. Костьольна, 23, загальною площею 645,3кв.м, з орендною платою за базовий місяць - 31 700,00грн, терміном на 5 років;

- частину приміщень закладу - складське приміщення за адресою: Житомирська область, смт Любар, вул. Костьольна, 23, загальною площею 27,4кв.м, з орендною платою за базовий місяць - 143,31грн, терміном на 5 років;

- частину приміщень закладу - котельня з банею за адресою: Житомирська область, смт Любар, вул. Костьольна, 23, загальною площею 145,2кв.м, з орендною платою за базовий місяць - 1 078,02грн, терміном на 5 років.

23.04.2021 між Любарським дитячим закладом оздоровлення та відпочинку "Світанок" Любарської селищної ради (орендодавець, балансоутримувач), Любарською селищною радою (уповноважений орган управління) та ТОВ "Ростдорстрой" (орендар) укладено договір оренди нерухомого майна №1, а саме: частини приміщень Любарського дитячого закладу оздоровлення та відпочинку "Світанок" Любарської селищної ради, складського приміщення загальною площею 27,4кв.м, за адресою: Житомирська область, смт Любар, вул. Костьольна, 23, балансовою вартістю 3 196,80грн, з орендною платою 143,31грн, без врахування ПДВ (а.с. 62-75, т.1).

Також, 23.04.2021 між Любарським дитячим закладом оздоровлення та відпочинку "Світанок" Любарської селищної ради (орендодавець, балансоутримувач), Любарською селищною радою (уповноважений орган управління) та ТОВ "Ростдорстрой" (орендар) укладено договір оренди нерухомого майна №2, а саме: частини приміщень Любарського дитячого закладу оздоровлення та відпочинку "Світанок" Любарської селищної ради, корпусу №1 загальною площею 645,3кв.м, за адресою: Житомирська область, смт Любар, вул. Костьольна, 23, ринковою вартістю 2 615 400грн, з орендною платою 26 416,67грн, без урахування ПДВ (а.с. 77-89, т.1).

Крім того, 23.04.2021 між Любарським дитячим закладом оздоровлення та відпочинку "Світанок" Любарської селищної ради (орендодавець, балансоутримувач), Любарською селищною радою (уповноважений орган управління) та ТОВ "Ростдорстрой" (орендар) укладено договір оренди нерухомого майна №2, а саме: частини приміщень Любарського дитячого закладу оздоровлення та відпочинку "Світанок" Любарської селищної ради, корпусу №2, загальною площею 306,31кв.м, за адресою: Житомирська область, смт Любар, вул. Костьольна, 23, ринковою вартістю 1 241 400грн, з орендною платаю 2 541,67грн, без врахування ПДВ (а.с. 91-104, т.1).

23.04.2021 між Любарським дитячим закладом оздоровлення та відпочинку "Світанок" Любарської селищної ради (орендодавець, балансоутримувач), Любарською селищною радою (уповноважений орган управління) та ТОВ "Ростдорстрой" (орендар) укладено договір оренди нерухомого майна №2, а саме: частини приміщень Любарського дитячого закладу оздоровлення та відпочинку "Світанок" Любарської селищної ради, котельню з банею, загальною площею 145,2кв.м, за адресою: Житомирська область, смт Любар, вул. Костьольна, 23, балансовою вартістю 88 946,28грн, з орендною платою 398,35грн, без врахування ПДВ (а.с. 106-119, т.1).

Згідно п.1.3 вказаних договорів оренди майно передаєтеся в оренду з метою використання для господарської діяльності.

Відповідно до п.12.1 зазначених вище договорів, останні укладено строком на 5 років з 23.04.2021 по 23.04.2026.

На виконання вищевказаних договорів оренди спірні об`єкти нерухомості Любарським дитячим закладом оздоровлення та відпочинку "Світанок" Любарської селищної ради передано Товариству з обмеженою відповідальністю "Ростдорстрой" за актами приймання-передачі №1 від 23.04.2021, №2 від 23.04.2021, №3 від 23.04.2021, №4 від 23.04.2021 (а.с. 7-10, т.3).

Посилаючись на зайняття 3-ім відповідачем господарською діяльністю, яка не пов`язана із наданням послуг у галузі позашкільної освіти, організацією оздоровлення й відпочинку дітей та їхньої реабілітації, забезпеченням освітнього процесу або обслуговуванням учасників цього процесу, що, на думку прокурора, суперечить вимогам чинного законодавства про охорону дитинства в частині оздоровлення та відпочинку дітей (у контексті передачі в оренду спірних об`єктів нерухомого майна), останній звернувся до господарського суду з позовними вимогами про визнання вказаних вище договорів оренди нерухомого майна недійсними та зобов`язання 3-го відповідача звільнити і повернути 2-му відповідачеві спірне нерухоме майно.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до ст. 203 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Тобто, договір може бути визнаний недійсним за позовом особи, яка не була його учасником, за обов`язкової умови встановлення судом факту порушення цим договором прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі №905/1227/17).

Варто зазначити, що відповідно до статті 143 Конституції України, територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування, зокрема, управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання.

Згідно зі ст. 172 ЦК України, територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов`язки через органи місцевого самоврядування у межах їх компетенції, встановленої законом.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

За змістом ч.3 ст.24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до ч.2 ст.203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Зокрема, ч.1 ст.317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст.327 ЦК України у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Так, з наявних у матеріалах справи рішення Любарської селищної ради №1206 від 22.10.2020 "Про затвердження актів передачі-приймання зі спільної власності територіальних громад сіл, селища, району установ, підприємств та нерухомого майна у комунальну власність Любарської селищної ради" (а.с. 5, т. 3) і Передавального акту матеріальних цінностей Любарського дитячого закладу оздоровлення і відпочинку "Світанок" Любарської селищної ради Житомирського району Житомирської області у комунальну власність Любарської селищної ради (а.с. 6, т. 3), вбачається, що станом на час виникнення спірних правовідносин власником нерухомого майна, яке є об`єктом оспорюваних договорів у даній справі, був 1-ий відповідач.

При цьому, рішенням сесії Любарської селищної ради №24 від 10.12.2020 затверджено Положення про Любарський дитячий заклад оздоровлення і відпочинку "Світанок" Любарської селищної ради Житомирського району Житомирської області (далі - Положення) (а.с. 48-57, т. 1).

Відповідно до п. 1.1 Положення Любарський дитячий заклад оздоровлення та відпочинку "Світанок" є позашкільним оздоровчо-виховним закладом, постійно діючим, призначеним для оздоровлення, відпочинку і розвитку дітей, має матеріально-технічну базу, кадрове забезпечення, технологію для надання послуг з оздоровлення та відпочинку дітей відповідно до державних соціальних стандартів надання послуг з оздоровлення й відпочинку.

Любарський дитячий заклад оздоровлення і відпочинку "Світанок" Любарської селищної ради Житомирського району Житомирської області є комунальною власністю (п. 1.3 Положення).

За змістом п. 2.4, 2.5 Положення за своєю організаційно-право формою дитячий оздоровчий заклад є комунальним, власником якого є Любарська селищна рада. Власник дитячого закладу здійснює фінансове забезпечення, забезпечує його функціонування, комплектування інвентарно-технічним та іншим обладнанням, відповідно до державних стандартів оздоровлення та відпочинку дітей.

Згідно п. 7.3, 7.10. Положення дитячий заклад не є прибутковою організацією; майно дитячого закладу перебуває у комунальній власності Любарської селищної ради і закріплюється за закладом на праві оперативного управління. Органом управління майном дитячого закладу є власник - Любарська селищна рада.

Згідно рішення Любарської селищної ради №71 від 24.12.2020 та Передавального акту за грудень 2020 року Любарському дитячому закладу оздоровлення і відпочинку "Світанок" Любарської селищної ради Житомирського району Житомирської області Любарською селищною радою передано майно комунальної власності на праві оперативного управління, у тому числі, основні засоби, інші необоротні матеріальні активи і об`єкт незавершеного будівництва "Будівництво плавального басейну за адресою: Житомирська область, Любарський район, смт Любар, вул. Костьольна, 23" (а.с. 11-12, т. 3).

За змістом ч. 1 ст. 137 Господарського кодексу України правом оперативного управління у цьому Кодексі визнається речове право суб`єкта господарювання, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом) для здійснення некомерційної господарської діяльності, у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами, а також власником майна (уповноваженим ним органом).

Як судом зазначалося вище, рішенням Любарської селищної ради №165 від 24.02.2021 передано в оренду майно комунальної власності Любарської селищної ради, зокрема, частину приміщень Любарського дитячого закладу оздоровлення та відпочинку "Світанок" (2-ий відповідач): корпус №1 площею 645,3кв.м; корпус №2 площею 306,3кв.м; котельню з банею площею 145,2кв.м; складське приміщення площею 27,4кв.м, що знаходяться за адресою: Житомирська область, Житомирський район, смт Любар, вул. Костьольна, 23; строк оренди 5 років (а.с. 35-36, т.1).

У подальшому, рішенням Любарської селищної ради №94 від 20.04.2021 (а.с. 33-34, т.1) затверджено протоколи про результати електронних аукціонів з оренди нерухомого майна №UA-PS-2021 -03-17-000120-1 від 06.04.2021, №UA-PS-2021-03-17-000115-1 від 06.04.2021, №UA-PS-2021-03-17-000130-1 від 07.04.2021, №UA-PS-2021-03-17-000124-1 від 07.04.2021 та уповноважено директора Любарського дитячого закладу оздоровлення та відпочинку "Світанок" укласти договори оренди нерухомого майна із переможцем електронного аукціону - ТОВ "Ростдорстрой" на спірні об`єкти нерухомого майна.

При цьому, суд враховує, що зазначені вище рішення 1-го відповідача як станом на час укладення оспорюваних договорів оренди нерухомого майна, так і на, день розгляду даної справи в суді, були чинними, ніким не оспорені та не скасовані.

Таким чином, дії 2-го відповідача щодо розпорядження спірним нерухомим майном шляхом передачі його в оренду 3-му відповідачу погоджені та дозволені 1-им відповідачем як власником даного майна. Тобто, заперечень з боку уповноваженого органу управління стосовно надання в орендне користування нерухомого майна та мети його використання не надходило, і докази на підтвердження зворотного в матеріалах справи відсутні.

За змістом ст.51 Конституції України сім`я, д и т и н с т в о, материнство і батьківство охороняються державою.

Система позашкільної освіти - освітня підсистема, що включає державні, комунальні, приватні заклади позашкільної освіти; інші заклади освіти як центри позашкільної освіти (заклади загальної середньої освіти незалежно від підпорядкування, типів і форм власності, в тому числі школи соціальної реабілітації, міжшкільні навчально-виробничі комбінати, заклади професійної (професійно-технічної) та фахової перед вищої); гуртки, секції, клуби, культурно-освітні, спортивно-оздоровчі, науково-пошукові об`єднання на базі закладів загальної середньої освіти, навчально-виробничих комбінатів, закладів професійної (професійно-технічної) та фахової передвищої; клуби та об`єднання за місцем проживання незалежно від підпорядкування, типів і форм власності; культурно-освітні, фізкультурно-оздоровчі, спортивні та інші заклади освіти, установи; фонди, асоціації, діяльність яких пов`язана із функціонуванням позашкільної освіти; відповідні органи управління позашкільною освітою і науково-методичні установи, інші суб`єкти освітньої діяльності, що надають освітні послуги у системі позашкільної освіти (ст.1 Закону України "Про позашкільну освіту").

Місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування у межах своїх повноважень забезпечують, зокрема, збереження і розвиток мережі дитячих закладів оздоровлення та відпочинку, поліпшення їх матеріально-технічної бази, кадрового забезпечення (ч.1 ст.7 Закону України "Про оздоровлення та відпочинок дітей").

Місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до їх компетенції, визначеної законом, забезпечують, зокрема, розвиток мережі навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, соціального захисту, а також позашкільних навчальних закладів, діяльність яких спрямована на організацію дозвілля, відпочинку і оздоровлення дітей, зміцнення їх матеріально-технічної бази (абз.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про охорону дитинства").

Згідно ч.5 ст.78 Закону України "Про освіту" фінансування дошкільної та позашкільної освіти здійснюється за рахунок коштів державного та/або місцевих бюджетів, а також за рахунок інших джерел, не заборонених законодавством.

Частиною 1 статті 79 Закону України "Про освіту" передбачено, що джерелами фінансування суб`єктів освітньої діяльності відповідно до законодавства можуть бути: державний бюджет; місцеві бюджети; плата за надання освітніх та інших послуг відповідно до укладених договорів; плата за науково-дослідні роботи (послуги) та інші роботи, виконані на замовлення підприємств, установ, організацій, інших юридичних та фізичних осіб; доходи від реалізації продукції навчально-виробничих майстерень, підприємств, цехів і господарств, в і д н а д а н н я в о р е н д у п р и м і щ е н ь , споруд, обладнання; гранти вітчизняних і міжнародних організацій; дивіденди від цінних паперів, відсотки від депозитів і розміщення коштів спеціального фонду на поточних рахунках банків державного сектору; добровільні внески у вигляді коштів, матеріальних цінностей, нематеріальних активів, одержаних від підприємств, установ, організацій, фізичних осіб; інші джерела, не заборонені законодавством.

Також, ч.3 ст.26 Закону України "Про позашкільну освіту" передбачено, що додатковими джерелами фінансування закладу позашкільної освіти є: кошти, одержані за надання додаткових освітніх послуг, роботи, виконані закладом позашкільної освіти на замовлення підприємств, установ, організацій та громадян, доходи від реалізації власної продукції, від надання в оренду приміщень, обладнання, що не оподатковуються і спрямовуються на соціальні потреби та розвиток закладу освіти.

Отже, закон визначає спрямованість державної політики, при цьому, допускаючи передання приміщень в оренду. Суд звертає увагу, що закон не містить прямої заборони на передачу майна в оренду, але визначає спрямованість державної політики.

Водночас, відповідно до ст.2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення п і д п р и є м н и ц ь к о ї та іншої діяльності.

Так, оспорюваними договорами передбачена мета користування орендованими приміщеннями - з метою використання для г о с п о д а р с ь к о ї діяльності.

Отже, законодавством чітко встановлено, для чого надається в користування державне та/або комунальне майно.

При цьому, згідно ч.3 ст.3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" нерухоме та інше окреме індивідуально визначене майно із складу єдиного майнового комплексу, забороненого до оренди, може бути об`єктом оренди, якщо воно не заборонене до оренди законами України, не задіяне у процесі основного виробництва та за висновком органу, уповноваженого управляти цим майном, його оренда не порушить цілісності майнового комплексу.

Як судом зазначалося вище, заперечень з боку уповноваженого органу управління нерухомим майном (1-го відповідача) стосовно надання в орендне користування спірного нерухомого майна та мети його використання не було, і докази на підтвердження зворотного в матеріалах справи відсутні.

Згідно ч.4 ст.15 Закону України "Про оздоровлення та відпочинок дітей" засновник (власник) дитячого закладу оздоровлення та відпочинку державної чи комунальної форми власності не має права ліквідувати його, зменшувати територію, кількість ліжко-місць, а також передавати в оренду приміщення (будівлі) для провадження діяльності, не пов`язаної з оздоровленням та відпочинком дітей, п і д ч а с п е р е б у в а н н я д і т е й у в і д п о в і д н о м у з а к л а д і без погодження з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері оздоровлення та відпочинку дітей.

Також, п.8 Переліку платних послуг, які можуть надаватися закладами освіти, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної та комунальної форми власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №796 від 27.08.2010, передбачена можливість надання в оренду будівель, споруд, окремих тимчасово вільних приміщень і площ, іншого рухомого та нерухомого майна або обладнання, що т и м ч а с о в о н е в и к о р и с т о в у є т ь с я у освітній, навчально-виховній, навчально-виробничій, науковій діяльності, у разі, коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у закладі (установі) освіти.

Так, у матеріалах справи містяться письмові листи-повідомлення 2-го відповідача щодо не функціонування Любарського дитячого закладу оздоровлення та відпочинку "Світанок" Любарської селищної ради у зв`язку з роботами з будівництва плавального басейну на території закладу (а.с. 242-250, т. 2) , а також з відсутністю фінансування самого закладу (а.с. 171-177, 180, т. 1).

Крім того, з наявних у матеріалах справи актів №96 від 11.05.2019 та №505 від 29.06.2021, складених посадовими особами органів Державної служби України з надзвичайних ситуацій, вбачається, що позапланові перевірки Любарського дитячого закладу оздоровлення та відпочинку "Світанок" даними особами не проведено, тому що останній не здійснює господарської діяльності та не експлуатується у зв`язку з будівельними роботами (а.с. 102-103, т. 2).

Згідно виписки з ЄДР Любарський дитячий заклад оздоровлення та відпочинку "Світанок" Любарської селищної ради має вид економічної діяльності 55.20 "Діяльність засобів розміщення на період відпустки та іншого проживання (основний) (а.с. 170, т.1).

Таким чином, суд зазначає, що в умовах відсутності фінансування навчальних закладів, у тому числі, й 2-го відповідача, такий вид послуг як надання в оренду приміщень є внеском у поповнення спеціального фонду останнього. При цьому, заборгованість 3-го відповідача за спірними договорами відсутня.

До того ж, рішенням Любарської селищної ради Житомирської області №410 від 30.07.2021 вирішено розподілити орендну плату, отриману від передачі в оренду нерухомого майна Любарського дитячого закладу оздоровлення та відпочинку "Світанок" згідно договорів оренди №1-№4 від 23.04.2021, балансоутримувачу в розмірі 100% для використання відповідно до кошторису (а.с. 116, т. 2).

Суд також враховує, що у 2021 році, у зв`язку із запровадженими Кабінетом Міністрів України карантинними обмеженнями, з метою попередження та розповсюдження гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, і збільшення хворих, будь-які заходи по оздоровленню дітей не проводилося, у тому числі, й у Любарському дитячому закладі оздоровлення та відпочинку "Світанок" Любарської селищної ради.

Судом встановлено, що на час передачі спірних приміщень в оренду вони були вільні від перебування в них дітей, в учбовому процесі не використовувались, таке користування нерухомим майном не погіршує соціально-побутових умов осіб, які працюють у Любарському дитячому закладі оздоровлення та відпочинку "Світанок".

Доказів на спростування зазначених обставин прокурором не надано.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема у справах: "Меллахер та інші проти Австрії" від 19.12.1998 та "Пайн Велі Девелопмент Лтд" та інші проти Ірландії" від 23.10.1991 визначив, що під поняттям "майно" розуміється не лише майно, яке належить особі на праві власності згідно із законодавством країни, в якій виник спір, а також під даним поняттям можуть бути прибутки, що випливають з власності, кошти, належні заявникам на підставі судових рішень, "активи", які можуть виникнути, "правомірні очікування"/"законні сподівання" особи.

При цьому, у рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Пайн Велі Девелопмент Лтд" та інші проти Ірландії" від 23.10.1991 Європейський суд з прав людини зазначив, що ст.1 Першого протоколу Конвенції можна застосувати до захисту "правомірних очікувань" щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. "Правомірні очікування" виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати, що таке рішення є дійсним та розраховувати на певний стан речей.

З наведеного слідує висновок, що по-перше, особа, якій власник надав дозвіл на право користування нерухомим майном, набуває право власності на майно у вигляді правомірних очікувань щодо набуття у майбутньому права володіння майном (право оренди) ще до укладення відповідного договору оренди, по-друге, після укладення відповідного договору оренди у особи виникає право мирно володіти майном, яким є майнові права (право оренди) протягом певного строку. При цьому, право власності на майно у вигляді як правомірних очікувань, так і майнового права (права оренди), є об`єктом правового захисту згідно зі ст.1 Першого протоколу до Конвенції та національного законодавства України.

Матеріалами справи підтверджено, що 3-ій відповідач дотримався вимог законодавства, які регламентують його поведінку, необхідну для отримання у користування нерухомого майна, тобто, може вважатись таким, що набув права "правомірного очікування".

Крім того, варто зауважити, що згідно п.3 ч.1 ст.131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до абз. 1-2 ч.3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

За змістом абз.1-3 ч.4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Відповідно до ч.3-5 ст.53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Таким чином, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. При цьому, у кожному конкретному випадку прокурор при зверненні до суду з позовом повинен довести існування обставин порушення або загрози порушення інтересів держави.

Аналіз частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу.

Суд зазначає, що інтереси держави полягають не тільки у захисті прав державних органів влади чи тих, які відносяться до їх компетенції, а також захист прав та свобод місцевого самоврядування, яке не носить загальнодержавного характеру, але направлене на виконання функцій держави на конкретній території та реалізуються у визначеному законом порядку та способі, який відноситься до їх відання. Органи місцевого самоврядування є рівними за статусом носіями державної влади, як і державні органи (постанова Верховного Суду від 08.02.2019 у справі №915/20/18).

Відповідно до ст.1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" територіальна громада - жителі, об`єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об`єднання жителів кількох сіл, селищ, міст, що мають єдиний адміністративний центр.

Згідно ст.2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Відповідно до ст.10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Порядок набуття територіальними громадами цивільної правоздатності передбачений ст.172 Цивільного кодексу України, відповідно до якої територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов`язки через органи місцевого самоврядування у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази того, що Любарська об`єднана територіальна громада являється окремою зареєстрованою у встановленому законом порядку юридичною особою, тому, як наслідок - в останньої відсутні повноваження на звернення до суду за захистом своїх порушених прав.

Отже, Любарська об`єднана територіальна громада здійснює свої цивільні права та обов`язки через орган місцевого самоврядування - Любарську селищну раду.

Як зазначає прокурор, підставою для представництва інтересів держави стало перевищення Любарською селищною радою як органом місцевого самоврядування, що здійснює правомочності власника спірного комунального майна, встановлених законом меж її владних повноважень, а також необхідністю захисту інтересів держави в частині забезпечення права місцевої громади розпоряджатися майном територіальної громади.

Однак, як вбачається з позовної заяви, визначаючи 1-им відповідачем Любарську селищну раду, Керівник Чуднівської окружної прокуратури звертається з позовом в інтересах держави в особі Любарської об`єднаної територіальної громади (уповноваженим органом якої є Любарська селищна рада), що суперечить ст.4, 45 Господарського процесуального кодексу України, згідно яких позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу, а відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Згідно ч. 2, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відтак, сторони звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд.

Суд вирішує спір на підставі поданих та витребуваних в порядку ст. 81 ГПК України сторонами доказів.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи докази, які містяться у матеріалах справи, а також норми чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для визнання оспорюваних договорів оренди нерухомого майна недійсними та, як наслідок - зобов`язання звільнити та повернути об`єкти нерухомості, що є предметами вказаних договорів, у зв`язку з чим, відмовляє в задоволенні позову.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 2 частини 1 статті 129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони.

Зважаючи на вищевикладене, зокрема, відмову в задоволенні позову, судовий збір покладається на прокурора.

Керуючись статтями 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 16.11.22

Суддя Шніт А.В.

Віддрукувати:

1 - у справу

2 - Житомирській обласній прокуратурі на електронну пошту:

3 - Чуднівській окружній прокуратурі на електронну пошту:

4 - Любарській селищній раді на електронну пошту:

5 - Любарському дитячому закладу оздоровлення та відпочинку "Світанок" на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1

6 - ТОВ "Ростдорстрой" (65009, м. Одеса, вул. Генуезька, 1А) (рек.)

та на електронну пошту: ;