РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2022Справа № 910/9263/22
Суддя Господарського суду міста Києва Трофименко Т.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) представників сторін справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Антарес АгроІнвест"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Континент Груп УА"

про стягнення 50 850,72 грн,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Антарес АгроІнвест" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Континент Груп УА" про стягнення 50 850,72 грн, обґрунтована неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором на перевезення вантажу № КГУ 1208-21 від 08.12.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.09.2022 відкрито провадження по справі № 910/9263/22, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Частиною 5 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Відповідно до ч. 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Ухвала про відкриття провадження у справі була направлена позивачу на електронну адресу, вказану ним у позові.

Отже, суд належним чином виконав свій обов`язок щодо повідомлення позивача про розгляд справи.

Також, ухвала про відкриття провадження у справі № 910/9263/22 була надіслана на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримана ним, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

08.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Континент Груп УА" (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Антарес АгроІнвест" (Перевізник) укладено договір на перевезення вантажу № КГУ 1208-21 (надалі також - договір), згідно з п. 1.1 якого Перевізник бере на себе зобов`язання доставляти ввірений йому для перевезення вантаж (асортимент та кількість зазначені в заявці та товарно-транспортній накладній) до пунктів призначення, які зазначаються Відправником у товарно-транспортних накладних і видати його уповноваженій на одержання вантажу особі отримувача у визначені Відправником строки, а Відправник зобов`язується сплатити за надані послуги кошти, обумовлені договором.

Згідно з п. 1.2 договору, кожне окреме перевезення здійснюється Перевізником у відповідності до письмової Заявки Замовника, який підписується обома сторонами цього договору та є його невід`ємною частиною. У Заявці зазначаються: адреси пунктів завантаження та розвантаження вантажу, дата завантаження та строк доставки у пункт призначення, вартість перевезення, найменування вантажу, кількість, вага тощо.

За приписами пунктів 5.1-5.2 договору, Відправник сплачує 100% вартості перевезення після виконання робіт та підписання сторонами Акту виконаних робіт та отримання оригіналів документів, а саме: рахунка-фактури, акту виконаних робіт, податкової накладної, товарно-транспортної накладної, заявки. Акт виконаних робіт підписується Відправником після пред`явлення Перевізником товарно-транспортної накладної, підписаної отримувачем вантажу.

Вартість перевезення та транспортно-експедиційних послуг узгоджується сторонами в кожному окремому випадку та зазначається у Заявці на перевезення. На вимогу відправника при узгодженні розміру оплати Перевізник зобов`язаний надати калькуляцію витрат на транспортування вантажу.

Цей договір вступає в дію з моменту підписання та діє до повного виконання. (п. 9.1 договору)

На підтвердження надання послуг з перевезення за договором позивачем надано акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № АА-0000143 від 09.12.2021 на суму 9432,00 грн та товарно-транспортну накладну № 64066 від 09.12.2021, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № АА-0000146 від 10.12.2021 на суму 14 443,00 грн та товарно-транспортну накладну № 11844 від 10.12.2021, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № АА-0000148 від 11.12.2021 на суму 14 443,00 грн та товарно-транспортну накладну № 11844 від 10.12.2021, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № АА-0000144 від 14.12.2021 на суму 6928,00 грн та товарно-транспортну накладну № 511559 від 14.12.2021, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № АА-0000154 від 16.12.2021 на суму 9727,91 грн та товарно-транспортну накладну № 65864 від 16.12.2021, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № АА-0000159 від 24.12.2021 на суму 9463,91 грн та товарно-транспортну накладну № 67581 від 23.12.2021, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № АА-0000161 від 28.12.2021 на суму 10 287,90 грн та товарно-транспортну накладну № 68090 від 28.12.2021.

Відповідно до платіжного доручення № 548 від 28.06.2022 відповідачем сплачено позивачу 9432,00 грн, а відповідно до платіжного доручення № 612 від 25.07.2022 - 14 443,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що позивачем було виконано взяті за договором зобов`язання на загальну суму 74 725,72 грн, які відповідачем були оплачені частково, у зв`язку з чим у останнього утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 50 850,72 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає таке.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з ч. 1 ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (ч. 3 ст. 909 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 314 Господарського кодексу України, перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини. За шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає: у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає; у разі пошкодження вантажу - в розмірі суми, на яку зменшилася його вартість; у разі втрати вантажу, зданого до перевезення з оголошенням його цінності, - у розмірі оголошеної цінності, якщо не буде доведено, що вона є нижчою від дійсної вартості вантажу.

Статтею 919 Цивільного кодексу України визначено, що перевізник зобов`язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Згідно зі статтею 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов вказаного договору позивач надав послуги з перевезення, що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) № АА-0000143 від 09.12.2021 на суму 9432,00 грн, № АА-0000146 від 10.12.2021 на суму 14 443,00 грн, № АА-0000148 від 11.12.2021 на суму 14 443,00 грн, № АА-0000144 від 14.12.2021 на суму 6928,00 грн, № АА-0000154 від 16.12.2021 на суму 9727,91 грн, № АА-0000159 від 24.12.2021 на суму 9463,91 грн, № АА-0000161 від 28.12.2021 на суму 10 287,90 грн, відповідними товарно-транспортними накладними та актом звірки взаєморозрахунків.

Відповідно до платіжного доручення № 548 від 28.06.2022 відповідачем сплачено позивачу 9432,00 грн, а відповідно до платіжного доручення № 612 від 25.07.2022 - 14 443,00 грн.

Однак, належних та допустимих доказів відповідно до статей 76, 79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати відповідачем решти грошових коштів позивачу в розмірі 50 850,72 грн матеріали справи не містять.

За наведених вище обставин судом встановлено, що відповідач порушив свої зобов`язання за договором, не здійснив оплату замовленого перевезення у повному обсязі, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 50 850,72 грн, факт існування якої позивачем належним чином доведений та відповідачем не спростований.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, з огляду на викладене, позовні вимоги суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Континент Груп УА" (вул. Велика Житомирська, буд. 16/3, з № 1 по № 8 в літ "А", м. Київ, 01001, ідентифікаційний код 44088351) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Антарес АгроІнвест" (вул. Монастирська, 4-"З", м. Ромни, Сумська обл., 42000, ідентифікаційний код 42506276) борг у розмірі 50 850,72 грн та судовий збір у розмірі 2481,00 грн.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 21.11.2022.

Суддя Т. Ю. Трофименко