ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.11.2022м. СумиСправа № 920/518/22

Господарський суд Сумської області у складі судді Жерьобкіної Є.А.,

за участю секретаря судового засідання Гребенюк С.В.

Розглядається в порядку загального позовного провадження справа № 920/518/22:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Сумитеплоенерго (40022, м. Суми, вул. Друга Залізнична, буд. 10)

до відповідача Акціонерного товариства Сумське машинобудівне науково- виробниче об`єднання Інжиніринг (40009, м. Суми, вул. Іллінська, буд. 13)

про стягнення 497513 грн 50 коп.

представники учасників справи:

від позивача Шаповал С.В.,

від відповідача не з`явився;

1. Короткий зміст позовних вимог та заперечень проти позову.

1.1. Позивач звернувся до Господарського суду Сумської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість на загальну суму 497513 грн 50 коп., в тому числі: 415747 грн 34 коп. основного боргу за спожиту теплову енергію, 46371 грн 49 коп. пені, 4085 грн 35 коп. 3% річних, 31309 грн 32 коп. інфляційного збільшення суми боргу, нарахованих відповідно до умов укладеного між сторонами Договору про надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води № 58-Т від 01.10.2020.

Суд встановив, що в описовій частині позову позивачем невірно вказано ціну позову, зокрема, зазначено 497 513 грн. 51 коп., в той час як в прохальній частині позову та в поданому розрахунку, ціна позову становить 497 513 грн 50 коп. Враховуючи викладене, суд у вступній частині рішенні зазначає вірну ціну позову, яка заявлена позивачем до стягнення.

1.2. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву № 18-7/162 від 23.08.2022 (вх. № 3824 від 23.08.2022), в якому заперечує проти заявлених позовних вимог, посилаючись на те, що акти приймання-передачі теплової енергії за лютий та березень 2022 відповідачем не підписувались та матеріали справи не містять доказів направлення позивачем таких актів. Відповідач зазначає, що послуги постачання теплової енергії, постачання гарячої води є житлово-комунальними, тому позивач необґрунтовано нарахував пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, замість 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Разом з цим, у період з 16.03.2022 по 28.07.2022 на території України діяв карантин, тому нарахування позивачем пені за вказаний період суперечить вимогам Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19) від 17.03.2020 року № 530-ІХ.

1.3. Позивач подав до суду письмові пояснення № 3539 від 06.08.2022 (вх. № 4155 від 08.09.2022), в яких зазначає, що доводи відповідача щодо неотримання ним актів приймання-передачі теплової енергії за лютий березень 2022 не заслуговують на увагу, оскільки з 24.02.2022 вручення актів було неможливим, при цьому обмежень чи припинення постачання теплової енергії відповідачу не відбулось, листи від АТ СМНВО Інжиніринг щодо припинення надання вказаних послуг не надходили. Вказані акти направлялись відповідачу на електронну адресу. Щодо розміру пені, позивач звертає увагу, що остання узгоджена сторонами при укладенні договору № 58-Т від 01.10.2020, а саме, п. 8.3.1 договору визначено, що за несвоєчасну сплату теплової енергії та/або гарячу воду споживач зобов`язаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення виконання грошового зобов`язання споживачем від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен календарний день прострочення виконання грошового зобов`язання, 3% річних від простроченої суми за весь період прострочення та інфляційні втрати за весь час прострочення оплати.

1.4. Відповідач подав до суду додаткові пояснення № 18-7/196 від 27.09.2022 (вх. № 4556 від 27.09.2022), в яких повторно наголошує, що не підписував акти приймання-передачі теплової енергії за лютий та березень 2022. Відповідач зазначає, що наряди, на які посилається позивач в обґрунтування позовних вимог не можуть вважатись доказами, на підставі яких зазначається обсяг поставленої теплової енергії, тому позивачем не доведено факт надання послуг з постачання теплової енергії у лютому та березні 2022 року, їх обсяг та вартість. Щодо стягнення пені, відповідач заперечує з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву.

2. Короткий зміст ухвал суду та хід розгляду справи.

2.1. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.07.2022 справу призначено судді Резніченко О.Ю.

2.2. Суддею Резніченко О.Ю. заявлено та задоволено самовідвід у справі № 920/518/22, направлено позовну заяву на повторний автоматизований розподіл, про що постановлено ухвалу від 01.08.2022.

2.3. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.08.2022, справу призначено судді Жерьобкіній Є.А.

2.4. Ухвалою від 02.08.2022 Господарський суд Сумської області відкрив провадження у справі, призначив підготовче засідання на 12.09.2022, 11:00.

2.5. Відповідач направив суду відзив № 18-7/162 від 23.08.2022, відповідно до якого просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог (вх. № 3824 від 23.08.2022).

2.6. Позивач подав суду письмові пояснення № 3539 від 06.08.2022 з урахуванням відзиву відповідача (вх. № 4155 від 08.09.2022).

2.7. В судовому засіданні 12.09.2022 Господарський суд Сумської області оголосив перерву в судовому засіданні до 28.09.2022, 11:30.

2.8. Відповідач подав суду додаткові поранення № 18-7/196 від 27.09.2022 в доповнення своєї позиції по справі (вх. № 4556 від 27.09.2022).

2.9. Ухвалою від 28.09.2022 Господарський суд Сумської області закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті з повідомленням сторін на 19.10.2022, 11:00.

2.10. Позивач подав суду додаткові пояснення № 3953 від 14.10.2022 з урахуванням відзиву відповідача (вх. № 4155 від 08.09.2022) та заяву про долучення доказу: акту розпломбування засобу обліку теплової енергії для проведення державної повірки від 27.06.2022 (вх. № 4963 від 19.10.2022).

2.11. У судовому засіданні 19.10.2022 Господарський суд Сумської області, за участю позивача, постановив протокольну ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні до 27.10.2022, 11:00; повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання в порядку ст. 120 Господарського процесуального кодексу України.

2.12. У судовому засіданні 27.10.2022 Господарський суд Сумської області, за участю позивача, оголосив технічну перерву в судовому засіданні, у зв`язку з тим, що об 11:47 у Сумській області була оголошена повітряна тривога (повідомлення Telegram каналу, що інформує про повітряну тривогу Тривога. Сумська область), у зв`язку з чим, ухвалою від 27.10.2022 Господарський суд Сумської області призначив розгляд справи по суті з повідомленням сорін на 02.11.2022, 12:30.

2.13. У судовому засіданні 02.11.2022 Господарський суд Сумської області, за участю позивача, постановив протокольну ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні до 16.11.2022, 10:30; повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання в порядку ст. 120 Господарського процесуального кодексу України.

2.14. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджено поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення.

3. Фактичні обставини справи, встановлені судом.

3.1. Між ТОВ «Сумитеплоенерго» та АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» укладено Договір про надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води від 01.10.2020 р. за № 58-Т (надалі Договір № 58-Т), відповідно до умов якого Теплопостачальна організація зобов`язується надавати Споживачу послуги з постачання теплової енергії та гарячої води на межі розподілу, а Споживач зобов`язується своєчасно оплачувати отримані послуги за встановленими тарифами в терміни та на умовах, передбачених цим Договором.

3.2. Пунктом 11.1.1. Договору № 58-Т визначено, що договір набирає чинності з моменту підписання його Сторонами і діє до 31.12.2020 р. та вважається щорічно пролонгованим з дня збігу попереднього строку його дії на наступний річний строк, якщо протягом останнього місяця строку Договору від жодної зі Сторін не надійшло до іншої Сторони заяви про відмову від нього, але у будь-якому випадку до повного виконання договірних зобов`язань. На момент подачі даної позовної заяви до суду Договір № 58-Т не розірваний та є діючим.

3.3. Згідно з пунктом 7.1. Договору № 58-Т розрахунки за теплову енергію здійснюються на умовах попередньої оплати поточного місяця, величина якої відповідає сумі фактичних нарахувань аналогічного періоду або, за відсутністю таких даних - за кількістю теплової енергії на місяць, розрахованою відповідно до теплових навантажень, вказаних у Додатку 1 цього Договору з урахуванням характеристик вбудованих приміщень.

Пунктом 7.8. Договору № 58-Т визначено, що споживач до 25 числа поточного місяця у відповідності до рахунку сплачує Теплопостачальній організації суму попередньої оплати за теплову енергію поточного місяця.

Згідно з пунктом 7.2. Договору № 58-Т оплата за теплову енергію здійснюється за рахунком та/ актом прийому-передачі до 15 місяця наступного за розрахунковим, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок місяця.

Відповідно до умов Договору № 58-Т, протягом лютого-березня 2022 року позивач поставив відповідачу теплову енергію на загальну суму 415 747 грн 34 коп., що підтверджується актами прийому-передачі теплової енергії та/або гарячої води та виставленими рахунками на оплату вартості спожитої теплової енергії, а саме:

за лютий 2022 року;

акт прийому-передачі теплової енергії від 28.02.2022 р. на обсяг 151,020964 ГКал на суму 347 839, грн 94 коп.;

рахунок № 58 від 28.02.2022 па суму 347 839, грн 94 коп.;

за березень 2022 року;

акт прийому-передачі теплової енергії від 31.03.2022 р. на обсяг 114,189887 ГКал на суму 263 008, грн 56 коп. (- 59 258 грн 80 коп. та 79 953 грн 04 коп.), тобто 123 796 грн 72 коп.;

рахунок № 58 від 31.03.2022 на суму 123 796 грн 72 коп., з урахуванням перерахунку;

акт прийому-передачі теплової енергії від 30.04.2022 р. на суму перерахунку - 55 889 грн 32 коп.;

рахунок від 30.04.2022 на суму перерахунку - 55 889 грн 32 коп.;

3.4. Рахунки та акти приймання-передачі теплової енергії за період лютий-березень 2022 року були отримані уповноваженими посадовими особами відповідача особисто, що підтверджується їх власноручними підписами на рахунках та на електронну адресу через автоматизовану систему програмного забезпечення клієнтів позивача. Однак відповідач, підписані зі своє сторони вищевказані акти прийому-передачі теплової енергії позивачу не повернув.

3.5. Пунктами 7.4, 7.5, 7.6 Договору № 58-Т визначено, що споживач щомісяця, що наступає за звітним, з 01 по 07 число отримує у Теплопостачальній організації оформлені акт прийому- передачі теплової енергії, акт звірки розрахунків за спожиту теплову енергію па початок розрахункового періоду (за потребою) та рахунок на сплату теплової енергії. Споживач протягом трьох робочих днів з дати одержання даних документів підписує, скріпляє печаткою та повертає Теплопостачальній організації по одному примірнику підписаних актів прийому-передачі теплової енергії та звіряння розрахунків за спожиту теплову енергію.У разі непогодження з кількістю та вартістю отриманих послуг, суми боргу, зазначених у згаданих вище документах, Споживач зобов`язаний у 3-денний термін з дати їх отримання, надати обгрунтовані письмові заперечення Теплопостачальній організації та протягом цього ж строку направити свого представника з підтверджуючими документами для проведення звіряння та підписання відповідних актів.

Згідно з пунктом 7.7. Договору № 58-Т у разі невчасного повернення підписаних актів прийому-передачі теплової енергії та акту звірки розрахунків чи не подання обгрунтованих письмових заперечень Теплопостачальній організації такі документи вважаються прийнятими Споживачем у редакції Теплопостачальної організації без зауважень.

3.6. Відповідач не висував позивачу будь-яких заперечень щодо змісту виставлених/отриманих рахунків чи актів прийому-передачі, тому останні вважаються прийнятими відповідачем.

3.7. Відповідачу листом №1223 від 15.02.2022 було вручено, під підпис, рахунок №58-Т від 09.02.2022 р. на авансовий платіж за теплову енергію в лютому 2022 року. Крім того, через автоматизовану систему програмного забезпечення клієнтів позивача на електронну адресу відповідача було направлено рахунок за лютий 2022 року №58 від 28.02.2022 р. з актом прийому- передачі теплової енергії та/або гарячої води від 28.02.2022 р., рахунок за березень 2022 року №58 від 31.03.2022 р. з актом прийому-передачі теплової енергії та/або гарячої води від 31.03.2022 р. та рахунок за квітень 2022 року №58 від 30.04.2022 р. з актом прийому-передачі теплової енергії та/або гарячої води від 30.04.2022 р. (згідно якого зроблено перерахунок в сторону зменшення за березень 2022 року на суму -55889,32 грн.). Одночасно, вказані рахунки з актами прийому-передачі теплової енергії та/або гарячої води повторно вручені відповідачу 27.07.2022.

3.8. Одночасно позивачу було вручено лист №835 від 01.02.2022 щодо оплати за теплову енергію, яким позивач намагався врегулювати питання оплати за теплову енергію, в тому числі щодо нагадування строків оплати.

3.9. Відповідачем за лютий 2022 року отримано послуги з постачання теплової енергії на суму 347 839 грн 94 коп. та за березень 2022 року на суму 263 008 грн 56 коп. ( загальна сума 610 848 грн 50 коп.).

3.10. На виконання Постанови Кабінету Міністрів України № 1209 від 10.11.2021 «Деякі питання нарахування (визначення) плати за теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води у зв`язку із зміною ціни природного газу» позивачем було здійснено перерахунок вартості послуг з постачання теплової енергії в сторону зменшення за лютий на суму 59 258 грн 80 коп. та за березень на суму 55 889 грн 32 коп. (загальна сума перерахунку становить 115 148 грн 12 коп.).

3.11. Станом на 01.02.2022 року у відповідача була переплата за вказані послуги в розмірі 79 953 грн 04 коп. Оплата за вказаний період відповідачем не здійснювалась. Таким чином, в зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за Договором № 58-Т щодо своєчасної оплати за надані послуги з постачання теплової енергії за період з лютого по березень 2022 року, утворилась заборгованість в сумі 415 747 грн 34 коп.

3.12. Згідно з п. 8.3.1 Договору № 58-Т за несвоєчасну сплату за теплову енергію за умовами Договору Споживач зобов`язаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення виконання грошового зобов`язання Споживачем від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен календарний день прострочення виконання грошового зобов`язання, 3% річних від простроченої суми за весь період прострочення та інфляційні втрати за весь час прострочення оплати.

Оскільки відповідач порушив умови пунктів 7.2, 7.8 Договору № 58-Т щодо своєчасної оплати за надані послуги позивачем нарахована пеня, 3% річних та інфляційне збільшення суми боргу.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за договором № 58-Т становить:

- 415 747 грн 34 коп. - основний борг заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії за Договором № 58-Т;

- 46 371 грн 49 коп. - пеня;

- 4085 грн 35 коп. - 3% річних;

- 31 309 грн 32 коп. - інфляційне збільшення.

4. Мотиви, якими керувався суд та застосоване ним законодавство.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.

Статтею 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання комунальних послуг здійснюються безперервно, крім часу перерв на міжопалювальний період для систем опалення виходячи з кліматичних умов згідно з нормативно-правовими актами.

У відповідності до приписів ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Статтею 1 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору.

Згідно з ч. 3 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до приписів ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), якщо строк (термін), виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, а боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

Статтею 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за житлово-комунальні послуги.

Настання для Споживача несприятливих наслідків (нарахування пені, штрафу, інфляційних втрат та 3% річних), пов`язаних з простроченням виконання грошового зобов`язання, окрім умов Договору, передбачено також нормами Господарського та Цивільного кодексів України, а також Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань».

Факт надання послуги з постачання теплової енергії та гарячої води підтверджується наявними у справі доказами:

лист АТ «СМНВО «Інжиніринг» щодо включення теплопостачання;

наряд на підключення № 225 від 25.10.2021 р. по АДРЕСА_1 ;

акт про обстеження системи централізованого теплопостачання об`єкту та підключення №10.11.21 від 10.11.2021 р. по пл. Привокзальный. 9А;

пояснення щодо відпуску теплової по приміщенням AT «СМНВО Інжиніринг» за адресами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ;

акт прийому-передачі теплової енергії за січень 2022 р.,

акт прийому-передачі теплової енергії за лютий 2022 р.,

акт прийому-передачі теплової енергії за березень 2022 р.,

наряд №154 від 14.04.2022, яким зафіксовано показники лічильника;

наряд на відключення №2 від 21.03.2022 по вул. Привокзальній, 9А.

Оскільки відповідачем не виконані умови договору щодо своєчасної оплати отриманої теплової енергії та гарячої води, керуючись розділом 8. Договору, ст. 625 ЦК України, ст. 232 ГК України, ТОВ «Сумитеплоенерго» застосовує до відповідача штрафні та фінансові санкції: пеню, інфляційні та 3% річних.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно статтей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

5. Висновки за наслідками розгляду справи.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що між позивачем та відповідачем укладено Договір про надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води № 58-Т від 01.10.2020.

Відповідач отримав послуги з постачання теплової енергії у лютому 2022 року та березні 2022 року, що підтверджено актами прийому-передачі теплової енергії та/або гарячої води та виставленими рахунками на оплату вартості спожитої теплової енергії, а саме: за лютий 2022 року: акт прийому-передачі теплової енергії від 28.02.2022 р. на обсяг 151,020964 ГКал на суму 347 839, грн 94 коп.; рахунок № 58 від 28.02.2022 па суму 347 839, грн 94 коп.; за березень 2022 року: акт прийому-передачі теплової енергії від 31.03.2022 р. на обсяг 114,189887 ГКал на суму 263 008, грн 56 коп. (- 59 258 грн 80 коп. та - 79 953 грн 04 коп.), тобто 123 796 грн 72 коп.; рахунок № 58 від 31.03.2022 на суму 123 796 грн 72 коп., з урахуванням перерахунку; акт прийому-передачі теплової енергії від 30.04.2022 р. на суму перерахунку - 55 889 грн 32 коп.;рахунок від 30.04.2022 на суму перерахунку - 55889 грн 32 коп.

Суд встановив, що відповідач не здійснював оплату за спожиту теплову енергію, доказів відсутності заборгованості суду не подав, як не подав і доказів неотримання теплової енергії, відключення від її постачання, заперечень щодо зафіксованих обсягів теплової енергії.

Обсяги споживання теплової енергії по об`єкту пр-т Курський, 20А зафіксовано сторонами Договору в нарядах № 3 від 21.03.2022 та № 154 від 14.04.2022 без зауважень та заперечень з боку відповідача. Вказані обсяги споживання додатково зафіксовано в Акті розпломбування засобу обліку теплової енергії для проведення державної повірки від 27.06.2022.

Нарахування за спожиту теплову енергію по об`єкту пл. Привокзальна, 9А здійснювалось на підставі п. 5.20 Договору розрахунковим способом з урахуванням теплового навантаження.

Вартість наданих послуг по постачанню теплової енергії визначено згідно Рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради від 12.10.2021 № 623 (зі змінами від 06.11.2021 № 637) тариф на теплову енергію становить 1 919 грн 38 коп. за 1 ГКал (без ПДВ).

Рахунки та акти прийому-передачі теплової енергії та/або гарячої води вручено представнику відповідача нарочно 27.07.2022. Письмових зауважень щодо вказаних документів відповідачем позивачу надано не було.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача основного боргу за спожиту теплову енергію за період лютий - березень 2022 в сумі 415 747 грн 34 коп. є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Суд встановив, що відповідачем не здійснювалась оплата за спожиту теплову енергію у строки визначені договором, тому він зобов`язаний сплатити на користь позивача суму боргу з урахуванням 3% річних від простроченої суми та інфляційних.

Перевіривши розрахунки 3% річних та інфляційних, суд встановив, що вони є арифметично вірними, зробленими відповідно до приписів діючого законодавства та даних первинних документів, у зв`язку з чим вимоги про стягнення з відповідача 3% річних у сумі 4085 грн. 35 коп. та 31 309 грн 32 коп. інфляційних підлягають задоволенню.

Щодо заявленої до стягнення пені в сумі 46 371 грн. 49 коп. суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п. 8.3.1 Договору № 58-Т за несвоєчасну сплату за теплову енергію за умовами Договору Споживач зобов`язаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення виконання грошового зобов`язання Споживачем від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен календарний день прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до розрахунку позивача, за несвоєчасну оплату послуг відповідачу нарахована пеня в розмірі 46 371 грн 49 коп. за період з 16.03.2022 по 28.07.2022, зокрема, 25 035 грн 37 коп. пені на суму боргу за лютий 2022 та 21 336 грн 12 коп. пені на суму боргу за березень 2022.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року № 1236 Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 року до 31 грудня 2022 року на території України установлено карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р. № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р. № 641 Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 63, ст. 2029).

Відповідно до пп. 4 п. 3 Прикінцевих положень Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) від 17.03.2020 № 530-IX, на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється, зокрема, нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України Про житлово-комунальні послуги житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги;

Згідно зі ст. 5 Закону України Про житлово-комунальні послуги до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, послуги з постачання теплової енергії.

З огляду на приписи Закону України Про житлово-комунальні послуги, враховуючи, що відповідно до умов укладеного між сторонами договору позивач забезпечує відповідача тепловою енергією для потреб опалення на комунально-побутові потреби, суд дійшов висновку, що положення пп. 4 п. 3 Прикінцевих положень Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) від 17.03.2020 № 530-IX поширюються на взаємовідносини сторін за договором, оскільки послуга з постачання теплової енергії, яку позивач надає відповідачу, є житлово-комунальною послугою.

За цих обставин, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача пені в сумі 46 371 грн 49 коп., що нарахована позивачем за період з 16.03.2022 до 28.07.2022, враховуючи встановлену законом заборону нарахування та стягнення пені за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги на період дії карантину.

6. Розподіл судових витрат.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 2, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства Сумське машинобудівне науково- виробниче об`єднання Інжиніринг (40009, м. Суми, вул. Іллінська, буд. 13, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Сумитеплоенерго (40030, м. Суми, вул. Друга Залізнична, буд. 10, ) 415 747 грн 34 коп. боргу, 4085 грн 35 коп. 3% річних, 31 309 грн 32 коп. інфляційного збільшення суми боргу; 6 767 грн 13 коп. судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано суддею 21.11.2022.

Суддя Є.А. Жерьобкіна