ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2022 р. Справа №926/1291/22

м.Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді МАТУЩАКА О.І.

суддів: СКРИПЧУК О.С.

ПЛОТНІЦЬКОГО Б.Д.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Агроспецмонтаж», м.Новоселиця, Новоселицький район, Чернівецька область б/н від 13.06.2022 (вх.ЗАГС №01-05/1341/22 від 16.06.2022)

на рішення Господарського суду Чернівецької області від

19.05.2022 (суддя М.О. Гурин, повне рішення 24.05.2022)

у справі №926/1291/22

за позовом: Чернівецького обласного центру зайнятості,

м.Чернівці

до відповідача: Приватного акціонерного товариства

«Агроспецмонтаж», м.Новоселиця, Новоселицький район, Чернівецька область

про стягнення одноразової матеріальної допомоги в

сумі 53492,89 грн

ВСТАНОВИВ:

Суть спору.

У квітні 2022 року Чернівецький обласний центр зайнятості звернувся до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Агроспецмонтаж» про стягнення одноразової матеріальної допомоги в сумі 53492,89 грн.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 19.05.2022 у справі №926/1291/22 позов задоволено. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Агроспецмонтаж» на користь Чернівецького обласного центру одноразову матеріальну допомогу в сумі 53492,89 грн та 2481,00 грн судового збору.

Узагальнення доводів особи, яка подала апеляційну скаргу та інших учасників справи.

Не погодившись із прийнятим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт зазначає наступні обставини:

- позивачем не проводилась перевірка відповідача, який був отримувачем коштів і останній був позбавлений права щодо надання своїх пояснень та документів;

- при прийнятті рішення про виплату матеріальної допомоги позивачем не було встановлено підстав для відмови у її виплаті відповідно до вимог Закону України «Про соціальну підтримку застрахованих осіб та суб`єктів господарювання на період здійснення обмежувальних протиепідемічних заходів, запроваджених з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1231 Порядку надання одноразової матеріальної допомоги суб`єктам господарювання, розрахунку її розміру, стягнення, повернення невикористаної її суми;

- пунктом 11 вказаного Порядку визначено виключний перелік обставин та умов при яких повертається одноразова матеріальна, проте судом першої інстанції не наведено жодної обставини, передбаченої вказаною нормою;

- згідно протоколу №30/10/20 позачергових загальних зборів акціонерів ПрАТ «Агроспецмонтаж» від 30.10.2020 відповідач не перебував в процесі остаточного припинення шляхом ліквідації, натомість мало місце перетворення та зміни організаційно-правової форми з ПрАТ на ТОВ з повним правонаступництвом майна, прав та обов`язків ПрАТ «Агроспецмонтаж».

Позивач, заперечуючи доводи апеляційної скарги у відзиві на неї, зазначає, що відповідно до п.2 ч.2 ст.3 Закону України «Про соціальну підтримку застрахованих осіб та суб`єктів господарювання на період здійснення обмежувальних протиепідемічних заходів, запроваджених з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» одноразова матеріальна допомога, передбачена цією статтею, не надається суб`єктам господарювання, зокрема, діяльність яких на дату набрання чинності цим Законом, за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та гшромадських формувань, припинена, перебуває у стані припинення або банкрутства. Аналогічні норми містяться в п.4 Порядку №1231. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПрАТ «Агроспецмонтаж» з 03.11.2020 перебуває у стані припинення. Вважає безпідставними покликання апелянта на п.13 Порядку №1231 щодо порядку перевірки цільового використання коштів, оскільки така перевірка не стосується моменту прийняття рішень про виплату коштів одноразової матеріальної допомоги, а встановлення фактів подання недостовірних даних суб`єктом господарювання є самостійною підставою стягнення суми отриманої одноразової матеріальної допомоги.

Інших клопотання та заяв в порядку ст. 207 ГПК України сторонами заявлено не було.

Відповідно до ч.10 ст.270 ГПК України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З огляду на зазначене, враховуючи те, що предметом розгляду даної справи є стягнення 53492,89 грн, ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 19.07.2022 справу №926/1291/22 призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Водночас апеляційний господарський суд зазначає, що відповідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV практика Європейського суду з прав людини застосовується українськими судами як джерело права.

Згідно практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення поняття «розумний строк» вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ і було б неприродно встановлювати один і той самий строк для всіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин (рішення у справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства»).

Європейський суд з прав людини в своїй практиці виходить із того, що розумність тривалості судового провадження необхідно оцінювати у світлі обставин конкретної справи, враховуючи критерії, вироблені судом. Такими критеріями є: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінка заявника; 3) поведінка державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (Рішення «Бараона проти Португалії», 1987 рік, «Хосце проти Нідерландів», 1998 рік; «Бухкольц проти Німеччини», 1981 рік; «Бочан проти України», 2007 рік).

Таким чином, суд, враховуючи обставини справи, застосовує принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до зазначеної вище практики Європейського суду з прав людини.

Фактичні обставини справи та оцінка суду.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, ПрАТ «Агроспецмонтаж» звернулося до Новоселицької районної філії Чернівецького обласного центру зайнятості із заявою від 18.12.2020 про надання одноразової матеріальної допомоги суб`єкту господарювання, до якої долучило копію наказу №35 від 17.12.2020 «Про скорочення передбаченої тривалості робочого часу працівників» та копію відомості від 18.12.2020 за вих.№36 про найманих працівників в якій був зазначений загальний список найманих працівників у кількості 10 осіб й загальна сума одноразової матеріальної допомоги, яку просив надати роботодавець у розмірі 53492,89 грн.

Новоселицькою районною філією Чернівецького обласного центру зайнятості були розглянуті подані документи та видано наказ «Про надання одноразової матеріальної допомоги суб`єктам господарювання» від 22.12.2020 №56-20.

11.02.2021 Новоселицькою районною філією Чернівецького обласного центру зайнятості складено акт перевірки цільового використання коштів одноразової матеріальної допомоги суб`єктам господарювання, яким встановлено, що кошти одноразової матеріальної допомоги перераховано роботодавцем на рахунки працівникам своєчасно та в повному обсязі.

Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Чернівецькій області проведено збір інформації в рамках державного фінансового аудиту дослідження бюджетних програм, за якими Міністерству економіки України спрямовано кошти із фонду боротьби з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та її наслідками в Чернівецькому обласному центрі зайнятості за період з 01.03.2020 по 31.12.2020, за наслідками якого 19.11.2021 сформовано довідку №04-39/88-з.

Так, у розділі 2 вищезазначеної довідки зазначено, що Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Чернівецькій області проведено суцільну перевірку правильності призначення та виплати районними та міськими філіями Центру зайнятості одноразової матеріальної допомоги всім 124 суб`єктам господарювання, з використанням даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб- підприємців та громадських формувань, на предмет дотримання вимог ст. 3 Закону України №1071-ІХ зокрема: «...період від дати державної реєстрації яких до дати набрання чинності Закону України №1071-ІХ (з 10.12.2020 року) становить менше трьох місяців; та діяльність яких на дату набрання чинності Закону України №1071- IX, припинена, перебуває у стані припинення або банкрутства».

Дослідженням встановлено, що на час проведення збору інформації за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ПрАТ «Агроспецмонтаж» з 03.11.2020 року перебувало у стані припинення діяльності, внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого органу щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації. Оскільки, відповідно до п.п.2 п.3 Закону України №1071- IX, п.п 2 п.4 Порядку №1231, вказана одноразова матеріальна допомога не надається суб`єктам господарювання, діяльність яких на дату набрання чинності Закону України №1071-IX за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, припинена, перебуває у стані припинення або банкрутства, призначення допомоги ПрАТ «Агроспецмонтаж» призвело до зайвої виплати одноразової матеріальної допомоги на суму 53492,89 грн.

21.01.2022 Чернівецьким обласним центром зайнятості видано наказ №19 «Про повернення незаконно отриманих коштів наданої одноразової матеріальної допомоги суб`єктам господарювання на період здійснення обмежувальних протиепідемічних заходів, запроваджених з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2».

21.01.2022 Новоселицькою районною філією Чернівецького обласного центру зайнятості на адресу відповідача надіслано претензію про повернення незаконно отриманих коштів наданої одноразової матеріальної допомоги в сумі 53492,89 грн.

02.02.2022 ПрАТ «Агроспецмонтаж» надало відповідь на претензію Новоселицької районної філії Чернівецького обласного центру зайнятості в якій повідомила, що вважає виставлену претензію безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню з мотивів викладених у відповіді.

Згідно із ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 1 Закону України №1071-IX «Про соціальну підтримку застрахованих осіб та суб`єктів господарювання на період здійснення обмежувальних протиепідемічних заходів, запроваджених з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (далі - Закон №1071-IX), однією із форм реалізації соціальної підтримки є одноразова матеріальна допомога суб`єктам господарювання, одноразова виплата держави суб`єктам господарювання задля збереження робочих місць з метою виплати найманим працівникам суб`єкта господарювання одноразової матеріальної допомоги в період здійснення обмежувальних протиепідемічних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19).

Відповідно до частин 1, 3 статті 3 Закону №1071-ІХ, суб`єкти господарювання - юридичні особи (далі - суб`єкти господарювання), які на дату набрання чинності цим Законом вимушено скоротили або можуть скоротити передбачену законодавством тривалість робочого часу працівників, у тому числі через простій, після впровадження обмежувальних протиепідемічних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), за їх зверненням можуть отримати одноразову матеріальну допомогу для виплати таким працівникам. Розмір одноразової матеріальної допомоги, передбаченої цією статтею, визначається пропорційно робочому часу працівника, який скорочено або заплановано скоротити, у тому числі через простій, та не може перевищувати восьми тисяч гривень на одного працівника. Для отримання одноразової матеріальної допомоги, суб`єкт господарювання надає територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за своїм місцезнаходженням, відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань заяву та відомості за формою, встановленою Кабінетом Міністрів України, в тому числі в електронній формі через Єдиний державний вебпортал електронних послуг у строки, визначені Кабінетом Міністрів України.

Згідно із частиною 8 статті 3 Закону №1071-ІХ, порядок та строки надання одноразової матеріальної допомоги суб`єктам господарювання, розрахунку її розміру, стягнення, форма заяви та перелік документів, які подаються суб`єктом господарювання, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1231 затверджений Порядок надання одноразової матеріальної допомоги суб`єктам господарювання, розрахунку її розміру, стягнення, повернення невикористаної її суми (далі - Порядок № 1231).

Відповідно до п. 3 Порядку №1231 одноразова матеріальна допомога надається суб`єктам господарювання, які вимушено скоротили або можуть скоротити передбачену законодавством тривалість робочого часу працівників, у тому числі через простій, після запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів, для виплати найманим працівникам на підставі заяви про надання одноразової матеріальної допомоги згідно з додатком 1 та відомостей про найманих працівників згідно з додатком 2, щодо яких виконуються вимоги статті 3 Закону. Одноразова матеріальна допомога виплачується найманому працівникові, який на момент її отримання перебуває у трудових відносинах із суб`єктом господарювання, що подав відомості про такого працівника відповідно до абзацу першого цього пункту.

Відповідно до п. 7 Порядку №1231 рішення про виплату або відмову у виплаті одноразової матеріальної допомоги у разі наявності підстав, передбачених пунктом 4 цього Порядку, приймається центром зайнятості до 22 грудня 2020 включно та оформлюється наказом відповідного центру зайнятості.

У відповідності до п.2 ч. 2 ст. 3 Закону №1071-ІХ одноразова матеріальна допомога, передбачена цією статтею, не надається, зокрема, суб`єктам господарювання:

- діяльність яких на дату набрання чинності цим Законом, за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, припинена, перебуває у стані припинення або банкрутства.

Аналогічні виключення містяться в п. 4 Порядку №1231.

З`ясуванням документальних доказів у справі встановлено, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ПрАТ «Агроспецмонтаж» з 03.11.2020 знаходиться в стані припинення.

При цьому, матеріалами справи підтверджується, що ПрАТ «Агроспецмонтаж», подаючи до Новоселицької районної філії Чернівецького обласного центру зайнятості заяву встановленої форми від 18.12.2020 про надання одноразової матеріальної допомоги суб`єкту господарювання, замість того, щоб вказати у відповідній графі що підприємство «перебуває в стані припинення», поставило відмітку в графі «жодне із зазначеного», надавши таким чином недостовірні відомості з метою отримання одноразової матеріальної допомоги. Наведені обставини вірно встановлені судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення та скаржником в суді апеляційної інстанції не спростовано.

За приписами ч.6 ст. 3 Закону №1071-ІХ та п. 10 Порядку №1231, саме суб`єкт господарювання несе відповідальність за достовірність даних, що є підставою для надання одноразової матеріальної допомоги, та цільове використання отриманих коштів відповідно до Закону.

Пунктом 6 ст. 3 Закону №1071-ІХ визначено, що сума одноразової виплати матеріальної допомоги, передбаченої цією статтею, отримана суб`єктом господарювання на підставі наданих ним недостовірних даних або використана ним не за цільовим призначенням, стягується територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, з суб`єкта господарювання.

Пунктом 12 Порядку №1231 встановлено, що у разі встановлення фактів подання недостовірних даних суб`єктом господарювання, на підставі яких надано одноразову виплату матеріальної допомоги, неперерахування ним відповідних коштів найманим працівникам, зазначеним у відомостях про найманих працівників, щодо яких виконуються вимоги ст. 3 Закону, недопущення представників центрів зайнятості до проведення перевірки та/або неподання документів для її проведення сума отриманої одноразової матеріальної допомоги стягується центром зайнятості із суб`єкта господарювання.

Отже, враховуючи наведені норми законодавства, встановлення факту отримання матеріальної допомоги в результаті подання недостовірних відомостей суб`єктом господарювання отримувачем такої допомоги, є самостійною та достатньою підставою для її стягнення.

Окрім цього, перевіряючи доводи апеляційної скарги про те, що ПрАТ «Агроспецмонтаж» перебуває у стані припинення у зв`язку із внесенням рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ним органу щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації в ТОВ «Агроспецмонтаж» без зміни коду ЄДРПОУ, місця знаходження, та яке відповідно Цивільного кодексу України з моменту державної реєстрації виступатиме правонаступником майна прав та обов`язків ПАТ «Агроспецмонтаж», тобто, як стверджує апелянт, має місце лише зміна виду господарського товариства, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що як норми п.2 ч. 2 ст. 3 Закону №1071-ІХ так і норми п. 4 Порядку №1231 містять імперативну норму, яка вказує, що одноразова матеріальна допомога не надається суб`єктам господарювання діяльність яких за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зокрема, перебуває у стані припинення.

Дані норми Закону не містять жодних виключень, а факт перебування в стані припинення не ставлять в залежність від кінцевої мети припинення юридичної особи.

Більше того, відповідно до ч.1 ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Частиною 5 вказаної статті передбачено, що юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

При цьому, відповідно до ст.108 Цивільного кодексу України, перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми. У разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов`язки попередньої юридичної особи.

Наведеними нормами законодавства встановлено, що юридична особа припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення, в тому числі, шляхом її реорганізації (перетворення), оскільки в такому випадку припиняється одна юридична особа та створюється інша.

Разом з тим, в матеріалах справи міститься протокол позачергових загальних зборів акціонерів ПрАТ «Агроспецмонтаж» №30/10/20 від 30.10.2020 на підставі якого прийнято рішення, зокрема, про припинення Приватного акціонерного товариства «Агроспецмонтаж» шляхом його реорганізації (перетворення) в Товариство з обмеженою відповідальністю «Агроспецмонтаж» та з 03.11.2020 внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Враховуючи викладене, доводи апелянта про те, що останній не є припиненим, а має місце процес його перетворення та зміни організаційно-правової форми спростовуються вищевказаними нормами законодавства, виходячи із змісту яких, в даному випадку має значення не лише факт припинення юридичної особи відповідача, а також його перебування у стані припинення, в тому числі шляхом реорганізації (перетворення), що підтверджується документальними доказами у справі та не заперечується самим апелянтом. Натомість, апелянт намагається тлумачити норми законодавства на власний розсуд з метою спростування обґрунтованої правової позиції позивача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ні Законом №1071-ІХ, ні Порядком №1231 не визначено порядок проведення інших перевірок центром зайнятості, окрім перевірки цільового використання коштів, що перераховуються суб`єкту господарювання для виплати найманим працівникам одноразової матеріальної допомоги, а тому, доводи апелянта про те, що позивачем не проведено перевірку відповідача є безпідставними.

Водночас, ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції, відповідачем не спростовано факт надання недостовірних відомостей в заяві від 18.12.2020 на отримання одноразової матеріальної допомоги щодо не перебування відповідача у стані припинення, що в силу положень п. 6 ст. 3 Закону №1071-ІХ та п.12 Порядку №1231 є самостійною та достатньою підставою для стягнення отриманої ним матеріальної допомоги.

За таких обставин, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про задоволення позову у даній справі, оскільки обставини, покладені в основу заявлених позовних вимог підтверджуються належними та допустимими доказами у справі та скаржником в суді апеляційної інстанції не спростовано.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи

Згідно із п.1 ст.76 ГПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони грунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обгрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обгрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, заява №4909/04 від 10 лютого 2010 року).

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Чернівецької області від 19.05.2022 у справі №926/1291/22 відповідає матеріалам справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства і підстав для його скасування немає.

Судові витрати.

Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється в силу ч. 14 ст. 129 ГПК України. Відтак, сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником.

Керуючись ст. 11, 13, 74, 129, 269, 270, 275, 276, 281- 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Агроспецмонтаж» залишити без задоволення, а оскаржуване рішення Господарського суду Чернівецької області від 19.05.2022 у справі №926/1291/22 без змін.

2. Судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції залишити за апелянтом.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до Верховного Суду.

Справу повернути до Господарського суду Чернівецької області.

Головуючий (суддя-доповідач) О.І. МАТУЩАК

Судді Б.Д. ПЛОТНІЦЬКИЙ

О.С. СКРИПЧУК