ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2022 р. Справа№ 910/75/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Чорногуза М.Г.

Мальченко А.О.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження

без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу

Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва"

на рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2022 (повний текст рішення складено 28.07.2022)

у справі № 910/75/22 (суддя Чинчин О.В.)

За позовом Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "КИЇВВОДОКАНАЛ"

до Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва"

про стягнення 138 546 грн. 33 коп., -

В С Т А Н О В И В :

У 2022 році Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "КИЇВВОДОКАНАЛ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва" про стягнення 138 546 грн. 33 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем його зобов`язань за Договором №14191/2-01 на надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод через приєднані мережі від 19.08.2015 року.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.07.2022 року позовні вимоги задоволено частково. Присуджено до стягнення з Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва" на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "КИЇВВОДОКАНАЛ" заборгованість у розмірі 122 674 грн. 47 коп., інфляційні у розмірі 6 444 грн. 16 коп., 3% річних у розмірі 2 686 грн. 86 коп., пеню у розмірі 249 грн. 82 коп. та судовий збір у розмірі 2 163 грн. 65 коп. В іншій частині позову відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що позивачем доведено наявність заборгованості відповідача за Договором на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі №14191/2-01 від 19.08.2015 року. При цьому, стороною Договору на яку покладено обов`язок по оплаті вартості наданих послуг з водопостачання та водовідведення є відповідач, відтак спірна заборгованість за Договором є заборгованістю відповідача перед позивачем. Одночасно, у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору місцевим господарським судом задоволено вимогу позивача про стягнення 3% річних, інфляційних втрат та пені за загальний період прострочки.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2022 року та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. Одночасно, з апеляційною скаргою, скаржником заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження рішення.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що позивачем, в порушення умов договору, не надано відповідачу щомісячних розрахункових документів, при цьому апелянт зазначає, що з отриманих розрахункових документів на оплату послуг відповідач розрахувався вчасно та в повному обсязі. Також, апелянт вказує, що не згоден з вимогами позивача про сплату внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку в зв`язку з тим, що договору на послуги з обслуговування вузлів комерційного обліку не укладено.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.08.2022 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Чорногуз М.Г., Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.08.2022 року відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.06.2022, витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/75/22.

05.09.2022 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів з Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи №910/75/22.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.09.2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва" на рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2022, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

29.09.2022 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "КИЇВВОДОКАНАЛ", позивача у справі, надійшов відзив, в якому останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 19.08.2015 року між Публічним акціонерним товариством "Акціонерна компанія "Київводоканал" (Постачальник) (в подальшому змінено назву на Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал") та Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва" (Абонент) укладено Договір на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі №14191/2-01, за умовами якого Постачальник зобов`язується надавати Абоненту послуги з постачання питної води та приймання від нього стічних вод у систему каналізації м. Києва за адресами об`єктів споживання, зазначеними у дислокації об`єктів водоспоживання та водовідведення та на підставі пред`явленого Абонентом дозволу на скид стічних вод у систему каналізації м. Києва, а Абонент зобов`язується здійснювати своєчасну оплату наданих йому постачальником послуг на умовах цього договору, дотримуватися порядку користування питною водою з комунальних водопроводів і приймання стічних вод, що встановлені Правилами користування системамицентралізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 237.06.2008 №190 (в подальшому Правила користування), Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 37 від 19.02.2002 р., зареєстрованих в Міністерстві юстиції 26.04.2002 р. за № 403/6691 (в подальшому Правила приймання), а також дотримуватися норм, визначених іншими нормативними актами, що регулюють правовідносини, які виникають за цим договором. (т.1 а.с.9-13)

Відповідно до п. 1.3 Договору Обсяг води, що підлягає постачанню та прийняттю в систему каналізації, надається Абонентом у вигляді нормативного розрахунку (погодинного, добового, помісячного, річного обсягу постачання послуг), який узгоджується з Постачальником і є невід`ємною частиною договору. Обсяг поставки води підлягає узгодженню з Постачальником кожного наступного року з моменту укладення договору. Загальний обсяг поставлених за цим договором послуг визначається загальною кількістю наданих Абоненту протягом дії договору кубічних метрів води та прийнятих у міську каналізацію стічних вод.

Згідно з п.2.1.1 Договору облік поставленої води та кількість прийнятих стоків здійснюється за показами засобу обліку, зареєстрованого у Постачальника, окрім випадків, передбачених Правилами користування. У випадку наявності у Абонента декількох об`єктів водоспоживання, облік спожитої ним води здійснюється з урахуванням показань всіх лічильників, зареєстрованих за Абонентом.

У п.2.1.2 Договору визначено, що зняття показань з лічильника (-ків) здійснюється як правило, щомісячно представником Постачальника у присутності представника Абонента у строки згідно з графіком обслуговування Постачальника. Для Абонента із стабільним об`ємом водоспоживання (до 30 м. куб. із незначним коливанням ) зняття показань з лічильника може здійснюватися Постачальником поквартально, при цьому останній направляє Абоненту щомісячно розрахункові документи на оплату наданих послуг, виходячи із його середньодобового споживання води. Показання лічильника за відповідний період можуть бути прийняті до розрахунків Постачальником від Абонента в письмовому вигляді. В разі, якщо Абонент не забезпечить присутності свого представника для зняття показань, дані, що зняті Постачальником є підставою для виставлення розрахункових документів на оплату наданих послуг.

Кількість стічних вод, які надходять у міську каналізаційну мережу, визначається за показаннями лічильників стічних вод або за кількістю води, що надходить із комунального водопроводу та інших джерел водопостачання згідно з показаннями лічильників води та/або іншими способами визначення об`ємів стоків у відповідності до Правил користування. (п.2.1.4 Договору)

Відповідно до п.2.1.6 Договору облікові дані Абонента щодо кількості та вартості спожитих ним послуг підлягають обов`язковому звірянню у Постачальника. Абонент один раз у шість місяців, але не пізніше 10-го числа наступного за звітним півріччям та в інші строки (з письмовою вимогою Постачальника) направляє до останнього письмовий звіт по обсягам наданих послуг (за встановленою Постачальником формою) та проводить з останнім звіряння обсягів наданих послуг у відповідному обліковому періоді, а також звіряння по проведених розрахунках за надані послуги. Для проведення звіряння Абонент направляє свого представника до Постачальника із необхідними для цього обліковими та бухгалтерськими документами. Звіряння вважається проведеним з моменту отримання Постачальником підписаного повноважними особами Акту звіряння розрахунків. В разі невиконання Абонентом цього пункту договору, облікові дані Постачальника щодо кількості та вартості наданих послуг та проведених Абонентом розрахунків вважаються безумовно погодженими Абонентом.

Згідно з п.2.2.1 Договору Постачальник щомісячно направляє Абоненту розрахункові документи, передбачені вимогами Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою правління НБУ від 21.01.2004 р. №22, або іншими чинними нормативно-правовими актами України для оплати за поставлену воду та прийняті стічні води відповідно до встановлених тарифів, а також акти наданих послуг. На запит Абонента Постачальник направляє йому розшифровку здійснених нарахувань обсягів та вартості наданих послуг із зазначенням методики розрахунку. Тарифи на послуги з водопостачання та водовідведення встановлюються уповноваженими органами відповідно із чинним законодавством та не підлягають узгодженню сторонами. В разі зміни тарифів у період дії цього договору Постачальник доводить Абоненту нові тарифи у розрахункових документах без внесення додаткових змін до цього договору стосовно строків їх введення та розмірів.

Згідно з п. 2.2.3 Договору в разі неотримання від Постачальника поточного щомісячного розрахункового документу, Абонент здійснює оплату вартості наданих йому послуг, не пізніше 25-го числа наступного місяця, платіжним дорученням, виходячи з діючого тарифу та фактичної кількості наданих йому послуг.

Пунктом 2.2.4 Договору визначено, що у разі незгоди щодо кількості або вартості отриманих послуг, зазначених у розрахунковому документі, Абонент зобов`язаний у 10-ти денний строк з дня отримання розрахункового документа, письмово повідомити про це Постачальника та у цей же строк направити представника з обґрунтовуючими документами для проведення звірки розрахунків та підписання акту. В іншому випадку відмова Абонента оплатити розрахунковий документ Постачальника вважатиметься безпідставною.

Пунктом 4.2 Договору передбачено, що у разі порушення строків виконання зобов`язання по оплаті за надані послуги, Абонент сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. Нарахування пені припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

За безпідставну відмову оплатити направлений рахунок або вимогу щодо оплати, Абонент сплачує Постачальнику штраф у розмірі 5 відсотків від суми, яку відмовився сплатити. (п.4.5 Договору).

Пунктом 7.1 Договору сторони погодили, що цей договір укладається строком на один рік і набуває чинності з моменту його підписання сторонами. Договір вважається пролонгованим на новий строк, якщо за 20 днів до припинення його дії жодна із сторін письмово не повідомить іншу сторону про його припинення. Відносини сторін до укладення нового договору регулюються даним договором.

Дислокаціями об`єктів житлового фонду, що є невід`ємною частиною Договору на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі №14191/2-01 від 19.08.2015 року, Сторони визначили адреси об`єктів споживання. (т.1 а.с.14-35).

В обгрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що за період з 01.02.2019 року по 31.10.2021 року відповідач належним чином не виконав свої обов`язки по оплаті наданих послуг, сплативши вартість послуг лише частково в розмірі 115 679 грн. 59 коп. Таким чином, заборгованість перед позивачем становить 122 674 грн. 47 коп.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 6 Господарського кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 525 Цивільного кодексу України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 7 ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Вирішуючи спір, місцевий господарський суд правильно визначив правову природу правовідносин, які склалися між сторонами, вказавши, що такі відносини мають ознаки договору надання послуг.

Частиною першою статті 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положенням ч. 2 ст. 901 Цивільного кодексу України визначено, що положення глави 63 Цивільного кодексу України можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно з п. 2.2.1 Договору від 19.08.2015 № 14191/2-01 постачальник щомісячно направляє Абоненту розрахункові документи, передбачені вимогами Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою правління НБУ від 21.01.2004 р. №22, або іншими чинними нормативно-правовими актами України для оплати за поставлену воду та прийняті стічні води відповідно до встановлених тарифів, а також акти наданих послуг.

При цьому, відповідно до п. 2.2.2 вказаного вище договору, сторонами погоджено, що оплата вартості послуг здійснюється абонентом щомісячно у безготівковій формі у двадцятиденний строк з моменту відправлення постачальником розрахункового документу.

Разом з тим, матеріали справи містять дебетно-інформаційні повідомлення, які підтверджують факт направлення до банківської установи платіжних документів. (додатки №№5, 6, позовної заяви, т. 1 а.с. 41-59).

Враховуючи вищевикладене, твердження апелянта, що позивачем, в порушення умов договору, не надано відповідачу щомісячних розрахункових документів колегією суддів до уваги не приймаються та спростовуються зазначеним вище, про що і було зазначено апеляну місцевим господарським судом.

Одночасно, суд апеляційної інстанції погоджується і з твердженнями позивача, що згідно з п. 2.2.3 договору, відповідно до якого, у разі не отримання від постачальника поточного щомісячного розрахункового документа, абонент (відповідач) здійснює оплату вартості наданих йому послуг, не пізніше 25-го числа наступного місяця, платіжним дорученням, виходячи з діючого тарифу та фактичної кількості наданих йому послуг.

У той же час, колегія суддів підкреслює, що матеріали справи не містять доказів незгоди апелянта щодо кількості або вартості отриманих послуг за договором, наданих йому позивачем, та у встановлений договором строк не направлено свого представника з обґрунтовуючими документами для проведення звіряння, як то передбачено п. 2.2.4 Договору, відповідно до якого у разі незгоди щодо кількості або вартості отриманих послуг, зазначених у розрахунковому документі, Абонент зобов`язаний у 10-ти денний строк з дня отримання розрахункового документа, письмово повідомити про це Постачальника та у цей же строк направити представника з обґрунтовуючими документами для проведення звірки розрахунків та підписання акту. В іншому випадку відмова Абонента оплатити розрахунковий документ Постачальника вважатиметься безпідставною

Отже, апеляційний суд дійшов висновку, що надані послуги вважаються прийнятими апелянтом без заперечень та зауважень у повному обсязі.

З приводу доводів, що у апелянта відсутні зобов`язання за сплату внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку в зв`язку з тим, що договору на послуги з обслуговування вузлів комерційного обліку не укладено колегія суддів зазначає наступне.

02.08.2017 набрав чинності Закон України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" №2119-VIII від 22.06.2017.

Закон України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" визначає засади забезпечення комерційного, у тому числі розподільного, обліку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та забезпечення відповідною обліковою інформацією споживачів таких послуг.

Згідно з ст.1 Закону вузол комерційного обліку - вузол обліку, що забезпечує загальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом; кінцевий споживач комунальної послуги (далі - споживач) - особа, яка здійснює кінцеве споживання комунальної послуги для власних потреб та є стороною договору про надання відповідної комунальної послуги як споживач (або є співвласником багатоквартирного будинку, об`єднання співвласників або управитель якого уклали відповідний договір про надання комунальної послуги в інтересах співвласників) згідно із Законом України "Про житлово-комунальні послуги". Для здійснення розподільного обліку споживачами вважаються також власники майнових прав на об`єкти нерухомого майна в завершеній будівництвом будівлі, право власності на які не зареєстровано; оператор зовнішніх інженерних мереж - власник зовнішніх інженерних мереж, а в разі якщо зовнішні інженерні мережі використовуються іншою, ніж власник, особою або є безхазяйними - особа, якій такі мережі власником передано у користування (управління, господарське відання, оренду, концесію) або яка здійснює фактичне користування такими мережами для транспортування відповідно теплової енергії, гарячої води, питної води.

Згідно з ч.1 статті 6 Закону обслуговування та заміна вузлів комерційного обліку здійснюються оператором зовнішніх інженерних мереж відповідно до цього Закону, якщо інше не передбачено договорами про надання комунальних послуг, укладеними відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги", з урахуванням вимог Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність".

У разі якщо виконавець комунальної послуги не є оператором відповідних зовнішніх інженерних мереж, він зобов`язаний забезпечити розподіл, збір та перерахування сплачених споживачами та власниками (співвласниками) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання, коштів на обслуговування та заміну вузла комерційного обліку оператору зовнішніх інженерних мереж відповідно до договору.

Частиною 2 ст. 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» передбачено, що обслуговування та заміна вузлів розподільного обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено законом або договором.

Згідно з п. 3.3.1 договору абонент (відповідач) зобов`язаний забезпечувати на всіх об`єктах водоспоживання облік шляхом встановлення засобів обліку у відповідності з технічними умовами. У разі пошкодження засобів обліку, у термін не пізніше 10-ти робочих днів, письмово повідомляти про це постачальника та відповідно до пропозицій (вимог) постачальника вжити необхідних заходів щодо його ремонту або заміни на робочий.

Отже, колегія суддів зазначає, що спірна заборгованість за договором є заборгованістю відповідача, оскільки стороною договору на яку покладено обов`язок по оплаті вартості наданих послуг з водопостачання та водовідведення відповідно до договору визначено саме відповідача.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом повно та всебічно досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2022 року у справі №910/75/22 відповідає фактичним обставинам справи, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак передбачених законом підстав для зміни та скасування оскаржуваного рішення немає.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи та не спростовують висновків місцевого господарського суду, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Враховуючи вимоги ст. 129 ГПК України, судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта.

Керуючись ст. ст. 253-254, 269, п.1 ч.1 ст. 275, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва" на рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2022 року у справі №910/75/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2022 року у справі №910/75/22 залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2022 року у справі №910/75/22.

4. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/75/22.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді М.Г. Чорногуз

А.О. Мальченко