РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.11.2022Справа № 910/20702/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Комарової О.С., за участю секретаря судового засідання П`янковської Т.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СКАЙ СОФТ»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГАТРЕЙДІНГ»

про визнання договору недійсним

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГАТРЕЙДІНГ»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «СКАЙ СОФТ»

про стягнення 547 793, 56 грн

за участі представників:

позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) - не з`явився,

відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) - не з`явився,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СКАЙ СОФТ» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом, у якому просить визнати договір № БГ21/2403-1 про участь у балансуючій групі від 24.03.2021, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕГАТРЕЙДІНГ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СКАЙ СОФТ» недійсним.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що договір № БГ21/2403-1 про участь у балансуючій групі від 24.03.2021, який є значним правочином, було укладено сторонами без отримання згоди інших учасників позивача, у зв`язку з чим останній просить суд визнати даний договір недійсним.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.12.2021 позовну заяву було залишено без руху через недодержання заявником вимог ст. 162 Господарського процесуального кодексу України.

23.12.2021 до суду надійшла заява позивача в порядку усунення недоліків, зі змісту якої вбачається, що виявлені ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.12.2021 недоліки усунуто.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 18.01.2022.

18.01.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГАТРЕЙДІНГ» надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог, вказуючи на те, що за час виконання спірного договору, позивач заборгував відповідачеві 547 793, 56 грн, а визнання договору недійсним призведе до повернення майнових прав сторін до первісного стану.

18.01.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГАТРЕЙДІНГ» надійшла зустрічна позовну заява про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «СКАЙ СОФТ» 547 793, 56 грн.

Позовні вимоги зустрічного позову обґрунтовані неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю «СКАЙ СОФТ» умов договору № БГ21/2403-1 про участь у балансуючій групі від 24.03.2021 щодо оплати вартості небалансів електричної енергії та оплати абонентської плати за участь у балансуючій групі у загальному розмірі 547 793, 56 грн.

У підготовчому засіданні 18.01.2022 суд продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів та відклав підготовче засідання до 15.02.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.01.2022 зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГАТРЕЙДІНГ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «СКАЙ СОФТ» про стягнення 547 793, 56 грн прийнято до розгляду. Вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом. Підготовче засідання у справі призначено на 15.02.2022.

14.02.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю «СКАЙ СОФТ» надійшов відзив на зустрічний позов, у якому заявник заперечує проти позовних вимог, вказуючи на те, що матеріали справи не містять відомостей про остаточну суму розрахунків, як того вимагає пункт 6.7.1 Договору, а відтак підстави для стягнення заборгованості відсутні.

У підготовчому засіданні 15.02.2022 суд відклав підготовче засідання до 01.03.2022.

Підготовче засідання, призначене на 01.03.2022 не відбулось.

25.03.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГАТРЕЙДІНГ» надійшла відповідь на відзив на зустрічний позов, у якій заявник підтримав раніше заявлені вимоги.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.07.2022 підготовче засідання у справі призначено на 09.08.2022.

05.08.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГАТРЕЙДІНГ» надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 09.08.2022 суд долучив до матеріалів справи докази, надані Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕГАТРЕЙДІНГ» та відклав підготовче засідання на 06.09.2022.

05.09.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГАТРЕЙДІНГ» надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

У підготовчому засіданні 06.09.2022 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 11.10.2022.

Судове засідання, призначене на 11.10.2022 не відбулось.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.10.2022 призначено судове засідання на 15.11.2022.

18.10.2022 суд отримав повідомлення про доставлення копії ухвали суду від 11.10.2022 на офіційну електронну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «СКАЙ СОФТ», що згідно з п. 2 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України свідчить про належне повідомлення цієї особи про дату, час та місце судового засідання у відповідності до вимог ч. 4 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України.

15.11.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГАТРЕЙДІНГ» надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

У судове засідання 15.11.2022 представники сторін не з`явились, хоча про дату і час судового засідання були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, їх явка судом обов`язковою не визнавалась.

Відповідно до частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

24.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕГАТРЕЙДІНГ» (сторона відповідальна за баланс, СВБ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «СКАЙ СОФТ» (учасник балансуючої групи, УБГ) був укладений договір № БГ21/2403-1 про участь у балансуючій групі (далі - Договір), за умовами якого ТОВ «МЕГАТРЕЙДІНГ» зобов`язується нести фінансову відповідальність за небаланси електричної енергії балансуючої групи перед оператором системи передачі (далі - ОСП), а учасник балансуючої групи зобов`язується нести фінансову відповідальність за свої небаланси електричної енергії перед ТОВ «МЕГАТРЕЙДІНГ» (п. 1.1 Договору).

За змістом пунктів 1.5-1.9 Договору купівля-продаж електричної енергії з метою врегулювання небалансів електричної енергії балансуючої групи здійснюється між ТОВ «МЕГАТРЕЙДІНГ» та ОСП за укладеним між ними договором про врегулювання небалансів електричної енергії.

Врегулюванням небалансів балансуючої групи є вчинення ТОВ «МЕГАТРЕЙДІНГ» правочинів щодо купівлі-продажу електричної енергії з ОСП в обсягах небалансів балансуючої групи за цінами небалансів електричної енергії, визначеними відповідно до Правил ринку.

Купівля-продаж електричної енергії здійснюється протягом розрахункового періоду, виходячи з підтвердженого обсягу електричної енергії, якщо даним договором не узгоджено інше.

Розрахунковий період - період у 60 хвилин, щодо якого визначаються ціна та обсяги небалансів купівлі-продажу електричної енергії на ринку електричної енергії.

Для цілей визначення фінансових зобов`язань за цим договором, розрахунковим періодом є календарний місяць (з першого по останнє число включно).

За умовами пункту 3.1 ціна цього Договору складається із сум: вартості небалансів електричної енергії, що купується ТОВ «МЕГАТРЕЙДІНГ» у учасника балансуючої групи в результаті створеного таким учасником профіциту електричної енергії на балансуючому ринку (підпункт 3.1.1); вартості небалансів електричної енергії, що продається ТОВ «МЕГАТРЕЙДІНГ» учаснику балансуючої групи в результаті створеного таким учасником дефіциту електричної енергії на балансуючому ринку (пункт 3.1.2); щомісячної абонентської плати учасника балансуючої групи за його участь у балансуючій групі на користь ТОВ «МЕГАТРЕЙДІНГ» як сторони, відповідальної перед ОСП за баланс учасника балансуючої групи та в цілому за небаланс всієї балансуючої групи (пункт 3.1.3).

Фактичні обсяги небалансів електричної енергії, проданої однією стороною, і купованої іншою стороною, з метою врегулювання небалансів визначається в акті купівлі-продажу небалансів електричної енергії, та оформлюється згідно з договором (п. 3.4 Договору).

Відповідно до п. 11.1 Договору, він набирає чинності з моменту підписання і є чинним до 31 грудня 2021 року включно.

У Додатку № 1 до Договору сторони узгодили Порядок розрахунку вартості купівлі-продажу електричної енергії з метою врегулювання небалансів учасника балансуючої групи.

В подальшому сторонами укладались додаткові угоди до оспорюваного Договору, зокрема, № 1 від 26.04.2021 та № 2 від 01.05.2021, якими були викладені у новій редакції деякі пункти Договору, та № 3 від 01.06.2021, якою Договір було викладено в новій редакції.

Так, порядок оформлення актів купівлі-продажу небалансів електричної енергії, актів надання послуг з врегулювання небалансів та здійснення розрахунків врегульовано розділом 6 Договору, в редакції додаткової угоди № 3 від 01.06.2021.

Згідно п. 6.1 Договору, в редакції додаткової угоди № 3 від 01.06.2021, на підставі розрахунків, виконаних відповідно до алгоритму, зазначеного у п. 5.1 та Додатку № 1 до цього Договору, не пізніше 15 числа місяця, наступного за розрахунковим місяцем, ТОВ «МЕГАТРЕЙДІНГ» складає та направляє учаснику балансуючої групи, з електронної пошти сторони відповідальної за баланс: , скановану копію та надсилає оригінали Укрпоштою, на адресу учасника балансуючої групи вказану в розділі 14. Реквізити та підписи сторін, по 2 примірники підписаних зі свого боку Акту надання послуг з врегулювання небалансів, Акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів на операції купівлі та Акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів на операції продажу.

Учасник балансуючої групи розглядає отримані від ТОВ «МЕГАТРЕЙДІНГ» проекти актів та у разі відсутності зауважень підписує протягом двох робочих днів з моменту їх отримання від ТОВ «МЕГАТРЕЙДІНГ» або направляє мотивовану відмову від його підписання із зазначенням зауважень і пропозицій (п. 6.3 Договору, в редакції додаткової угоди № 3 від 01.06.2021).

ТОВ «МЕГАТРЕЙДІНГ» розглядає пропозиції учасника балансуючої групи протягом одного робочого дня. У разі згоди направляє відкориговані підписані з боку ТОВ «МЕГАТРЕЙДІНГ» Акт/Акти купівлі-продажу небалансів електричної енергії для подальшого підписання учасником балансуючої групи протягом 1-го робочого дня (п. 6.4 Договору, в редакції додаткової угоди № 3 від 01.06.2021).

Сторони погодили, що у разі не підписання Актів купівлі-продажу небалансів електричної енергії боку учасника балансуючої групи у зазначений строк та/або не направлення підписаних Актів приймання-передачі наданих послуг з врегулювання небалансів за умови відсутності мотивованих зауважень до Актів у зазначений строк, підписані з боку ТОВ «МЕГАТРЕЙДІНГ» Акти купівлі-продажу небалансів електричної енергії та/або Акт надання послуг з врегулювання небалансів є підставою для здійснення розрахунків між сторонами (п. 6.5 Договору, в редакції додаткової угоди № 3 від 01.06.2021).

У пункті 6.7 Договору, в редакції додаткової угоди № 3 від 01.06.2021 сторони домовились про наступні умови розрахунків за цим Договором.

Планові розрахунки вартості щогодинних обсягів купівлі-продажу електричної енергії з метою врегулювання небалансів, створених учасником балансуючої групи, за першою версією здійснюються за кожну декаду після отримання даних від НЕК «УКРЕНЕРГО» в системі MMS.

Якщо розмір вартості щогодинних обсягів купівлі-продажу електричної енергії з метою врегулювання небалансів дефіциту, що допущені учасником балансуючої групи за одну, дві або три декади разом перевищує суму 500 000 грн з ПДВ, за весь обсяг у розрахунковому місяці, виставляються та сплачуються планові рахунки за кожну декаду розрахункового місяця.

Рахунки сплачуються не пізніше 16-ї години 3-го банківського дня, з дати відправлення на адресу електронної пошти, вказану у розділі 13.

Якщо розмір вартості щогодинних обсягів купівлі-продажу електричної енергії з метою врегулювання небалансів дефіциту допущенних учасником балансуючої групи за одну, дві або три декади разом, не перевищує суму 500 000 грн з ПДВ, за весь обсяг у розрахунковому місяці, розрахунки за небаланси здійснюються на підставі розрахунку вартості купівлі-продажу електричної енергії з метою врегулювання небалансів на підставі даних версії 2 НЕК «УКРЕНЕРГО», що містяться в системі управління ринком (MMS) (згідно з Порядком підготовки та надання даних комерційного обліку постачальниками послуг комерційного обліку електричної енергії).

Вартість щогодинних обсягів купівлі-продажу електричної енергії з метою врегулювання небалансів, створених учасником балансуючої групи за розрахунковий місяць, сплачується не пізніше 16-ї години 3-го банківського дня, з дати відправлення погоджених актів та рахунків на адресу електронної пошти, вказану у розділі 13, створених на підставі розрахунку вартості купівлі-продажу відповідно до даних версії 2 НЕК «УКРЕНЕРГО», що містяться в системі управління ринком (MMS).

Першими платежі здійснює учасник балансуючої групи за дефіцитні небаланси на рахунок СВБ.

Після отримання коштів від учасника, СВБ у строк не пізніше 3-х банківських днів здійснює платежі за небаланси профіциту оптимізовані учаснику балансуючої групи за ціною РДН.

Платежі учаснику балансуючої групи за небаланси профіциту які були продані НЕК «УКРЕНЕРГО» на балансуючому ринку проводяться після остаточного розрахунку НЕК «УКРЕНЕРГО» з СВБ, що підтверджується отриманням Акту-коригування (врегулювання) до Акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів до договору від 05.12.2019р. № 1387-01024 за розрахунковий період.

Після отримання Акту-коригування (врегулювання) від НЕК «УКРЕНЕРГО», СВБ проводить перерахунок оптимізації небалансів та надає учасникам балансуючої групи скориговані Акти купівлі-продажу для врегулювання небалансів електричної енергії.

Оплата згідно Актів за дефіцитні небаланси здійснюється учасником балансуючої групи не пізніше 16-ї години 3-го банківського дня, з дати відправлення скоригованих та погоджених Актів на адресу електронної пошти вказану в розділі 13.

Після отримання коштів від учасника, СВБ у строк не пізніше 3-х банківських днів здійснює платежі за небаланси профіциту (підпункт 6.7.1).

Абонентська плата учасника балансуючої групи за участь в балансуючій групі, зазначена у п. 4.3 цього Договору, сплачується учасником балансуючої групи не пізніше 3-х банківських днів з дати відправлення стороною відповідальною за баланс Акту, згідно узгодженим розрахунком економічного ефекту від балансування (підпункт 6.7.2).

У пункті 6.14 Договору, в редакції додаткової угоди № 3 від 01.06.2021, визначено, що сторона відповідальна за баланс надає учаснику балансуючої групи планові рахунки та Акти купівлі-продажу електроенергії у паперовому та/або електронному вигляді засобами електронного обігу з накладанням КЕП.

Звертаючись до суду з позовом про визнання Договору недійсним, ТОВ «СКАЙ СОФТ» вказує, що відповідно до останньої затвердженої фінансової звітності, вартість чистих активів товариства становить: 511, 00 тис. грн, а отже, 50% вартості чистих активів становить 255, 00 тис грн, тоді як обороти за Договором сумарно склали 1 238 352, 50 грн, що в два рази перевищує вартість чистих активів товариства, а тому, такий правочин є значним в розумінні ст. 44 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та потребує обов`язкового погодження з учасниками товариства. Оскільки загальні збори учасників не надавали згоди на укладення оспорюваного договору, позивач вважає наявними підстави для визнання його недійсним.

Заявляючи зустрічний позов, ТОВ «МЕГАТРЕЙДІНГ» вказує, що у період з березня по вересень 2021 року ТОВ «СКАЙ СОФТ» отримало електричну енергію небалансів на загальну суму 928 015, 06 грн, з яких сплачено 385 425, 30 грн та отримало послуг (абонентська плата) на загальну суму 23 080, 90 грн, з яких сплачено 17 877, 10 грн, що свідчить про неналежне виконання договору, внаслідок чого за останнім обліковується заборгованість у розмірі 547 793, 56 грн, яка, на переконання заявника зустрічного позову, визнається ТОВ «СКАЙ СОФТ» у первісному позові.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги як за первісним, так і за зустрічним позовами задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

За змістом положень статей 11, 509, 526, 599 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язальні правовідносини виникають, у тому числі, з договорів, які мають виконуватися належним чином відповідно до їх умов та вимог законодавства, припинення яких обумовлюється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Звертаючись з позовом про визнання недійсним правочину, позивач згідно з вимогами статей 13, 74 ГПК України повинен довести наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення. Без доведення позивачем обставин недодержання сторонами в момент вчинення оспорюваного правочину конкретних вимог законодавства у суду відсутні підстави для задоволення відповідного позову.

Статтею 203 ЦК України передбачено загальні вимоги, додержання яких є обов`язковим для чинності правочину, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно зі статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Ця норма права визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 16 ЦК України).

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення.

З огляду на положення статей 15, 16 ЦК України підставою для захисту цивільного права чи охоронюваного законом інтересу є його порушення, невизнання чи оспорення. Відтак задоволення судом позову можливе лише за умови доведення позивачем обставин щодо наявності в нього відповідного права (охоронюваного законом інтересу), а також порушення (невизнання, оспорення) цього права відповідачем з урахуванням належно обраного способу судового захисту.

Таким чином, виходячи з наведених приписів, позивач, звертаючись із позовом до суду з вимогою про визнання недійсним договору, зобов`язаний довести наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання договорів недійсними на момент його вчинення.

Згідно з вимогами ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У силу припису цієї статті правомірність правочину презюмується. Обов`язок доведення наявності обставин, з якими закон пов`язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (стаття 215 ЦК України).

Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Предметом первісного позову у даній справі є питання щодо наявності чи відсутності підстав для визнання недійсними договору № БГ21/2403-1 про участь у балансуючій групі, у зв`язку з недотриманням у момент його укладення положень законодавства України.

Відповідно до статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» від 06.02.2018 № 2275-VIII (далі - Закон № 2275-VIII) (тут і надалі у редакції, чинній на час укладення спірного правочину) органами товариства є загальні збори учасників, наглядова рада (у разі утворення) та виконавчий орган.

За приписами частин 4, 5 статті 39 Закону № 2275-VIII виконавчий орган товариства є одноосібним. Назвою одноосібного виконавчого органу є «директор», якщо статутом не передбачена інша назва. Статутом може бути встановлено, що виконавчий орган товариства є колегіальним, та визначено його кількісний склад.

Виконавчий орган товариства здійснює управління поточною діяльністю товариства. До компетенції виконавчого органу товариства належить вирішення всіх питань, пов`язаних з управлінням поточною діяльністю товариства, крім питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників та наглядової ради товариства (у разі утворення) (частини 1, 2 статті 39 Закону № 2275-VIII).

За змістом пунктів 12.1, 12.6 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «СКАЙ СОФТ» (у редакції, затвердженій рішенням загальних зборів учасників ТОВ «СКАЙ СОФТ» № 10/02/21-1 від 10.02.2021) (далі - Статут) вищім органом товариства є загальні збори учасників товариства.

Питання, передбачені пунктом 12.5 Статуту (компетенція загальних зборів учасників) та інші питання, віднесені законом до компетенції вищого органу товариства, не можуть бути віднесені до компетенції інших органів товариства, якщо інше не випливає з Закону.

Згідно з пунктами 12.43, 12.45 Статуту управління поточною діяльністю товариства здійснюється одноособовим виконавчим органом - директором. Повноваження директора починаються з моменту закінчення загальних зборів учасників товариства на яких його обрано або переобрано і продовжуються до закінчення загальних зборів учасників товариства, на яких обрали нового директора.

До компетенції директора товариства належить вирішення всіх питань, пов`язаних з управлінням поточною діяльністю товариства, крім питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників (п. 12.46 Статуту).

Згідно із частиною 1 статті 44 Закону № 2275-VIII статут товариства може встановлювати особливий порядок надання згоди уповноваженими на те органами товариства на вчинення певних правочинів залежно від вартості предмета правочину чи інших критеріїв (значні правочини).

Вказана правова норма вказує на можливість визначення в статуті товариства ознак значного правочину в залежності від вартості предмета правочину та інших критеріїв.

Відповідно до частини 2 статті 44 Закону № 2275-VIII, на яку і посилається в обґрунтування позовних вимог позивач за первісним позовом, рішення про надання згоди на вчинення правочину, якщо вартість майна, робіт або послуг, що є предметом такого правочину, перевищує 50 відсотків вартості чистих активів товариства відповідно до останньої затвердженої фінансової звітності, приймаються виключно загальними зборами учасників, якщо інше не передбачено статутом товариства.

Водночас, Статут Товариства з обмеженою відповідальністю «СКАЙ СОФТ» не містить положень щодо визначення критеріїв значного правочину, та, відповідно, відсутній і особливий порядок надання згоди органом товариства на його вчинення.

Втім, положення частини 2 статті 44 Закону № 2275-VIII є імперативними і вказують на необхідність надання згоди загальними зборами у будь-якому випадку, якщо йдеться про вчинення правочину, вартість якого станом на дату вчинення перевищує 50 відсотків вартості чистих активів товариства відповідно до останньої затвердженої фінансової звітності.

За визначенням, наведеним у пункті 4 Національного положення (стандарт) бухгалтерського обліку 19 «Об`єднання підприємств», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.07.1999 № 163, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 липня 1999 року за № 499/3792, чисті активи - активи підприємства за вирахуванням його зобов`язань.

В свою чергу, Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначає активи як ресурси, контрольовані підприємством у результаті минулих подій, використання яких, як очікується, приведе до отримання економічних вигод у майбутньому.

А зобов`язання - заборгованість підприємства, що виникла внаслідок минулих подій і погашення якої в майбутньому, як очікується, приведе до зменшення ресурсів підприємства, що втілюють у собі економічні вигоди.

Тобто, з економічної точки зору чистi активи втілюють в себе вартість майна товариства, вільного від боргових зобов`язань.

ЧИСТІ АКТИВИ = АКТИВИ (Необоротні активи + Оборотні активи + Необоротні активи, утримувані для продажу, та групи вибуття) - ЗОБОВ`ЯЗАННЯ (Довгострокові зобов`язання і забезпечення + Поточні зобов`язання і забезпечення + Зобов`язання, пов`язані з необоротними активами, утримуваними для продажу, та групами вибуття).

Тобто, чисті активи дорівнюють розділу I «Власний капітал» балансу.

Таким чином, при вирішенні питання щодо перевищення вартості договору сумі, що перевищує 50% чистих активів ТОВ «СКАЙ СОФТ», дослідженню підлягають результати фінансової діяльності цього підприємства станом на кінець передуючого даті 24.03.2021 кварталу, тобто за 2020 рік та станом на 31 грудня 2020 року.

Як вбачається з фінансової звітності малого підприємства, яка згідно квитанції № 2 від 24.02.2021 була подана до Центру обробки електронних звітів Держстату України, чисті активи (код рядка 1495) ТОВ «СКАЙ СОФТ» становили 511,0 тис. грн, відтак 50 % від цієї суми становить 255,5 тис. грн.

У постанові Верховного Суду від 12.12.2019 у справі № 916/40/19 зроблено висновок, що виходячи зі змісту частини 2 статті 44 Закону, необхідним є встановлення, який конкретно розмір вартості майна, робіт або послуг був саме на момент вчинення правочину, оскільки згода має надаватися саме на вчинення правочину і відповідність договору вказаній правовій нормі оцінюється саме станом на момент його вчинення.

За змістом частин 1, 2 статті 638 ЦК України та частини 2 статті 180 ГК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

При цьому, згідно ч. 3 ст. 180 ГК України, при укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Дослідивши положення розділу 3 Договору, суд встановив, що при його укладенні сторони не визначили кількість та ціну електричної енергії, яку вони були зобов`язані купувати у контрагента задля врегулювання небалансів на ринку, а її фактична кількість та загальна вартість визначається по закінченню розрахункового періоду, який згідно п. 1.9 Договору становить календарний місяць та фіксується у відповідних актах, які є підставою для здійснення розрахунків.

На виконання умов договору ТОВ «СКАЙ СОФТ» купило у ТОВ «МЕГАТРЕЙДІНГ» електричну енергію для врегулювання небалансів на загальну суму 928 015, 06 грн, та на 287 256, 54 грн ТОВ «СКАЙ СОФТ» продало ТОВ «МЕГАТРЕЙДІНГ» електричної енергії для врегулювання небалансів. Абонентська плата учасника балансуючої групи склала 23 080, 90 грн.

Таким чином, обороти за Договором склали 1 238 352, 50 грн.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні Акти надання послуг з врегулювання небалансів, Акти купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів на операції купівлі та Акти купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів на операції продажу за весь період дії Договору. Водночас, наведений розрахунок загального обороту за Договором визнається обома сторонами, а відтак такі обставини, відповідно до ч. 1 ст. 75 ГПК України, звільняються від доказування.

З огляду на викладене, суд вважає, що оспорюваний договір станом на дату його вчинення сторонами не суперечив вимогам ч. 2 ст. 44 Закону № 2275-VIII, так як його ціна саме при укладенні договору не була визначена сторонами, а залежала від господарської діяльності сторін протягом розрахункового періоду під час його виконання і могла були як меншою, так і більшою за визначену у законі вартість предмету договору, перевищення якої над чистими активами товариства має наслідком отримання згоди загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю.

Також суд знаходить слушними доводи ТОВ «МЕГАТРЕЙДІНГ», що здійснення оплати ТОВ «СКАЙ СОФТ» за Договором на загальну суму, більш як 400 000, 00 грн свідчить про визнання цього правочину.

Зі змісту норми частини першої статті 241 ЦК України вбачається, що наступним схваленням правочину законодавець не вважає винятково прийняття юридичного рішення про схвалення правочину. Схвалення може відбутися також і в формі мовчазної згоди, і у вигляді певних поведінкових актів (так званих конклюдентних дій) особи - сторони правочину (наприклад, здійснення чи прийняття оплати за товар за договором купівлі-продажу).

Така ж правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.09.2018 у справі № 910/18812/17, від 08.07.2019 № 910/19776/17, від 04.03.2021 у справі № 905/1132/20.

З урахуванням вищенаведеного можна дійти висновку, що при укладанні сторонами Договору не було порушено приписів статей 203, 215 ЦК України, 180, 189 ГК України, ст. 44 Закону № 2275-VIII, указаний правочин відповідає вимогам законодавства, а тому відсутні правові підстави для визнання його недійсним.

Вирішуючи питання про наявність підстав для стягнення грошових коштів за зустрічним позовом, суд виходить з такого.

Дослідивши зміст спірного правочину, суд встановив, що йому притаманні ознаки, що характеризують цивільні відносини, які виникають з договорів постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу.

Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін (ч. 2 ст. 714 ЦК України).

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до статті 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

У відповідності до норм ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Згідно з частиною 1 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

За змістом ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно частин 1, 2 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Положеннями ст. 692 ЦК України врегульовано порядок оплати товару за договорами купівлі-продажу (поставки). Зокрема, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 ЦК України).

Судом встановлено, що ТОВ «МЕГАТРЕЙДІНГ» продало ТОВ «СКАЙ СОФТ» електричну енергію для врегулювання небалансів на суму 542 589, 76 грн, відповідно до Актів купівлі-продажу електроенергії № 926 від 31.08.2021 на суму 69 740, 34 грн та № 1107 від 30.09.2021 на суму 472 849, 42 грн.

Також ТОВ «МЕГАТРЕЙДІНГ» оформило акти надання послуг на оплату абонентської плати № 928 від 31.08.2021 на суму 3 517, 25 грн та № 1108 від 01.10.2021 на суму 1 686, 55 грн.

Вказані акти, разом із актами звірки взаємних розрахунків, на виконання вимог п. 6.1 Договору, в редакції додаткової угоди № 3 від 01.06.2021, були направлені 15.01.2022 на електронну та 16.01.2022 на поштову адресу ТОВ «СКАЙ СОФТ», зазначені в розділі 14 Договору.

Суд враховує, що названі вище акти, за якими заявлено вимогу про стягнення грошових коштів підписані лише з боку ТОВ «МЕГАТРЕЙДІНГ».

Умови укладеного між сторонами Договору (пункти 6.3 - 6.5) визначають, що не підписаний учасником балансуючої групи акт є підставою для здійснення розрахунків виключно у разі не підписання протягом 2 робочих днів з моменту його отримання, або протягом цього ж строку ненадання мотивованої відмови від його підписання.

Таким чином, для можливості визнання односторонньо підписаного з боку ТОВ «МЕГАТРЕЙДІНГ» акту погодженим та таким, що підлягає оплаті, визначальним є дата отримання цього акту ТОВ «СКАЙ СОФТ».

Як вже було зазначено вище, ТОВ «МЕГАТРЕЙДІНГ» двічі направило ТОВ «СКАЙ СОФТ» акти купівлі-продажу електроенергії та акти надання послуг на оплату абонентської плати, а саме 15.01.2022 на електронну та 16.01.2022 на поштову адресу.

Так, направлення електронною поштою забезпечує отримання листа у день його відправлення.

Але, поряд із цим, пункт 6.14 Договору визначає, що сторона відповідальна за баланс надає учаснику балансуючої групи планові рахунки та Акти купівлі-продажу електроенергії у паперовому та/або електронному вигляді засобами електронного обігу з накладанням КЕП.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» автентифікація - електронна процедура, яка дає змогу підтвердити електронну ідентифікацію фізичної, юридичної особи, інформаційної або інформаційно-телекомунікаційної системи та/або походження та цілісність електронних даних; електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис; кваліфікований електронний підпис - удосконалений електронний підпис, який створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті відкритого ключа.

Тобто, кваліфікований електронний підпис ідентифікує автора та надає правову легітимність документа, який направляється.

Судом встановлено, що направляючи контрагентові акти на електронну пошту, ТОВ «МЕГАТРЕЙДІНГ» не забезпечило накладення на них КЕП. А відтак, акт не скріплений кваліфікованим електронним підписом не може вважатися оригіналом документа з огляду на відсутність можливості ідентифікувати підписувача.

Вдруге ТОВ «МЕГАТРЕЙДІНГ» направило акти на поштову адресу ТОВ «СКАЙ СОФТ» 16.01.2022 рекомендованим листом із повідомленням про вручення, про що свідчать долучені до матеріалів справи опис вкладення, накладна та касовий чек, що підтверджують надання поштових послуг.

Втім, доказів вручення зазначеного листа матеріали справи не утримують.

Таким чином, строк оплати грошового зобов`язання за актами купівлі-продажу електроенергії, з урахуванням пунктів 6.3-6.5 Договору, мав настати протягом 2 днів з моменту їх отримання, а акти надання послуг на оплату абонентської плати, з урахуванням підпункту 6.7.2 Договору, мали бути оплачені не пізніше 3-х банківських днів з дати їх відправлення.

Разом з цим, зустрічний позов подано до суду 18.01.2022.

Таким чином, станом на момент пред`явлення позову, строк виконання грошових зобов`язань ТОВ «СКАЙ СОФТ» ще не настав, а відтак заявлені позовні вимоги є передчасними.

При цьому, суд вважає помилковими доводи відповідача за зустрічним позовом із посиланням на положення підпункту 6.7.1 Договору, про те, що позовні вимоги за зустрічним позовом є необґрунтованими, оскільки неможливо визначити остаточну суму заборгованості з огляду на неотримання даних від НЕК «УКРЕНЕРГО» в системі MMS.

Суд вважає, що в даному випадку, умови розділу 6 Договору слід трактувати у їх логічній послідовності, тобто загалом без виокремлення його окремих частин.

Таким чином, заперечення ТОВ «СКАЙ СОФТ» із посиланням на неузгодженість остаточних сум є підставою для відмови у підписанні акту купівлі-продажу електроенергії (саме який і є підставою для здійснення розрахунків за Договором), а не для нездійснення розрахунків, як помилково вважає відповідач.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Наведена норма визначає об`єктом захисту саме порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Аналогічним чином, частина перша статті другої ГПК України визначає, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Оскільки, відповідно до статті 16 ЦК України порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту, тому суд при вирішенні спору має надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права способам, що встановлено чинним законодавством, чи відповідає правовій природі тих правовідносин, що виникли між сторонами, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Суд зауважує, що звернення до суду може мати превентивний характер, але в будь-якому разі позовні вимоги мають ґрунтуватись на певних обставинах і доказах, які ці обставини підтверджують.

Згідно ч. 4 ст. 74 ГПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Таким чином, станом на момент пред`явлення позову, грошові зобов`язання ТОВ «СКАЙ СОФТ» не були порушені, що свідчить про передчасність заявлених вимог за зустрічним позовом.

Також суд враховує, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.07.2022 у справі № 910/14903/21 задоволено заяву приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Бердара Миколи Миколайовича про звернення стягнення на грошові кошти у справі № 910/14903/21 та звернуто стягнення на грошові кошти у сумі 439 411,26 грн, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Скай Софт», яке має заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Мегатрейдінг» за договором від 24.03.2021 № БГ21/2403-1, в рахунок задоволення вимог стягувача в межах виконавчого провадження № 68065893 з примусового виконання наказу господарського суду міста Києва від 29.12.2021 у справі № 910/14903/21.

Водночас, варто зауважити, що під час розгляду заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, відповідно до статті 336 ГПК України предметом дослідження суду має бути факт наявності заборгованості, що повинен підтверджуватись доказами, які відповідають вимогам статей 76- 79 ГПК України, зокрема, це може бути відповідне рішення суду та факт беззаперечності заборгованості особи, якій належать кошти, на які виконавець просить звернути стягнення.

Послідовна та стала правова позиція щодо предмета дослідження у цій категорії справ щодо застосування положень статті 336 ГПК України висловлена в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.04.2020 у справі № 910/5300/17, постановах Верховного Суду від 23.07.2018 у справі № 925/1048/17, від 11.09.2019 у справі № 902/1260/15, від 01.08.2019 у справі № 927/313/18, від 06.02.2020 у справі № 913/381/18.

Спірність заборгованості з урахуванням положень чинного законодавства визначається не за суб`єктивним ставленням кредитора чи боржника до неї, у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент звернення особи із заявою в порядку статті 336 ГПК України боржник мав заборгованість перед кредитором, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначає заявник, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на момент такого звернення.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 13.08.2021 у справі № 910/20504/16.

З урахуванням того, що заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Скай Софт» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Мегатрейдінг» за договором від 24.03.2021 № БГ21/2403-1 є предметом спору у справі № 910/20702/21, передумовою для звернення стягнення на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Скай Софт» є саме рішення щодо заявлених позовних вимог у цій справі, й навпаки, ухвала суду про звернення стягнення на грошові кошти в іншій справі в порядку статті 336 ГПК України не має жодного значення для вирішення спору у справі № 910/20702/21.

Враховуючи викладене в сукупності, зважаючи на зміст позовних вимог, обставини, встановлені під час розгляду справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги як за первісним, так і за зустрічним позовами є необґрунтованими та недоведеними, у зв`язку з чим відсутні підстави для їх задоволення.

З урахуванням викладеного, у відповідності до вимог статті 129 ГПК України, судові витрати не розподіляються.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні первісного позову відмовити повністю.

У задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення в повному обсязі складено 15.11.2022.

Суддя О.С. Комарова