ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2022 р. Справа №910/18699/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зубець Л.П.

суддів: Алданової С.О.

Гаврилюка О.М.

секретар судового засідання: Гибало В.О.

за участю представників учасників справи:

від прокуратури: Тракало Р.І.

від позивача: Букорос С.С.

від відповідача: ОСОБА_1.

від третьої особи-1: ОСОБА_2

від третьої особи-2: ОСОБА_3

від третьої особи-3: ОСОБА_4., ОСОБА_5.

від третьої особи-4: ОСОБА_6.

від третьої особи-5: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Українські вертольоти"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 07.06.2022 (повний текст складено - 16.06.2022)

у справі №910/18699/21 (суддя - Борисенко І.І.)

за позовом Приватного акціонерного товариства

"Авіакомпанія "Українські вертольоти"

до Військової частини НОМЕР_1

треті особи 1. Військова частина НОМЕР_2 ,

2. Військова частина НОМЕР_3 ,

3. Військова частина НОМЕР_4 ,

4. Військова частина НОМЕР_5 ,

5. Міністерство оборони України

за участю Спеціалізованої прокуратури у військовій та

оборонній сфері Центрального регіону

про зобов`язання вчинити дії по передачі майна у тимчасове

володіння та користування

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство "Авіакомпанія "Українські вертольоти" (далі - ПАТ "Авіакомпанія "Українські вертольоти") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просило суд зобов`язати відповідача передати у тимчасове володіння та користування ПАТ "Авіакомпанія "Українські вертольоти" на підставі договору оренди повітряних суден армійської авіації Сухопутних військ Збройних Сил України від 18.06.2003 №01/2003-06 наступні агрегати та комплектувальні вироби повітряних суден:

- компресор АК-50Т1, заводські №№КТ110706, КТ920044, КТ820489, КТ820510, Ш820492, КТ540414, КТ820500;

- двигун Аи-9В, заводські №№120, 026, 209, 227, 103, 173;

- гідропідсилювач КАУ-ЗОБ, заводські №№Н046450438, Н047461779, Н057462051, Н069490848, Н069490808, Н069490796, Н068480459, Н045430567, Н068480480, Н048480203, Н048480170, Н068480490, Н068480491, Н078480794, НІ 17470851, Н068480556, Н078480794, Н068480498, Н068480528, Н048480230, Н048480101, Н048480225, Н048480005, Н078480716, Н078480698;

- гідропідсилювач РА-60Б, заводські №№Н096460136, Н078480215, Н, Н048480010, Н038470507;

- втулка несучого гвинта, заводські №№СЧ48В392, С41181060, С8281649, С3281168;

- карданний вал приводу вентилятору, заводські №№906420Р, 710804Р, Л12305, 809615Р, 9806476Р, 809612Р, 802090Р, 905387Р, 809617Р;

- сигналізатор РИО-ЗА, заводські №№11443, 16198, 13093, 3532;

- генератор СГС-40ПУ, заводські №№Е89249К, Е87122Ш, Е87148Ш, Е881139Ш, Е8826Ш, Е88436К, Е88435К, Е882127Ш, Е88479К, Е881133Ш, Е88165Ш, Е87474Ш, Е88267Ш;

- літаковий магнітофон МС-61, заводські №№730638, 829032, 760419, 393654;

- автомат перекосу, заводський №Л4501007, НОМЕР_6 , НОМЕР_7 ;

- втулка рульового гвинта, заводський № НОМЕР_8 ;

- радіовисотомір РВ-3, заводський №№ НОМЕР_9 , НОМЕР_10 ;

- блок Б4А-Яр1 (заводський номер 4422);

- блок НОМЕР_11 (заводський номер НОМЕР_12 ).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що до закінчення терміну дії спірного договору оренди було передано відповідачу частину агрегатів та комплектуючих до орендованих повітряних суден, з огляду на закінчення терміну їх експлуатації. Проте зважаючи на продовження терміну дії таких комплектуючих, позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення переданих одиниць, на що отримав відмову. Такі дії відповідача, на думку позивача є протиправними, у зв`язку з чим останній звернувся до Господарського суду міста Києва з даним позовом.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.06.2022 у справі №910/18699/21 у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем не доведено, а судом не встановлено наявність обов`язку у відповідача або/та законних підстав (договірних умов) щодо передачі/поверненню позивачу спірних комплектуючих ПС.

Не погоджуючись з прийнятим судом рішенням, ПАТ "Авіакомпанія "Українські вертольоти" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій останнє просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2022 та закрити провадження по справі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що, на думку позивача, рішення суду першої інстанції проголошено з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, висновки суду, викладені у рішенні не відповідають встановленим обставинам справи, не з`ясовано обставини, що мають значення для справи.

Зокрема, в апеляційні скарзі скаржник вказує, що в процесі розгляду справи, до винесення спірного рішення, у березні-квітні проведено прийом-передача повітряних суден. Вертольоти прийняті у справному стані.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.07.2022 апеляційну скаргу ПАТ "Авіакомпанія "Українські вертольоти" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючої судді (судді-доповідача) - Зубець Л.П., суддів: Ткаченка Б.О., Алданової С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.07.2022 відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги ПАТ "Авіакомпанія "Українські вертольоти" на рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2022 у справі №910/18699/21 до надходження матеріалів даної справи до Північного апеляційного господарського суду.

18.07.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/18699/21 з Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.07.2022 відкрито апеляційне провадження у справі №910/18699/21 за апеляційною скаргою ПАТ "Авіакомпанія "Українські вертольоти" на рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2022 та призначено розгляд апеляційної скарги на 06.09.2022.

Роз`яснено учасникам справи право та встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, заяв та клопотань до суду апеляційної інстанції.

Спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері Центрального регіону у порядку статті 263 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) скориставшись своїм правом, подала до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2022, в якому просить скаргу ПАТ "Авіакомпанія "Українські вертольоти" залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

08.08.2022 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив Військової частини НОМЕР_5 , в якому остання просить скаргу ПАТ "Авіакомпанія "Українські вертольоти" залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

09.08.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив Військової частини НОМЕР_3 , в якому остання просить скаргу ПАТ "Авіакомпанія "Українські вертольоти" залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Також, 09.08.2022 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшли відзиви Військової частини НОМЕР_2 та Військової частини НОМЕР_4 , в яких останні просять скаргу ПАТ "Авіакомпанія "Українські вертольоти" залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

17.08.2022 до суду надійшов відзив відповідача, в якому останній просить скаргу ПАТ "Авіакомпанія "Українські вертольоти" залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

19.08.2022 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив Міністерства оборони України, в якому останнє просить скаргу ПАТ "Авіакомпанія "Українські вертольоти" залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

05.09.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшли заперечення позивача.

У судовому засіданні 06.09.2022 оголошено перерву до 20.09.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.09.2022 заяву представника Військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_8 про участь у судовому засіданні 20.09.2022 у справі №910/18699/21 в режимі відеоконференції в приміщенні Київського районного у м. Полтава суду за допомогою сервісу "EasyCon" задоволено.

До початку судового засідання, призначеного на 20.09.2022, позивачем через управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду подано клопотання про зупинення провадження у справі.

У судовому засіданні 20.09.2022 оголошено перерву до 22.09.2022. Крім того, у даному судовому засіданні колегія суддів протокольною ухвалою залишила без розгляду клопотання позивача про зупинення провадження у справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.09.2022 задоволено заяви представника Військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 та представника Військової частини НОМЕР_5 ОСОБА_6 про участь у судовому засіданні 22.09.2022 у справі №910/18699/21 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

У судовому засіданні 22.09.2022 оголошено перерву до 03.10.2022.

У зв`язку з перебуванням судді Ткаченка Б.О., який входить до складу колегії суддів та не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), на лікарняному, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.10.2022, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуюча суддя - Зубець Л.П. (суддя-доповідач), судді: Алданова С.О., Гаврилюк О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.10.2022, колегією суддів в зазначеному складі, прийнято до свого провадження апеляційну скаргу ПАТ "Авіакомпанія "Українські вертольоти" на рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2022 у справі №910/18699/21.

У судовому засіданні 03.10.2022 оголошено перерву до 06.10.2022, у зв`язку зі зміною складу суду.

У судовому засіданні 06.10.2022 оголошено перерву до 31.10.2022.

У судове засідання 31.10.2022 з`явилися прокурор, представники сторін та третіх осіб, які надали пояснення по суті спору.

Так, представник позивача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив суд її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та закрити провадження по справі.

В свою чергу прокурор, представники відповідача та третіх осіб проти задоволення апеляційної скарги заперечували з підстав, викладених у відзивах на апеляційну скаргу, просили суд залишити оскаржуване судове рішення без змін.

Згідно зі статтею 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзивів на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, 18.06.2003 між Військовою частиною НОМЕР_1 (орендодавець) та Закритим акціонерним товариством "Українські вертольоти", яке змінило своє найменування на ПАТ "Авіакомпанія "Українські вертольоти" (орендар) було укладено договір оренди повітряних суден армійської авіації Сухопутних військ Збройних Сил України №01/2003-06.

Згідно з пунктом 1.1 договору, його предметом є оренда орендарем в орендодавця транспортних повітряних суден (далі - ПС) для проведення авіаційних робіт, авіаперевезень вантажів, пасажирів, пошти, вантажу, тощо на території України та за її межами. Тип ПС, заводські номери, індивідуально визначена вартість кожного ПС, комплектність ПС вказується в додатках 1-5 до цього договору.

Орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне володіння та користування ПС відповідно до додатку 6. Вартість ПС, які передаються в оренду визначено відповідно до акта оцінки вартості окремого індивідуально-визначеного майна і наведено у додатку 3.

Відповідно до пункту 2.1 договору, на термін його дії орендодавець передає орендарю ПС та штатне обладнання (крім обладнання призначеного для військових цілей), у строкове платне володіння та користування, необхідне для здійснення діяльності зазначеної у пункті 1.1 договору.

Як засвідчується записами в розділі 4.1 частини 1 формулярів вертольотів до складу переданих позивачу ПС входили, зокрема, наступні комплектувальні вироби та агрегати (далі - Майно):

- у складі ПС №95226: компресор АК-50Т1 (заводський номер КТ110706), двигун Аи-9В (заводський номер 120), гідропідсилювачі КАУ-30Б (заводські номери: Н046450438 та Н047461779), карданний вал приводу вентилятору (заводський номер 905387Р);

- у складі ПС №95227: втулка несучого гвинта (заводський номер СЧ48В392), двигун Аи-9В (заводський номер 026), гідропідсилювач КАУ 30Б (заводський номер Н057462051);

- у складі ПС №95224: компресор АК-50Т1 (заводський номер КТ920044), карданний вал приводу вентилятору (заводський номер 906420Р), гідропідсилювач КАУ-30Б (заводський номер Н069490848), сигналізатор РИО-ЗА (заводський номер 11443);

- у складі ПС №95225: карданний вал приводу вентилятору (заводський номер 710804Р), генератор СГС-40ПУ (заводський номер Е89249К), сигналізатор РИО-ЗА (заводський номер 16198);

- у складі ПС №95209: втулка несучого гвинта (заводський номер С41181060), карданний вал приводу вентилятору (заводський номер Л12305), двигун Аи-9В (заводський номер 209), гідропідсилювачі КАУ-ЗОБ (заводські номери: Н069490808 та Н069490796), блок Б4А-Яр1 (заводський номер 4422);

- у складі ПС №94995: компресор АК-50Т1 (заводський номер КТ820489), сигналізатор РИО-ЗА (заводський номер 13093), гідропідсилювач КАУ-30Б (заводський номер Н068480459), карданний вал приводу вентилятору (заводський номер 809615Р), блок Б5А-Яр1 (заводський номер Я924948);

- у складі ПС №94912: компресор АК-50Т1 (заводський номер КТ820510), карданний вал приводу вентилятору (заводський номер 9806476Р), втулка несучого гвинта (заводський номер С8281649), гідропідсилювач РА-60Б (заводський номер Н096460136), гідропідсилювач КАУ-30Б (заводський номер Н045430567), генератори СГС-40ПУ (заводські номери Е87122Ш та Е87148Ш), літаковий магнітофон МС-61 (заводський номер 730638), автомат перекосу (заводський номер JI8307025);

- у складі ПС №94996: автомат перекосу (заводський номер JT4501007), втулка рульового гвинта (заводський номер 7010382), карданний вал приводу вентилятору (заводський номер 809612Р), гідропідсилювач РА-60Б (заводський номер Н078480215), гідропідсилювачі КАУ-30Б (заводські номери: Н068480480, Н078480716), сигналізатор РИО-ЗА (заводський номер 3532), літаковий магнітофон МС-61 (заводський номер 829032);

- у складі ПС №94841: двигун Аи-9В (заводський номер 227), карданний вал приводу вентилятору (заводський номер 802090Р), гідропідсилювачі КАУ-30Б (заводські номери: Н048480203 та Н048480170), генератори СГС-40ПУ (заводські номери: Е881139Ш таЕ8826Ш);

- у складі ПС №94998: гідропідсилювачі КАУ-30Б (заводські номери: Н068480490 та Н068480491), генератори СГС-40ПУ (заводські номери Е88436К та Е88435К);

- у складі ПС №94911: компресор АК-50Т1 (заводський номер КТ820500), гідропідсилювач КАУ-30Б (заводський номер Н078480698), генератори СГС-40ПУ (заводські номери Е87474Ш та Е88267Ш), літаковий магнітофон МС-61 (заводський номер 393654);

- у складі ПС №94913: компресор АК-50Т1 (заводський номер КТ820492), двигун Аи-9В (заводський номер 103), гідропідсилювач РА-60Б (заводський номер НОМЕР_13 ), гідропідсилювачі КАУ-30Б (заводські номери: НІ 17470851 та Н068480556), генератор СГС-40ПУ (заводський номер Е882127Ш), літаковий магнітофон МС-61 (заводський номер 760419), радіовисотомір РВ-3 (заводський номер 97060);

- у складі ПС №94997: двигун Аи-9В (заводський номер 173), гідропідсилювачі КАУ-ЗОБ (заводські номери: Н078480794, НОМЕР_14 та НОМЕР_15 ), генератор СГС-40ПУ (заводський номер Е88479К), карданний вал приводу вентилятору (заводський номер 809617Р), втулка несучого гвинта (заводський номер С3281168);

- у складі ПС №94843: компресор АК-50Т1 (заводський номер КТ540414), гідропідсилювач РА-60Б (заводський номер Н038470507), гідропідсилювачі КАУ-30Б (заводські номери: Н048480230 та Н048480225), радіовисотомір РВ-3 (заводський номер 82114), автомат перекосу (заводський номер JI804196);

- у складі ПС №94851: гідропідсилювач РА-60Б (заводський номер Н038470457), гідропідсилювачі КАУ-ЗОБ (заводські номери: Н048480101, Н048480005), генератори СГС-40ПУ (заводські номери Е881133Ш та Е88165Ш).

08.10.2013 між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду №9 до договору від 18.06.2003 №01/2003-06, яка є додатком №15 до основного договору.

У пункті 2 додаткової угоди №9, сторони дійшли згоди продовжити строк оренди вертольотів за спірним договором до 31.12.2021.

Отже, в силу вимог Закону та положень укладеного сторонами договору у орендаря виникло речове право володіння та користування передбаченими договором повітряними суднами та штатним обладнанням, що входило у комплект таких ПС, зокрема, вищенаведеним майном, на строк включно до 31.12.2021.

Як зазначає позивач, встановлені пунктами 3.7, 4.1, 4.2 договору особливості орендного користування орендарем ПС передбачають:

- на період дії договору технічна експлуатація ПС здійснюється відповідно до регламенту технічного обслуговування ПС та нормативною документацією, що діє в цивільній авіації. При цьому, у разі продовження або встановлення ресурсів (термінів служби) понад встановлених для авіаційної техніки орендодавця нормативів, орендар зобов`язаний надати орендодавцю відповідні рішення розробника, виробника або відповідних структур Збройних Сил України про чинність для авіаційної техніки орендодавця продовжених або встановлених показників (пункти 3.7, 4.2 договору);

- обов`язок орендаря за власний рахунок здійснювати: капітальний ремонт ПС, продовження ресурсу планерів та двигунів, закупівлю комплектуючих, які не підлягають ремонту; доробки (роботи) за бюлетенями промисловості; заміну двигунів та ремонт агрегатів, міжремонтний ресурс яких відрізняється від міжремонтного ресурсу планеру, у зв`язку із закінченням їх ресурсу; локальний (поточний) ремонт планеру, двигунів, агрегатів (абзац 2 пункту 4.1 договору);

- здійснення орендарем за власний рахунок технічного обслуговування орендованих ПС, у тому числі: усіх видів підготовок ПС до польотів, регламентні роботи (технічні форми) на сертифікованих технічних базах (техніко-експлуатаційних частинах, авіаремонтних майстернях, авіаремонтних заводах тощо), обльоти ПС, усунення недоліків, заміну несправних агрегатів та обладнання, роботи при зберіганні ПС, періодичні роботи при зберіганні, періодичні роботи, цільові огляди та перевірки тощо (абзац 3 пункту 4.1 договору).

Згідно з вимогами частин 4-6 статті 4 Повітряного кодексу України, авіація поділяється на цивільну та державну авіацію. Державне регулювання у сфері цивільної авіації здійснюють, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики в галузі цивільної авіації, яким є Державна авіаційна служба України. Уповноваженим органом виконавчої влади в галузі державної авіації є Міністерство оборони України.

З огляду на вказане, ресурси та строки служби вертольотів типу МІ-8МТВ-1, їх агрегатів та комплектувальних виробів, що занесені до Державного реєстру цивільних повітряних суден України, визначено наказом Державної авіаційної служби України від 31.08.2011 №203, яким розповсюджено бюлетень №Т2775-БЭ-АБ, що затверджений розробником такого вертольоту - ВАТ "МВЗ ім. М.Л. Міля".

Водночас, вертольотам типу МІ-8МТВ і їх агрегатам та комплектувальним виробам, що експлуатуються у військових частинах Збройних Сил України, ресурси та строки служби встановлюються Вказівками головного інженера авіації Повітряних Сил Збройних Сил України. Копії Вказівок головного інженера ПС ЗС України від 25.01.2006 №67 (0106) та від 01.06.2016 №1236 (0016) надані позивачем та містяться в матеріалах справи.

Позивач стверджує, що на виконання договірних зобов`язань, визначених абзацами 2, 3 пункту 4.1 договору, останнім було організоване та забезпечено за власний кошт виконання капітально відновлювального ремонту та приведення прийнятих в оренду ПС до справного стану, а також заміни комплектувальних виробів та агрегатів ПС, які не могли експлуатуватися позивачем за ресурсними показниками, що діють в цивільній авіації, через закінчення їх ресурсу.

При цьому, зняті з ПС в ході їх технічного обслуговування агрегати, відсторонені позивачем від експлуатації через закінчення ресурсу за нормами, що діють в цивільній авіації, які за вказаними відповідачем даними не могли використовуватися також і за ресурсами, призначеними для державної авіації, та були добровільно повернуті позивачем відповідачу.

Відповідно до листів позивача від 02.10.2018 №1807/18, від 09.07.2019 №1266/19, від 11.07.2019 №1287/19 та від 10.10.2019 №1869/19, а також листів відповідача від 29.10.2018 №116/6/4044/2197 та від 12.07.2019 №116/6/404/1583 позивачем передано майно до визначених відповідачем військових частин Збройних Сил України, що засвідчується складеними сторонами накладними від 11.03.2013 №ВЧ-01/03, від 07.08.2019 №07/08/19/1р, від 26.11.2019 №26/1l/19/lp, від 26.11.2019 №26/11/19/Зр, від 20.11.2019 №20/11/19/1, від 04.08.2019 №04/08/19/1р, від 22.08.2019 №22/08/19/4р, від 12.11.2018 №12/11/18/1, від 22.08.2019 №22/08/19/5р, від 26.11.2019 №26/11/19/2р та складеними отримувачами майна (підпорядкованими відповідачу військовими частинами) актами приймання-передачі від 22.10.2013 №б/н, від 13.03.2013 №52, від 21.08.2019 №256, від 26.12.2019 №773, від 02.12.2019 №354, від 21.11.2019 №1669, від 04.08.2019 №1410, від 28.08.2019 №825, від 26.11.2018 №б/н, від 29.08.2019 №67/1/14, від 12.12.2019 №67/1/36. Належним чином засвідчені копії вказаних документів наявні у матеріалах справи.

Отже, спірне майно (агрегати та комплектувальні вироби повітряних суден), за переліком, вказаним у прохальній частині позовної заяви передані до уповноважених відповідачем військових частин Збройних Сил України.

Разом із цим, як зазначалось вище, встановлений договором строк оренди ПС спливає 31.12.2021, у зв`язку з чим, в силу вимог абзацу 2 пункту 6.2 договору, при закінченні терміну оренди кожного ПС, ПС повертається не пізніше останнього дня терміну оренди узгодженого сторонами.

З огляду на наведене, визначені пунктом 6.3 договору та пунктами 1, 2 додатку №4 до договору (в редакції пункту 3.1 додаткової угоди №9 від 08.10.2013 до договору) умови повернення ПС із оренди передбачають, що при передачі із оренди ПС повинні бути укомплектовані згідно з формулярами вертольотів, а також згідно з актами прийому-передачі, складеними під час передачі ПС в оренду від відповідача позивачу та з урахуванням комплектувальних виробів і агрегатів вертольотів, що були повернуті позивачем відповідачу на протязі строку дії договору у зв`язку з закінченням ресурсу. Технічний стан ПС - справний.

Як стверджує позивач, під час підготовки у 2021 році ПС до повернення із оренди останньому стало відомо, що відповідно до вказівки Головного інженера авіації Повітряних сил Збройних Сил України від 01.06.2016 №1236 (0016) Майну, яке було повернуто позивачем відповідачу, у 2016 встановлено збільшені ресурсні показники в порівнянні з тими, які визначалися Вказівкою від 25.01.2006 №67 та які дозволяють подальшу експлуатацію такого Майна за нормами, що діють для державних повітряних суден.

На переконання позивача, відповідач неправомірно, не повідомив позивача про згадане вище рішення уповноваженої особи щодо продовження терміну експлуатації (збільшення ресурсних показників) складу ПС, у зв`язку з чим, за переконанням позивача, повернене позивачем майно підлягає поверненню позивачу для його встановлення останнім на ПС в цілях укомплектування ПС для їх передачі із оренди у зв`язку з закінченням терміну дії договору (31.12.2021).

Враховуючи викладене, листом від 27.09.2021 №1839 позивачем направлено відповідачу вимогу щодо передачі в користування Майна, яке входило до складу орендованих ПС та було раніше передано позивачем відповідачу.

За наслідками розгляду вказаного звернення позивача, відповідач листом від 11.10.2021 №116/6/4044/889 повідомив, що затребуване майно перебуває на обліку військових частин і не може бути передане позивачу з причини відсутності підстав для виписки нарядів довольчого органу до цивільної організації з посиланням на пункт 47 Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 17.08.2017 №440.

Таку відмову відповідача у поверненні переданих комплектуючих ПС позивач вважає протиправною, та такою, що не ґрунтується на вимогах законодавства, у зв`язку з чим, звернувся з даним позовом до Господарського суду міста Києва.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно з частинами 1, 3 статті 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд та може відмовитися від свого майнового права.

За приписами частини 1 статті 8 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

Частиною 1 статті 283 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Аналогічна норма закріплена й у частині 1 статті 759 ЦК України, відповідно до якої за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Так, позивачем було передано спірні комплектуючі орендованих у відповідача ПС за службовими листами та актами приймання-передачі Майна вільно, на власний розсуд та з власної ініціативи. Тобто, позивачем було передано/повернуто зняте з ПС Майно до військових частин армійської авіації Сухопутних військ Збройних Сил України, а саме до: Військової частини НОМЕР_4 АДРЕСА_2), Військової частини НОМЕР_3 АДРЕСА_3 Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ) та Військової частини НОМЕР_5 АДРЕСА_4.

Судом першої інстанції встановлено, що після здійснення операції приймання-передачі Майна, воно було виведено з комплекту орендованих повітряних суден і про що орендарем було зроблено відповідні записи у формулярах вертольотів. Також, військовими частинами прийняте майно було обліковане відповідно до вимог Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 17.08.2017 №440, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.09.2017 за №1192/31060 і закріплене за ними на праві оперативного управління.

Також, місцевий господарський суд обґрунтовано зазначив, що Військова частина НОМЕР_1 не наполягала на достроковому поверненні з оренди агрегатів та комплектувальних виробів, що входило до комплекту орендованих повітряних суден, що власне визнається самим позивачем. Вказана військова частина, лише задовольнила прохання позивача прийняти для подальшого використання майно. Вказані обставини, добровільної передачі (повернення) спірного майна, тобто, з власної ініціативи позивача, також підтверджуються листами позивача від 02.10.2018 №1807/18, від 09.07.2019 №1266/19, від 11.07.2019 №1287/19, від 10.10.2019 №1869/19.

Крім того, суд першої інстанції закцентував увагу, що приймаючи Майно для подальшого використання до військових частин Збройних Сил України, військова частина НОМЕР_1 фактично звільнила позивача від обов`язку зберігати та здійснювати додаткові витрати грошових коштів на зберігання до закінчення строку договору обладнання та агрегатів з вичерпаним ресурсом, яке непридатне для використання позивачем та в цивільній авіації.

Слід також зазначити, що договором укладеним між орендодавцем та орендарем не встановлено і не передбачено обов`язку орендодавця повертати отримане з оренди майно орендарю, що додатково свідчить про добровільний характер повернення комплектуючих ПС.

Разом із цим, як зазначалося вище, встановлений договором строк оренди ПС - до 31.12.2021, тобто, станом на час прийняття рішення у даній справі 07.06.2022, строк повернення орендованих ПС є таким, що настав.

Відповідно до вимог абзацу 2 пункту 6.2 договору, при закінченні терміну оренди кожного ПС, ПС повертається не пізніше останнього дня терміну оренди узгодженого сторонами.

Визначені пунктом 6.3 договору та пунктами 1, 2 додатку №4 до договору (в редакції пунктів 3.1-3.3 додаткової угоди №9 від 08.10.2013 до договору) умови повернення ПС із оренди передбачають, що при передачі із оренди ПС повинні бути укомплектовані згідно з формулярами вертольотів, а також згідно з актами прийому-передачі, складеними під час передачі ПС в оренду від орендодавця орендарю. Технічний стан ПС - справний, запас міжремонтного та призначеного ресурсів 200 (двісті) годин та строк служби не менше двох років.

Суд першої інстанції критично оцінив посилання позивача на те, що оскільки останнім було повернуто частину комплектності ПС, а після уповноваженим органом/посадовою особою прийнято рішення про продовження строку їх дії/експлуатації, що на думку позивача свідчить про наявність у відповідача обов`язку на повернення таких комплектуючих позивачу, з огляду на те, що такі твердження повністю спростовуються умовами пунктом 2.2 основного договору, з чим погоджується колегія суддів.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку. про безпідставність посилань позивача на статтю 396 ЦК України (передбачає захист речових прав на чуже майно), статтю 386 ЦК України (засади захисту права власності) та статтю 620 ЦК України (правові наслідки невиконання обов`язку передати річ, визначену індивідуальними ознаками, згідно якої, у разі невиконання боржником обов`язку передати кредиторові у власність або у користування річ, визначену індивідуальними ознаками, кредитор, має право витребувати цю річ у боржника та вимагати її передання відповідно до умов зобов`язання), оскільки такі посилання є такими, що суперечать вимогам додатку №4 до договору та вимогам статті 629 (щодо обов`язковості договору) ЦК України.

Також, місцевий господарський суд правомірно відхилив, як необґрунтовані та безпідставні доводи позивача, що під час підготовки у 2021 році ПС до повернення із оренди позивачу стало відомо, що відповідно до вказівки Головного інженера авіації Повітряних Сил Збройних Сил України від 01.06.2021 №1236 (0016) Майну, яке було повернуто позивачем відповідачу, ще у 2016 встановлено збільшені ресурсні показники та про те, що орендодавцем не було своєчасно повідомлено орендаря або орендодавець замовчав існування цих обставин, з огляду на наступне.

Як вбачається з даних щодо ресурсу комплектуючих ПС (ресурс та строк служби спірного майна), навіть після його збільшення у 2016 році на десять років, не дозволяв його використовувати у цивільній авіації, а тому позивач не міг його використовувати, оскільки відповідно до вимог пункту 3 розділу III Правил інженерно-авіаційного забезпечення державної авіації України, затверджених наказом Міністерства оборони України від 05.07.2016 №343 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.08.2016 за №1101/29231 справним вважається ПС, стан якого відповідає всім вимогам нормативної та (або) конструкторської документації, а його компоненти і обладнання мають залишки встановлених ресурсів та строків служби не менше потрібних для виконання польоту на максимальну дальність.

Крім того, за договором оренди ПС орендодавець не зобов`язаний повідомляти орендаря про зміну ресурсних показників переданого в оренду майна.

Водночас, згідно з вимогами пункту 4.2 договору в редакції згідно додаткової угоди №4 від 18.06.2007 саме орендар у разі продовження або встановлення ресурсів (термінів служби) понад встановлених для авіаційної техніки орендодавця нормативів, зобов`язується надати орендодавцю відповідні рішення Розробника, Виробника або відповідних структур Збройних Сил України про чинність для авіаційної техніки орендодавця продовжених або встановлених показників. Проте, таким правом, визначеним договором, позивач не скористався.

З огляду на вищезазначене, суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погоджується колегія суддів, що відповідачем не вчинено дій, які порушують умови договору або права орендаря та не допущено недобросовісного здійснення своїх прав або зловживань правами в інших формах.

Більше того, повернуті позивачем у добровільному порядку відповідачу комплектуючі були передані до військових частин армійської авіації Сухопутних військ Збройних Сил України НОМЕР_17 (з дислокацією у АДРЕСА_5, Військової частини НОМЕР_3 (з дислокацією у АДРЕСА_6, військової частини НОМЕР_2 (з дислокацією у АДРЕСА_7 та військової частини НОМЕР_5 (з дислокацією у АДРЕСА_8

Згідно з Переліком агрегатів, які були передані до військових частин (армійської авіації Сухопутних військ Збройних Сил України), який є додатком до претензії Авіакомпанії від 05.11.2021 №2154/21 та міститься в матеріалах справи, Орендар передав майно:

- вказане в пунктах 1, 2, 4, 26, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 40 Переліку - до Військової частини НОМЕР_3 ;

- вказане в пунктах 3, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 27, 28, 29, 30, 31, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64, 65, 56, 80, 81, 82 Переліку - до Військової частини НОМЕР_16 ;

- вказане в пунктах 5, 8, 9, 10, 11, 67, 68, 69, 70, 74, 75, 76, 77, 78 Переліку - до Військової частини НОМЕР_4 ;

- вказане в пунктах 12, 13, 14, 15, 16, 41, 42, 43, 44, 45, 46, 47, 48, 49, 50, 51, 52, 53, 54, 79 Переліку - до Військової частини НОМЕР_5 .

Правовий режим майна, закріпленого за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, і повноваження органів військового управління та посадових осіб щодо управління цим майном визначається Законом України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" від 21.09.1999 №І075-ХІV (далі - Закон №1075-ХІV).

Згідно зі статтею 1 Закону №1075-XIV, військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо.

Особливості статусу військового майна визначені статтею 3 Закону №1075-XIV. Так, згідно названої статті, військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління та з моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна. Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням. Облік, інвентаризація, зберігання, списання, використання та передача військового майна здійснюються у спеціальному порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання військового майна у Збройних Силах затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 04.08.2000 №1225.

Пунктами 6, 7 Положення №1225 визначено, що облік військового майна ведеться з метою отримання даних про його наявність, трату, нестачу, рух, вартість та якісний (технічний) стан, необхідних для організації матеріально-технічного забезпечення військових частин, встановлення належного контролю за умовами зберігання, доцільністю та ефективністю його використання (витрачання), а також з метою підготовки даних для складення облікових документів та державної статистичної звітності. Обліку підлягає все військове майно незалежно від його призначення та джерел надходження. Облік військового майна повинен бути своєчасним, достовірним і точним.

Безпосередньо механізм організації та ведення обліку військового майна, закріпленого в установленому законодавством порядку за військовими частинами Збройних Сил України визначений Інструкцією з обліку військового майна у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 17.08.2017 №440, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.09.2017 за №1192/31060 (далі - Інструкція №440).

Як повідомив відповідач та на підтвердження чого надав суду доповіді (витяги) військових частин НОМЕР_4 , НОМЕР_3 , НОМЕР_2 та НОМЕР_5 майно, яке позивачем було повернуто з оренди та передане до цих військових частин (яке раніше позивачем було вилучене з комплекту орендованих повітряних суден) на теперішній час закріплено за цими військовими частинами на праві оперативного управління та перебуває на відповідному обліку у цих військових частинах та на обліку Центрального управління забезпечення авіації та протиповітряної оборони Озброєння Командування Сил логістики Збройних Сил України, яке є органом військового управління - службою забезпечення майна авіації Збройних Сил України та відповідно до вимог пунктів 6, 7, 10 розділу ПІ Інструкції №440 має право приймати рішення та видавати наряди, які є підставою на відпускання (відвантаження, відправлення, приймання, передавання) військового майна одному вантажоодержувачу (від одного вантажовідправника, здавальника).

В контексті встановлених обставин, через призму норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд вказує, Військова частина НОМЕР_1 (Командування Сухопутних військ Збройних Сил України) не має повноважень щодо авіаційного майна переданого у законному порядку) та щодо військових частин армійської авіації Сухопутних військ Збройних Сил України, які є окремими юридичними особами, не являються стороною договору, використовують закріплене за ними військове майно за його цільовим і функціональним призначенням в інтересах Збройних Сил України та не можуть бути примушеними до дій, вчинення яких не є обов`язковим для цих військових частин.

Частинами 1 та 2 статті 14 ЦК України визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства, а особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

З урахуванням того, що 31.12.2021 строк дії договору закінчився (припинився), а повітряні судна повернуто, що визнається учасниками справи, вимога позивача про передачу (повернення) спірного майна є не актуальною та безпідставною, оскільки обґрунтована, серед іншого наявністю такого договору оренди №01/2003-06, який втратив чинність, з чим погоджується колегія суддів.

Претензій до виконання умов договору, сторонами не заявлено.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, і з чим погоджується суд апеляційної інстанції, позивачем не доведено наявність обов`язку у відповідача або/та законних підстав (договірних умов) щодо передачі/поверненню позивачу спірних комплектуючих ПС, у зв`язку з чим позов задоволенню не підлягає.

Колегія суддів звертає увагу, що в прохальній частині апеляційної скарги позивач просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2022 у справі №910/18699/21 із закриттям провадження у справі.

В обґрунтування наведеної вимоги позивач посилався на те, що в процесі розгляду справи, до винесення рушення у справі, в березні-квітні 2022 року проведено прийом-передачу повітряних суден. Вертольоти прийняті у справному стані.

На підтвердження даних обставин позивачем до апеляційної скарги долучено належним чином засвідчені копії приймально-здавальних актів згідно з якими:

- повітряне судно, заводський номер 94995, передано відповідно до приймально-здавального акта від 15.03.2022;

- повітряне судно, заводський номер 94911, передано відповідно до приймально-здавального акта від 22.03.2022;

- повітряне судно, заводський номер 95209, передано відповідно до приймально-здавального акта від 22.03.2022;

- повітряне судно, заводський номер 95227, передано відповідно до приймально-здавального акта від 07.04.2022;

- повітряне судно, заводський номер 94843, передано відповідно до приймально-здавального акта від 22.03.2022;

- повітряне судно, заводський номер 94851, передано відповідно до приймально-здавального акта від 22.03.2022;

- повітряне судно, заводський номер 94913, передано відповідно до приймально-здавального акта від 15.03.2022;

- повітряне судно, заводський номер 94997, передано відповідно до приймально-здавального акта від 07.03.2022;

- повітряне судно, заводський номер 94996, передано відповідно до приймально-здавального акта від 07.03.2022;

- повітряне судно, заводський номер 94841, передано відповідно до приймально-здавального акта від 15.03.2022;

- повітряне судно, заводський номер 95224, передано відповідно до приймально-здавального акта від 07.03.2022;

- повітряне судно, заводський номер 949125, передано відповідно до приймально-здавального акта від 07.03.2022;

- повітряне судно, заводський номер 94998, передано відповідно до приймально-здавального акта від 08.04.2022;

- повітряне судно, заводський номер 95225, передано відповідно до приймально-здавального акта від 07.04.2022;

- повітряне судно, заводський номер 95226, передано відповідно до приймально-здавального акта від 12.03.2022.

Водночас, згідно з частиною 3 статті 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Колегія суддів зазначає, що вищенаведені приймально-здавальні акти долучені позивачем до апеляційної скарги не приймаються судом до розгляду, оскільки останній всупереч вимогам частини 3 статті 269 ГПК України не надав доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1-3 статті 13 ГГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим господарським судом та судом апеляційної інстанції, інші доводи, на які посилався апелянт під час розгляду даної справи, залишені Північним апеляційним господарським судом без задоволення, як такі, що не спростовують висновків суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову у справі №910/18699/21.

Згідно з частиною 1 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При цьому, слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994, серія A, N303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27.09.2001).

Аналогічна правова позиція міститься у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.02.2018 у справі №910/947/17.

Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2022 у справі №910/18699/21 прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги обґрунтованих висновків суду не спростовують, у зв`язку з чим судове рішення має бути залишеними без змін, а апеляційна скарга ПАТ "Авіакомпанія "Українські вертольоти" - без задоволення.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, з огляду на відмову в задоволенні апеляційної скарги ПАТ "Авіакомпанія "Українські вертольоти" на рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2022 у справі №910/18699/21, на підставі статті 129 ГПК України, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 267-271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Українські вертольоти" на рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2022 у справі №910/18699/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2022 у справі №910/18699/21 залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Приватним акціонерним товариством "Авіакомпанія "Українські вертольоти".

4. Матеріали справи №910/18699/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено - 09.11.2022.

Головуючий суддя Л.П. Зубець

Судді С.О. Алданова

О.М. Гаврилюк