ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2022 року м. Черкаси справа № 925/1437/21

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Чевгуза О.В., з секретарем судового засідання Брус Л.П., за участю представників:

від позивача: Стойко А.Ю. адвокат,

від відповідачів: Шимановський А.В. адвокат,

від третьої особи: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Черкаської області у місті Черкаси справу

за позовом ОСОБА_1

до 1. ОСОБА_2 ,

2. ОСОБА_3 ,

3. Товариства з обмеженою відповідальністю «Мошнівська МТС»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4

про визначення розміру статутного капіталу, визначення розміру часток учасників,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) (позивач) звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) (відповідач 1), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) (відповідач 2), Товариства з обмеженою відповідальністю «Мошнівська МТС» (19615, Черкаський район, с. Мошни, вул. Замедянського, 63,) (ТОВ «Мошнівська МТС», товариство, відповідач 3) про:

- визначення розміру статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мошнівська МТС» у розмірі 7500 грн 00 коп.;

- про визначення розміру часток учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Мошнівська МТС» ОСОБА_1 у розмірі 2550 грн 00 коп., що становить 34 % статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мошнівська МТС»;

- про визначення розміру часток учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Мошнівська МТС» ОСОБА_2 у розмірі 2475 грн 00 коп., що становить 33 % статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мошнівська МТС»;

- про визначення розміру часток учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Мошнівська МТС» ОСОБА_3 у розмірі 2475 грн 00 коп., що становить 33 % статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мошнівська МТС».

В обґрунтування позову позивач зазначив, що він за укладеним ним з ОСОБА_4 договором дарування від 01.08.2016 набув право власності на частку у статутному капіталі ТОВ «Мошнівська МТС» у розмірі 2550,00 грн, що становить 34% його статутного капіталу, після чого звернувся до ТОВ «Мошнівська МТС» із заявою про зарахування до складу учасників товариства, проте рішенням загальних зборів засновників (учасників) ТОВ «Мошнівська МТС», оформлених протоколом від 19.09.2016 № 64, позивачу безпідставно було відмовлено у задоволенні цієї заяви через невизнання його права власності на даровану йому ОСОБА_4 частку у статутному капіталі ТОВ «Мошнівська МТС». Згодом, ТОВ «Мошнівська МТС» незаконно привласнив належну позивачу частку у статутному капіталі товариства, а потім розподілив її між учасниками товариства, про що вніс зміни до статуту останнього, які пройшли державну реєстрацію.

Одночасно з пред`явленням позову, позивач подав заяву від 28 жовтня 2021 року про забезпечення позову.

Ухвалою від 03.11.2021 Господарський суд Черкаської області задовольнив заяву ОСОБА_1 від 28 жовтня 2021 року про забезпечення позову.

Ухвалою від 03.11.2021 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, вирішив розглядати її за правилами загального позовного провадження, призначив у справі підготовче засідання і встановив відповідачам строк для подання відзиву. Залучено до участі у справі на стороні позивача ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

12 листопада 2021 року до Господарського суду Черкаської області надійшла заява представника відповідачів адвоката Шимановського А.В. від 12.11.2021 про зустрічне забезпечення.

Ухвалою від 18.11.2021 суд задовольнив заяву про зустрічне забезпечення позову.

15 листопада 2021 року до суду надійшла заява представника відповідачів про зловживання позивачем процесуальними правами; відзив на позов із запереченнями проти позову.

В обґрунтування заперечень проти позову зазначено, що відмова позивачу в задоволенні його заяви про вступ до складу учасників товариства була зумовлена ненаданням позивачем оригіналу документу (правочину), за яким він набув право власності на частку в статутному капіталі товариства, необхідного для подання державному реєстратору для проведення державної реєстрації змін у складі учасників товариства відповідно до вимог п. 10 ч. 4 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» у чинній на той час редакції. Разом з тим, загальні збори засновників (учасників) товариства, оформлені протоколом від 19.09.2016 №64, прийняли рішення про вихід ОСОБА_4 із складу засновників (учасників) товариства з виплатою йому вартості частини майна, пропорційній його частці у статутному капіталі товариства. 22 грудня 2017 року за заявою ОСОБА_4 товариство виплатило йому 26570,08 грн, 28.12.2017 ще 200000,00 грн і 17.01.2018 ще 362292,00 грн вартості частини майна, пропорційній його частці у статутному капіталі товариства. ОСОБА_4 прийняв таку оплату і кошти не повернув.

Отже, за відсутності доказів, які могли б підтвердити достовірність факту відчуження корпоративних прав, з огляду на те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_1 діяли недобросовісно, вчинивши дії, спрямовані на отримання як частки у статутному капіталі товариства, так і грошової компенсації її вартості, відповідачі у задоволені позову просять відмовити.

Ухвалою від 18.11.2021 Господарський суд Черкаської області застосував зустрічне забезпечення.

22 листопада 2021 року до суду надійшло клопотання представника відповідачів про витребування доказу оригінал договору дарування частки у статутному капіталі ТОВ «Мошнівська МТС» від 01.08.2016.

09 грудня 2012 року до суду від представника третьої особи надійшло письмове пояснення із запереченнями проти позову.

В обґрунтування заперечень проти позову зазначено, що ОСОБА_4 мав намір лише вийти зі складу учасників товариства, і не мав жодного наміру дарувати належну йому частку третім особам. Не підписував будь-яких актів приймання-передачі належної йому частки в статутному капіталі товариства. З метою представництва на загальних зборах учасників товариства у вирішенні питання виходу зі складу учасників товариства надав ОСОБА_6 довіреність. З приводу формулювання в довіреності повноважень щодо наміру ОСОБА_4 подарувати належну йому частку в товаристві громадянину ОСОБА_1 зазначив, що ОСОБА_6 запевнив його, що таке формулювання в довіреності необхідне для пришвидшення вирішення питання щодо виходу зі складу учасників товариства та виплати вартості належної частки. З урахуванням того, що перед виходом з товариства довіреність на право укладення договору дарування ОСОБА_4 була відкликана, а до відкликання довіреності договору дарування укладено не було, то ОСОБА_4 зазначає, що є обґрунтовані підстави вважати, що наданий суду примірник договору не має породжувати будь-яких правових наслідків, а враховуючи обставини справи та оцінюючи всю сукупність доказів з урахуванням положень ст. 79 ГПК України, вірогідність укладення договору дарування в період дії довіреності на укладення такого договору є менш вірогідними, ніж укладення такого договору вже після його виходу з товариства без наявності необхідних на те повноважень, то ж такий договір дарування не може слугувати належним, допустимим та достовірним доказом переходу права на частку в статутному капіталі товариства від ОСОБА_4 до ОСОБА_1 .

Отже, оскільки ОСОБА_4 мав намір лише вийти зі складу учасників товариства, отримав належні йому грошові виплати частки вартості майна товариства, не вчиняв правочинів на відчуження своєї частки третім особам, не знайомий з ОСОБА_1 , третя особа у задоволені позову просить відмовити.

Ухвалою від 13.12.2021 Господарський суд Черкаської області задовольнив клопотання представника відповідачів про витребування оригіналу доказу; зобов`язав позивача надати суду оригінал договору дарування частки у статутному капіталі товариства від 01.08.2016, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 ; відмовив у задоволенні клопотання представника відповідачів про зловживання позивачем процесуальними правами.

13 грудня 2021 року до суду від представника відповідачів надійшло клопотання про призначення судово-технічної експертизи документів. Від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи оригіналу договору дарування частки у статутному капіталі товариства з доданим до нього договір, що долучені до матеріалів справи (відомості про дану процесуальну дію занесено до протоколу судового засідання).

28 грудня 2021 року до суду надійшла заява представника відповідачів про застосування строку позовної давності.

Ухвалою від 29.12.2021 Господарський суд Черкаської області у задоволенні клопотання представника відповідачів про призначення судово-технічної експертизи документу відмовив.

Підготовче засідання у справі неодноразово відкладалося, оголошувались перерви.

Ухвалою від 29.12.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.02.2022.

Ухвалою від 28.02.2022 Господарський суд Черкаської області у зв`язку із запровадженням на території України воєнного стану, відповідно до рекомендацій Ради суддів України, з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів, відклав розгляд справи до стабілізації ситуації в регіоні, з урахуванням місцезнаходження учасників судового провадження та їх представників.

12 травня 2022 року, 29 липня 2022 року, 11 серпня 2022 року до суду надходили заяви з процесуальних питань від представника відповідачів про виконання та повторного направлення позивачу ухвали суду від 18.11.2021.

Ухвалою від 06.09.2022 Господарський суд Черкаської області розгляд справи по суті призначив на 20 вересня 2022 року.

Ухвалою від 20.09.2022 Господарський суд Черкаської області розгляд справи по суті відклав на 25.10.2022.

У судовому засіданні, яке відбулося 25.10.2022 за участю обох сторін, господарський суд розпочав розгляд справи по суті. Представник позивача подав письмові заперечення на заяву про застосування строків позовної давності, просив визнати поважними причини пропуску пропущення строків позовної давності. Представник відповідачей, оскільки не вирішено питання про зустрічне забезпечення позову, ухвала суду позивачем не виконана, звернувся з клопотанням про скасування ухвали про забезпечення позову та ухвали про зустрічне забезпечення; заперечував проти позовних вимог; просив у задоволенні позову відмовити повністю. ОСОБА_2 заперечував проти позовних вимог. Суд оголошував перерву в судовому засіданні до 15 год 00 хв. 27.10.2022.

У судовому засіданні, яке відбулося 27.10.2022 за участю представників обох сторін, господарський суд продовжив розгляд справи по суті. 31 жовтня 2022 року підписано вступну та резолютивну частини ухваленого в нарадчій кімнаті рішення.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши позицію учасників справи, суд встановив таке.

07 жовтня 1999 року Черкаською районною державною адміністрацією була проведена державна реєстрація Товариства з обмеженою відповідальністю «Мошнівська МТС» як юридичної особи. 03 грудня 2004 року відомості про товариство були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (номер запису 1 000080). Статутний капітал товариства визначено 7500,00 грн.

Станом на липень 2016 року засновниками (учасниками) відповідача були громадяни ОСОБА_4 з часткою в розмірі 2550,00 грн, що становило 34% статутного капіталу товариства, ОСОБА_2 з часткою в розмірі 2475,00 грн, що становило 33% статутного капіталу товариства, і ОСОБА_3 з часткою в розмірі 2475,00 грн, що становило 33% статутного капіталу товариства. Всього статутний капітал товариства становив 7500,00 грн. Вказані частки засновників (учасників) товариства були повністю ними сплачені. Статут товариства не забороняв (не обмежував) прав учасників товариства на відчуження своєї частки (її частини) третім особам.

15 липня 2016 року ОСОБА_4 надав ОСОБА_6 довіреність, якою уповноважив останнього бути його представником у всіх без винятку уповноважених на те органах з питань дарування всієї належної довірителю частки у статутному капіталі відповідача позивачу, а також на вчинення усіх подальших передбачених законом дій, пов`язаних з виходом довірителя із складу товариства. За цією довіреністю представник має право, зокрема: подавати будь-які заяви (як письмові, так і усні), що стосуються виконання передбаченого у цій довіреності, та обґрунтовувати прохання і побажання, викладені в них; порушувати питання про скликання зборів учасників товариства, коли того будуть вимагати обставини; представляти інтереси довірителя на загальних зборах товариства, приймати рішення від його імені з будь-яких питань, що попередньо усно узгоджуються з довірителем, без доказування факту такого узгодження третім особам, підписувати статут, в тому числі зміни до статуту від імені довірителя, як засновника; укласти договір дарування всієї належної довірителю частки в статутному капіталі товариства на умовах на його власний розсуд, вчиняти інші юридично значимі дії, пов`язані з цією довіреністю.

Вказана довіреність видана без права передоручення повноважень третім особам строком до 31 грудня 2016 року.

У день видачі ОСОБА_4 ОСОБА_6 довіреності 15.07.2015, вона була посвідчена приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Старовойтовим О.С.

01 серпня 2016 року ОСОБА_6 на підставі виданої йому ОСОБА_4 довіреності від 15.07.2016 від імені та в інтересах ОСОБА_4 як дарувальника і позивач як обдарований уклали договір дарування частки у статутному капіталі товариства, згідно з п. 1.1 якого дарувальник дарує (передає у дар), а обдарований приймає у дар належну дарувальнику частку в статутному капіталі товариства в розмірі 2550,00 грн, що складає 34% статутного капіталу товариства.

Відповідно до п. 1.5 договору дарування частки у статутному капіталі товариства від 01.08.2016 дарунок, передбачений цим договором, вважається переданим дарувальником та прийнятим обдарованим з моменту підписання сторонами цього договору.

01 серпня 2016 року ОСОБА_6 від імені ОСОБА_4 подав до загальних зборів учасників товариства заяву про передачу позивачу належної ОСОБА_4 частки в статутному капіталі товариства в розмірі 34%, що становить 2550,00 грн, та про виведення ОСОБА_4 зі складу учасників товариства та заявив, що ОСОБА_4 не має будь-яких претензій до товариства, його учасників і позивача.

Справжність підпису ОСОБА_6 на вказаній заяві 01.08.2016 засвідчив приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Левицька Є.А.

01 серпня 2016 року позивач подав до загальних зборів учасників товариства заяву про зарахування його до складу учасників товариства у зв`язку із передачею йому ОСОБА_4 належної останньому частки в статутному капіталі товариства в розмірі 34 %, що становить 2550,00 грн.

Справжність підпису позивача на вказаній заяві 01.08.2016 засвідчив приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Левицька Є.А.

19 вересня 2016 року відбулися загальні збори засновників (учасників) товариства, які оформлені протоколом від 19.09.2016 №64, згідно з яким на цих зборах, крім засновників товариства ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , також були присутні позивач, ОСОБА_6 як представник ОСОБА_4 , депутат Черкаської районної ради ОСОБА_7 , сільський голова села Мошни ОСОБА_8 та юрист ОСОБА_9 . На порядок денний цих загальних зборів засновників (учасників) товариства були винесені три питання: перше про розгляд вказаної вище заяви ОСОБА_6 , друге про розгляд вказаної вище заяви позивача і третє про затвердження статуту товариства у нові редакції.

З першого питання порядку денного загальні збори засновників (учасників) товариства, які відбулися 19.09.2019, вирішили задовольнити заяву ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про вихід останнього зі складу засновників (учасників) товариства і у зв`язку з цим виплатити ОСОБА_4 вартість частини майна, пропорційній його частці у статутному капіталі товариства, відповідно до ст. 54 Закону України «Про господарські товариства».

З другого питання порядку денного загальні збори засновників (учасників) товариства, які відбулися 19.09.2019, вирішили відмовити позивачу у задоволенні його заяви та у включенні його до складу засновників (учасників) товариства з розміром частки 34%, що становить 2550,00 грн у зв`язку з відсутністю права володіння часткою в статутному капіталі товариства. Це рішення засновники (учасники) товариства ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на загальних зборах обґрунтували не наданням позивачем оригіналів документів, які свідчать про передачу ОСОБА_4 чи його представником у встановленому законом порядку частки у статутному капіталі товариства.

З третього питання порядку денного загальні збори засновників (учасників) товариства, які відбулися 19.09.2019, вирішили затвердити нову редакцію статуту товариства, пункт 3.2 якого передбачав такий розподіл статутного капіталу товариства: частка ОСОБА_3 2475,00 грн, що становить 33% статутного капіталу товариства; частка ОСОБА_2 2475,00 грн, що становить 33% статутного капіталу товариства; частка самого товариства 2550,00 грн, що становить 34% його статутного капіталу.

21 вересня 2016 року державний реєстратор Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради Чмуль О.М. на підставі затвердженого загальними зборами засновників (учасників) товариства, які відбулися 19.09.2016, внесла до Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис №3000080 про державну реєстрацію змін до установчих документів товариства щодо змін складу або інформації про його засновників.

05 жовтня 2016 року відбулися загальні позачергові збори засновників (учасників) товариства, які оформлені протоколом від 05.10.2016 №65, згідно з яким на цих зборах були присутні засновники товариства ОСОБА_2 і ОСОБА_3 . На порядок денний цих загальних зборів засновників (учасників) товариства були винесені два питання: перше про розподіл частки, що знаходиться в розпорядженні товариства і друге про затвердження статуту товариства у новій редакції у зв`язку із його змінами.

З першого питання порядку денного позачергові загальні збори засновників (учасників) товариства, які відбулися 05.10.2016, вирішили розподілити частку 34% що становить 2550,00 грн, яка перебуває у власності товариства, між засновниками (учасниками) товариства пропорційно їх часткам у статутному капіталі за номінальною вартістю, тобто по 17% кожному із засновників (учасників), що становить по 1275,00 грн.

З другого питання порядку денного позачергові загальні збори засновників (учасників) товариства, які відбулися 05.10.2016, вирішили затвердити нову редакцію статуту товариства, пункт 3.2 якого передбачав такий розподіл статутного капіталу товариства: частка ОСОБА_3 3750,00 грн, що становить 50% статутного капіталу товариства; частка ОСОБА_2 3750,00 грн, що становить 50% статутного капіталу товариства.

07 жовтня 2016 року державний реєстратор Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради Бровко Н.М. на підставі затвердженого позачерговими загальними зборами засновників (учасників) товариства, які відбулися 05.10.2016, внесла до Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис №4000080 про державну реєстрацію змін до установчих документів товариства щодо змін складу або інформації про його засновників.

22 грудня 2017 року ОСОБА_4 подав товариству заяву про виплату йому у зв`язку із виключенням його із учасників товариства вартості частини майна товариства та частини прибутку за підсумками роботи товариства за 2016 рік пропорційно його частці у статутному капіталі товариства у розмірі 34%.

За вказаною заявою ОСОБА_4 товариство за видатковим касовим ордером від 22.12.2017 №109, платіжним дорученням від 28.12.2017 №1192 і платіжним дорученням від 17.01.2018 №1200 виплатило ОСОБА_4 відповідно 26570,00 грн, 200000,00 грн і 362292,00 грн, разом 588862,00 грн вартості частини майна товариства, пропорційній його частці у статутному капіталі товариства та частини прибутку товариства за 2016 рік.

Невизнання відповідачем права власності позивача на передану йому у власність ОСОБА_4 частку у статутному капіталі товариства, відмова товариства позивачу у його вступі до товариства, закріплення частки за товариством і подальший її розподіл між засновниками (учасниками) товариства, внесення відповідних змін до статуту товариства ї їх державна реєстрація й спричинили спір у даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Згідно з ч. 3 ст. 237 Цивільного кодексу України представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Статтею 239 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє.

Відповідно до ст. 244 Цивільного кодексу України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Частиною 1 ст. 316 Цивільного кодексу України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 ст. 717 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Згідно з ч. 2 ст. 718 Цивільного кодексу України дарунком можуть бути майнові права, якими дарувальник володіє або які можуть виникнути у нього в майбутньому.

Частиною 3 ст. 719 Цивільного кодексу України передбачено, що договір дарування майнового права та договір дарування з обов`язком передати дарунок у майбутньому укладається у письмовій формі. У разі недодержання письмової форми цей договір є нікчемним.

Відповідно до ч. 1 ст. 722 Цивільного кодексу України право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття.

Частина 2 ст. 147 Цивільного кодексу України в редакції, чинній у 2016 році, та ч. 2 ст. 53 Закону України «Про господарські товариства» в редакції, чинній у 2016 році, допускали відчуження учасником товариства з обмеженою відповідальністю своєї частки (її частини) третім особам, якщо інше не встановлено статутом товариства.

Частини 1 та 2 ст. 148 Цивільного кодексу України в редакції, чинній у серпня 2016 року, передбачали, що учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право вийти з товариства, повідомивши товариство про свій вихід не пізніше ніж за три місяці до виходу, якщо інший строк не встановлений статутом. Учасник, який виходить із товариства з обмеженою відповідальністю, має право одержати вартість частини майна, пропорційну його частці у статутному капіталі товариства.

Стаття 54 Закону України «Про господарські товариства» в редакції, чинній у 2016 році, передбачала, що при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі. Учаснику, який вибув, виплачується належна йому частка прибутку, одержаного товариством в даному році до моменту його виходу.

Відповідно до п. 10 ч. 4 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, подаються примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про вихід із складу засновників (учасників) та/або заява фізичної особи про вихід із складу засновників (учасників), та/або договору, іншого документа про перехід чи передачу частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи, та/або рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про примусове виключення із складу засновників (учасників) юридичної особи або ксерокопія свідоцтва про смерть фізичної особи, судове рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою уразі внесення змін, пов`язаних із зміною складу засновників (учасників) юридичної особи.

Законом України від 06.02.2018 №2275-VIII «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» статтю 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» доповнено новою частиною п`ятою згідно з якою для державної реєстрації змін до відомостей про склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю або товариства з додатковою відповідальністю подаються такі документи:

1) заява про державну реєстрацію змін до цих відомостей;

2) документ про сплату адміністративного збору;

3) один із таких відповідних документів, зокрема:

в) заява про вступ до товариства.

Справжність підписів на документі, зазначеному в підпункті "в" цієї частини, засвідчується нотаріально. Разом з таким документом подається доказ набуття права на спадщину або доказ правонаступництва (оригінал документа або його копія, вірність якої засвідчена нотаріально або тим, хто видав документ). Якщо відповідно до статуту товариства вимагається згода інших учасників на вступ до товариства, подається також така згода, справжність підписів на якій засвідчується нотаріально.

З огляду на викладені вище обставини та норми чинного законодавства господарський суд дійшов таких висновків.

ОСОБА_4 станом на 01.08.2016 мав право на відчуження шляхом дарування своєї частки у товаристві.

ОСОБА_6 як представник ОСОБА_4 на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 15.07.2016 мав право на укладення 01.08.2016 від імені ОСОБА_4 договору дарування частки останнього в товаристві.

На підставі укладеного 01.08.2016 ОСОБА_6 від імені ОСОБА_4 з позивачем договору дарування частки у статутному капіталі товариства у ОСОБА_4 припинилося, а у позивача виникло право власності на частку у статутному капіталі товариства у розмірі 2550,00 грн, що становить 34% статутного капіталу.

Поданих ОСОБА_6 від імені ОСОБА_4 і позивачем до загальних зборів учасників товариства заяв від 01.08.2016 відповідно про виведення ОСОБА_4 із складу учасників товариства і про зарахування позивача до складу учасників товариства було достатньо для вирішення загальними зборами засновників (учасників) товариства вказаних у цих заявах питань, тому відмова позивачу у задоволенні його заяви саме через ненаданням ним оригіналів документів, які свідчать про передачу йому ОСОБА_4 чи його представником частки у статутному капіталі є незаконною.

Відмова товариства у задоволенні заяви позивача від 01.08.2016 про зарахування до складу учасників товариства ніяким чином не впливає на право власності позивача на передану йому ОСОБА_4 частку в товаристві.

Товариство не мало права без згоди позивача закріплювати його частку за товариством і в подальшому розподіляти її між засновниками (учасниками) товариства та вносити у зв`язку з цим зміни до статуту товариства про склад його учасників і розмір їх часток.

Таким чином, невизнання товариством права власності позивача на передану йому у власність ОСОБА_4 частку у статутному капіталі товариства, відмова товариства позивачу у його вступі до товариства з вказаних у рішенні загальних зборів засновників (учасників) товариства, які відбулися 19.09.2016, закріплення частки позивача за товариством і подальший її розподіл між засновниками (учасниками) товариства, внесення відповідних змін до статуту товариства ї їх державна реєстрація порушили права власності позивача на його частку в статутному капіталі товариства.

Обставини щодо задоволення заяви ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_4 про вихід останнього зі складу засновників (учасників) товариства і виплатити ОСОБА_4 вартості частини майна, пропорційній його частці у статутному капіталі товариства, та частини прибутку товариства за 2016 рік не мають значення для цієї справи, оскільки не стосуються прав позивача, за захистом яких він звернувся з позовом, що розглядається у даній справі.

Позовні вимоги позивача відповідають передбаченим чинним законодавством способам захисту його порушених прав та інтересів у корпоративних відносинах і є ефективними, оскільки відновлюють становище позивача, яке існувало до порушення його прав відповідачем.

Щодо належності відповідача 1 та відповідача 2 до даного спору, господарський суд зазначає таке.

Відповідно до постанов Великої Палати Верховного Суду від 22.10.2019 у справі № 923/876/16, від 18.03.2020 у справі № 466/6221/16-а, відповідачами за таким позовом (про визначення розміру статутного капіталу товариства з обмеженою/додатковою відповідальністю та розмірів часток учасників у такому товаристві) є не тільки господарське товариство, але й особи учасники товариства, які внаслідок задоволення позову можуть бути позбавлені своїх часток у статутному капіталі або їх частин у грошовому або відсотковому виразі.

З урахуванням вказано, господарський суд вважає відповідачів 1 та 2 належними відповідачами по даній справі.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача шляхом поновлення становища, що існувало до порушення прав позивача, а саме до прийняття загальними зборами учасників товариства рішення від 19.09.2016.

Порушення прав позивача полягає у неправомірному визначенні часток учасників товариства, визначення розміру статутного капіталу.

Ефективність обраного позивачем способу захисту його порушених корпоративних прав визначається з урахуванням можливості у разі задоволення позову поновити такі права та здійснити державну реєстрацію змін до відомостей про розміри часток у статутному капіталі та склад учасників товариства.

За наведених обставин позов підлягає задоволенню.

Щодо заяви відповідачів про застосування наслідків спливу строків позовної давності.

В обґрунтування заяви зазначено, що перебіг строку позовної давності, який встановлюється тривалістю у три роки, для позивача почався 19.09.2016, оскільки в цей день рішенням загальних зборів товариства було відмовлено в задоволенні зави ОСОБА_1 про зарахування до складу засновників (учасників) товариства. Позивач звернувся з позовом 01.11.2021, а тому пропустив строк, визначений ст. 257 ЦК України.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку позовної давності, позивач зазначив, що його право на володіння власністю (корпоративними правами) відповідачами було порушене у 2016 році. Позивач добросовісно у передбачений законом спосіб вчиняв усі можливі дії для захисту свого порушеного та невизнаного права, зокрема у 2016 - 2019 роках.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази,заслухавши позицію учасників справи, суд встановив таке.

У 2016 році ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мошнівська МТС» про визнання недійсними актів товариства (справа № 925/1462/16).

Ухвалою від 23.03.2017 Господарський суд Черкаської області провадження у справі припинив.

У 2018 році ОСОБА_1 звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мошнівська МТС» про стягнення ринкової вартості оборотних і необоротних активів, відсотків річних та інфляційні (справа № 707/612/18).

Ухвалою від 11.04.2018 Черкаський районний суд Черкаської області відмовив у відкритті провадження у цивільній справі, роз`яснив позивачу, що заявлений позов підлягає розгляду в порядку господарського судочинства та за предметною підсудністю відноситься до компетенції Господарського суду Черкаської області.

У 2018 році ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мошнівська МТС» про стягнення вартості частки в статутному капіталі (справа № 925/555/18).

Ухвалою від 08.08.2018 Господарський суд Черкаської області провадження у справі закрив, оскільки спір не підлягав вирішенню в порядку господарського судочинства.

У грудні 2018 року Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.12.2018 по справі № 203/2501/15 сформувала правову позицію згідно з якою «хоч між сторонами і виникли правовідносини за цивільно-правовим договором, однак цей договір стосується набуття корпоративних прав позивачкою. Момент набуття права власності на частку у статутному капіталі товариства прямо передбачений у договорі (пункт 1.6), а саме з часу його підписання. З урахуванням наведених норм процесуального права, правовідносини, які виникли між сторонами у справі, є господарсько-правовими, тому спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства».

19 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мошнівська МТС» про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства, визнання права власності на частку у статутному капіталі товариства, визнання недійсними змін до статуту товариства та про скасування державної реєстрації змін до установчих документів товариства (справа № 925/1126/19).

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 06.07.2020, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2021, позов задоволено повністю. Визнано недійсними рішення загальних зборів учасників ТОВ «Мошнівська МТС», оформлені протоколом від 19.09.2016 № 64, з другого та третього питань порядку денного. Визнано недійсними усі рішення загальних зборів учасників ТОВ «Мошнівська МТС», оформлені протоколом від 05.10.2016 № 65. Скасованореєстраційний запис № 3000080, внесений 21.09.2016 державним реєстратором Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради Чмуль О.М. до Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, щодо змін складу або інформації про засновників ТОВ «Мошнівська МТС». Скасовано реєстраційний запис № 4000080, внесений 07.10.2016 державним реєстратором Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради Бровко Н.М. до Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємці в та громадських формувань, щодо змін складу або інформації про засновників ТОВ «Мошнівська МТС». Визнано за ОСОБА_1 право власності на частку у статутному капіталі ТОВ «Мошнівська МТС» у розмірі 2550,00 грн, що становить 34 % статутного капіталу цього Товариства. Стягнуто з ТОВ «Мошнівська МТС» на користь позивача судовий збір.

Постановою Верховного суду у складі Касаційного господарського суду від 06.09.2021 постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2021 та рішення Господарського суду Черкаської області від 06.07.2020 у справі № 925/1126/19 скасовано та ухвалено нове рішення, яким у позові відмолено повністю, оскільки позивач обрав неналежний спосіб захисту своїх прав.

01 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Мошнівська МТС», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4 про визначення розміру статутного капіталу, визначення розміру часток учасників (дана справа, що розглядається - № 925/1437/21).

Пред`явлення позову до суду це реалізація позивачем права на звернення до суду. Саме з цією процесуальною дією пов`язується початок процесу у справі.

Відповідно до вимог процесуального законодавства суддя відкриває провадження у справі не інакше, як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому процесуальним кодексом.

Статтею 264 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Відповідно до положень статей 256, 257 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до частини 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до частини 5 статті 267 ЦК України якщо суд визнає поважним причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Фінікарідов проти Кіпру» зазначив, що механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати можливість зупинення, переривання та поновлення строку позовної давності, а також корелювати із суб`єктивним фактором, а саме обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права.

За змістом частини 1 статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини 5 статті 267 ЦК України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності.

Питання поважності причин пропуску строку позовної давності, тобто наявності обставин, які з об`єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується господарським судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини.

Таким чином, фактичний пропуск строку позовної давності не є безумовною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки за наявності поважних причин такого пропуску, право позивача підлягає захисту у порядку, встановленому ЦК України та ГПК України.

Як вже зазначалося судом, позивач дізнався про порушення свого права з моменту прийняття рішення загальними зборами товариства у вересні 2016 року про відмову в задоволенні зави ОСОБА_1 про зарахування до складу засновників (учасників) товариства.

Отже, трирічний строк позовної давності пропущено.

Однак, суд встановив, що в межах строку позовної давності, позивач звертався з позовом у справі № 925/1129/19 до товариства про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників товариства, скасування реєстраційних записів, визнання права власності на частку у статутному капіталі товариства, але постановою Верховного суду ухвалено рішення, яким у позові відмолено повністю, оскільки позивач обрав неналежний спосіб захисту своїх прав.

Верховний суд зазначив, що позивач прагне відновити становище, що існувало до порушення його прав, зокрема, відмінити державну реєстрацію зміни складу учасників юридичної особи, яка відбулась на підставі спірних рішень загальних зборів, та визнати за ним право власності, посилаючись на відчуження іншим учасником відповідної частки товариства на його користь.

Вказані обставини, а саме активні дії позивача із захисту своїх порушених прав, зокрема звернення до суду, подання позову, перебування справи у провадженні суду є поважною причиною пропуску строку позовної давності з вимогами у даній справі.

Вирішуючи питання про дію заходів забезпечення, застосованих ухвалою від 03.11.2022, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 7 ст. 145 ГПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Оскільки позовні вимоги задоволені, а вжиті заходи забезпечення позову є гарантією виконання рішення суду і потреба у забезпеченні позову на час ухвалення рішення не відпала, суд вважає, що такі заходи забезпечення позову скасуванню не підлягають та продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили відповідно до ч. 7 ст. 145 ГПК України.

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення (частина 8 статті 145 ГПК України).

Відповідно до ст. 237 ГПК України під час ухвалення рішення, суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат.

Згідно зі ст. 129 ГПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання до суду позовної заяви та заяви про забезпечення позову за результатами вирішення даного спору покладається на відповідачів рівними частинами.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 145, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визначити розмір статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мошнівська МТС» (19615, Черкаський район, с. Мошни, вул. Замедянського, 63, ) у розмірі 7500 грн 00 коп. (сім тисяч п`ятсот гривень 00 коп.).

Визначити розмір часток учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Мошнівська МТС» (19615, Черкаський район, с. Мошни, вул. Замедянського, 63, ) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , д.н. ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у розмірі 2550 грн 00 коп. (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят гривень 00 коп.), що становить 34 % статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мошнівська МТС».

Визначити розмір часток учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Мошнівська МТС» (19615, Черкаський район, с. Мошни, вул. Замедянського, 63, ) ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) у розмірі 2475 грн 00 коп. (дві тисячі чотириста сімдесят п`ять гривень 00 коп.), що становить 33 % статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мошнівська МТС».

Визначити розмір часток учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Мошнівська МТС» (19615, Черкаський район, с. Мошни, вул. Замедянського, 63, ) ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) у розмірі 2475 грн 00 коп. (дві тисячі чотириста сімдесят п`ять гривень 00 коп.), що становить 33 % статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мошнівська МТС».

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати в сумі 3405,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати в сумі 3405,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мошнівська МТС» (19615, Черкаський район, с. Мошни, вул. Замедянського, 63, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати в сумі 3405,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги на рішення, рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене та підписане 11 листопада 2022 року.

Суддя О.В. Чевгуз