ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2022 р. Справа № 910/4174/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Попікової О.В.

суддів: Корсака В.А.

Євсікова О.О.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь»

на рішення Господарського суду міста Києва від 12.08.2022

у справі № 910/4174/22 (суддя Курдельчук І.Д.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 393309 грн.

без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

Приватне акціонерне товариство «Металургійний комбінат «Азовсталь» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом про стягнення з відповідача 393309 грн. штрафу за несвоєчасну доставку вантажів. Позовні вимоги обґрунтовані приписами пункту 41 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 внаслідок порушення відповідачем термінів доставки вантажу відповідно до таких залізничних накладних: №39621602; №39541370; №39654405; №39612478; №39556345; №39554274; №39621586; №39522925; №39524392; №39596085; №39693726; №39702071; №39654413; №39702014; №39290291; №39604327; №39658380; №39654397; №39290283; №39718986; №39703236; №39720578; №39701941; №39701867; №3970175; №39701883; №39701404; №39720214; №39658547; №39742044; №39711023; №39725361; №39792957; №39792965; №39733027; №397123771; №39793443; №39816343; №39798467; №39761853; №39832514; №39733035; №39864178; №39816335; №39721162.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.08.2022 у даній справі позовні вимоги задоволені частково, присуджено до стягнення з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» 19665,45 грн. штрафу за несвоєчасну доставку вантажів

Суд І інстанції, встановивши доставку вантажу відповідачем із порушенням встановленого терміну доставки, визначеного статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, що у відповідності до статті 116 Статуту та пункту 1.1 Правил, визнав обґрунтованими позовні вимоги про стягнення з Залізниці 393309 грн. штрафу.

Разом з тим, місцевий суд з огляду на вимоги статті 233 ГК України та статті 551 ЦК України дійшов висновку про наявність підстав для зменшення заявленого до стягнення штрафу до 19 665,45 грн (на 95 % від заявленої до стягнення суми штрафу).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Позивач, не погоджуючись із прийнятим у даній справі судовим рішенням, звернувся з апеляційною скаргою до Північного апеляційного господарського суду, в якій просить рішення суду І інстанції від 12.08.2022 скасувати, та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. При цьому позивач наголошує на тому, що місцевий суд невірно застосував вимоги статті 233 ГК України та ч. 3 статті 551 ЦК України та дійшов помилкових висновків про наявність підстав для зменшення суми штрафу.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд І інстанції не врахував наступні обставини:

- майнові інтереси позивача, який є підприємством повністю зруйнованим, залишились поза уваги суду;

- в порушення вимог статті 74 ГПК України відповідач не довів наявність виняткових обставин для зменшення штрафу.

- економічна ситуація в країні в рівній мірі впливає на фінансове становище обох контрагентів за договором перевезення вантажу.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.09.2022 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Попікова О.В., судді: Корсак В.А., Євсіков О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.09.2022 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/4174/22; відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.08.2022 у справі №910/4174/22 до надходження матеріалів даної справи до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.09.2022 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/4174/22. Розгляд апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» на рішення Господарського суду міста Києва від 12.08.2022 у справі № 910/4174/22 вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. Надано учасникам справи строк на подання відзиву та відповіді на відзив. Також згаданою ухвалою задоволено клопотання Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 12.08.2022 у справі № 910/4174/22 до закінчення його перегляду в апеляційному порядку.

Згідно з ч. 1 статті 12, ч. 1 статті 250 ГПК України господарське судочинство здійснюється за правилами загального або спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі. Відповідно до ч. 3 статті 12, ч. 1 статті 247 ГПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. У порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до п.п. 1, 2, 4 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Позиції учасників справи.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву у даній справі.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Як було встановлено судом І інстанції та підтверджено матеріалами справи, у жовтні - листопаді 2021 року Залізниця здійснювала доставку вантажу (брухт чорних металів) за накладними (№39621602; №39541370; №39654405; №39612478; №39556345; №39554274; №39621586; №39522925; №39524392; №39596085; №39693726; №39702071; №39654413; №39702014; №39290291; №39604327; №39658380; №39654397; №39290283; №39718986; №39703236; №39720578; №39701941; №39701867; №3970175; №39701883; №39701404; №39720214; №39658547; №39742044; №39711023; №39725361; №39792957; №39792965; №39733027; №397123771; №39793443; №39816343; №39798467; №39761853; №39832514; №39733035; №39864178; №39816335; №39721162); відправник - товариство з обмеженою відповідальністю «Західвторлом»; одержувач - Приватне акціонерне товариство «Металургійний комбінат «Азовсталь».

45 поставок відбувалось у 47 вагонах в період з 25.10.2021 по 22.11.2021; доставка вантажу - на станцію призначення Сартана Регіональної філії «Донецька залізниця».

Оскільки вантаж за вказаними накладними було доставлено відповідачем з порушенням терміну доставки, визначеного статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, що підтверджується календарними штемпелями на залізничній накладній, позивач на підставі статті 116 Статуту залізниць України нарахував та заявив до стягнення з відповідача штрафні санкції у загальному розмірі 393 309 грн.

Судом І інстанції також було встановлено, що вагони за накладними були відправлені у жовтні - листопаді 2021 року зі станцій Львівської залізниці та прибули у листопаді 2021 року на станцію Сартана Донецької залізниці з порушенням термінів доставки, що підтверджено штемпелем станції призначення у графі 51 залізничних накладних. Відстань перевезення зазначена у графі 30 залізничних накладних - 1 258 км, 1 266 км, 1 289 км, 1 336 км, 1 338 км, 1 348 км, 1 366 км, 1 385 км, 1 437 км, 1 445 км, 1 462 км, 1 463 км, 1 465 км, 1 574 км, 1 578 км, 1 644 км, 1 717 км, 1 721 км.

Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із статтею 116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Відповідно до інформаційного листа Вищого господарського суду України від 04.04.2012 №01-06/420/2012 нарахування штрафу за несвоєчасну доставку вантажу здійснюється в залежності від кількості повних прострочених діб, але не менш ніж двох діб. Встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш ніж на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченої статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

Суд І інстанції, дослідивши наявні у справі накладні із календарними штемпелями, дійшов висновку, що вантаж відповідачем доставлено одержувачу із порушенням встановленого терміну доставки, визначеного статтею 41 Статуту та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, що у відповідності до статті 116 Статуту та пункту 1.1 Правил є підставою для застосування до перевізника відповідальності у вигляді штрафу.

Наведені обставини слугували підставою для висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з Залізниці штрафу за прострочення перевезення вантажів.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга не містить доводів на спростування обставин, встановлених судом І інстанції, та перевірених під час апеляційного провадження щодо прострочення перевезення вантажів чи відсутності підстав для звільнення від відповідальності.

Доводи заявника апеляційної скарги стосуються підстав для зменшення заявленого до стягнення штрафу до 19 665,45 грн (на 95 % від заявленої до стягнення суми штрафу).

Як вбачається з наявного в матеріалах справи та дослідженого місцевим судом клопотання відповідача про зменшення штрафу, останнє мотивоване тим, що:

- починаючи з 24.02.2022 російська федерація здійснює обстріл всієї території України майже кожен день, завдаючи руйнування та знищуючи об`єкти інфраструктури, у тому числі, Залізниці;

- з 24.02.2022 по 15.07.2022 було зруйновано та пошкоджено: будівлі - 1 216 одиниць; споруди - 123 одиниці; споруди ЦП - 37 одиниць; залізничні колії - 203 одиниць; передавальні пристрої ЦЕ - 189 одиниць; передавальні пристрої ЦШ - 101 одиниця; моторвагонний склад - 38 одиниць; локомотиви - 60 одиниць; автотранспортні засоби - 45 одиниць; вантажні вагони - 151 одиниць; спеціальний рухомий склад - 21 одиниця; пасажирські вагони - 35 одиниць; обладнання ЦЕ - 232 одиниці; обладнання ЦШ - 210 одиниць; інші основні засоби - 1 582 одиниці;

- працівники Залізниці в найкоротші терміни здійснюють відновлення та ремонт об`єктів інфраструктури та техніки, витрачаючи матеріали та кошти;

- з перших днів повномасштабного вторгнення працівники Залізниці здійснюють перевезення гуманітарних вантажів, військової техніки та озброєння, забезпечуючи вагомий внесок у спільну перемогу над ворогом;

- оскільки на даний час відсутнє повітряне сполучення, автомобільні перевезення є обмеженими, Залізниця стала головним, а в деяких регіонах чи не єдиним перевізником;

- також Залізниця стала дорогою життя для багатьох людей, оскільки поїздами відповідача за 169 днів вторгнення було евакуйовано близько 4 мільйонів людей;

- відновлення інфраструктури, гуманітарні перевезення, потребують значних коштів і здійснюються Залізницею наразі на безоплатній основі;

- відповідач є державною компанією, яка з 24.02.2022 несе фінансові витрати та позбавлена можливості отримувати прибуток, внаслідок зменшення оплачуваних пасажирських і вантажних перевезень.

Суд І інстанції, враховуючи ступінь, характер та правові наслідки правопорушення, співмірність між ними; відсутність доказів понесення Товариством збитків внаслідок порушень Залізницею строків доставки вантажу; враховуючи обставини, які вказані відповідачем і не потребують документального підтвердження в силу загальновідомості викладених фактів, та вважаючи дані обставини винятковими, зважаючи на виняткову роль Залізниці для Українського народу під час повномасштабного вторгнення, дійшов висновку про наявність підстав для зменшення заявленого до стягнення штрафу до 19 665,45 грн (на 95 % від заявленої до стягнення суми штрафу).

Апеляційна інстанція не може повністю погодитись з таким висновком місцевого суду з огляду на наступне.

Статтею 526 ЦК України та статтею 193 ГК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно вимог 116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф.

Суд першої інстанції, встановивши, що вантаж відповідачем доставлено одержувачу із порушенням встановленого терміну доставки, визначеного статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, що у відповідності до статті 116 Статуту та пункту 1.1 Правил дійшов висновку про наявність правових підстав для застосування до перевізника відповідальності у вигляді штрафу.

Разом з тим, відповідно до частини третьої статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно із статтею 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій; при цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу; якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При цьому, слід зазначити, що чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно зі статтею 86 ГПК України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Завдання неустойки - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Неустойка не є каральною санкцією, а має саме компенсаційний характер. Вона не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для боржника і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за неналежне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.

Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора (подібний висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18).

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що при зменшенні розміру штрафу у даній справі на 95 % судом І інстанції не були враховані майнові інтереси позивача, підприємство якого є повністю зруйнованим, а також не дотримано розумний баланс між інтересами позивача та перевізника - відповідача.

На думку апеляційної інстанції, при визначенні розміру (відсоткового співвідношення ) штрафу обґрунтованим та справедливим є зменшення на 50 %, що відповідно становить суму 196654 грн. 50 коп.

З огляду на викладене рішення суду І інстанції підлягає зміні, а апеляційна скарга частковому задоволенню.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення (п. 2 цієї статті).

Колегія суддів зазначає, що місцевий господарський суд дійшов помилкових висновків щодо наявності правових підстав для зменшення розміру штрафу у даній справі на 95 %, при цьому не були враховані майнові інтереси позивача.

Враховуючи викладене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про зміну судового рішення у даній справі та часткове задоволення апеляційної скарги.

Судові витрати.

Судові витрати розподіляються у відповідності до статті 129 ГПК України.

У зв`язку з тим, що ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.09.2022 Приватному акціонерному товариству «Металургійний комбінат «Азовсталь» відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 12.08.2022 у справі № 910/4174/22 до закінчення його перегляду в апеляційному порядку, з останнього підлягає стягненню в Державний бюджет України судовий збір у розмірі, пропорційному незадоволеним вимогам апеляційної скарги.

Керуючись статтями 74, 129, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» на рішення Господарського суду міста Києва від 12.08.2022 у справі №910/4174/22 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 12.08.2022 у справі №910/4174/22 змінити, виклавши резолютивну частину рішення в наступній редакції: «Позовні вимоги задовольнити частково. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (ідентифікаційний код: 40075815; 03680, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5) на користь Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «АЗОВСТАЛЬ» (ідентифікаційний код: 00191158, 69008, м. Запоріжжя, Південне шосе, будинок 89, кабінет 12) 196654 (сто дев`яносто шість тисяч шістсот п`ятдесят чотири) грн. 50 коп. штрафу за несвоєчасну доставку вантажу та 5899 (п`ять тисяч вісімсот дев`яносто дев`ять) грн. 64 коп. судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.»

3. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (ідентифікаційний код: 40075815; 03680, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5) на користь Державного бюджету України 4623 (чотири тисячі шістсот двадцять три) грн. 83 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «АЗОВСТАЛЬ» (ідентифікаційний код: 00191158, 69008, м. Запоріжжя, Південне шосе, будинок 89, кабінет 12) на користь Державного бюджету України 3783 (три тисячі сімсот вісімдесят три) грн. 16 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Видачу відповідних наказів доручити Господарському суду міста Києва.

3. Справу № 910/4174/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту за наявності підстав, передбачених у п. 2 ч. 3 статті 287 ГПК України.

Головуючий суддя О.В. Попікова

Судді В.А. Корсак

О.О. Євсіков