РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.11.2022Справа № 910/8685/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження

позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія "Універсальна"», м. Київ

до Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант», м. Київ

про стягнення 6 838,39 грн,

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія "Універсальна"» (далі - ПрАТ «СК "Універсальна"»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант» (далі - ТзДВ СК «Альфа-Гарант») про стягнення 6 838,39 грн страхового відшкодування.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує виплатою потерпілій особі страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземного транспорту №3111/258/002909 від 24.12.2019, внаслідок чого до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 08.09.2022 позовну заяву ПрАТ «СК "Універсальна"» залишив без руху, встановив позивачу спосіб та строк усунення недоліків поданої позовної заяви.

22.09.2022 до суду позивачем подано заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 26.09.2022 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

17.11.2022 до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому ТзДВ СК «Альфа-Гарант» заперечує проти задоволення позову, посилаючись на пропуск ПрАТ «СК "Універсальна"» однорічного строку на подання заяви на виплату страхового відшкодування, про що останнього було повідомлено листом № 12/3559 від 03.09.2021.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

24.12.2019 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія "Універсальна"» та ОСОБА_1 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №3111/258/002909, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортного засобу Renault, номерний знак НОМЕР_1 .

Строк дії договору: з 24.12.2019 по 23.12.2020.

19.07.2020 о 16 год. 40 хв. в місті Києві на бульв. Дружби Народів відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортного засобу Renault, номерний знак НОМЕР_1 ,та транспортного засобу Fiat, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Внаслідок ДТП пошкоджено застрахований у ПрАТ «СК "Універсальна"» транспортний засіб Renault, номерний знак НОМЕР_1 .

З матеріалів справи вбачається, що ДТП оформлена повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) від 19.07.2020, який визнаний судом як належний та допустимий доказ у справі, з огляду на таке.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» від 17.02.2011 були внесені зміни та доповнення до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», які дозволили учасникам дорожнього руху, при скоєні ДТП, за наявності встановлених пунктом 33.2 статті 33 наведеного Закону обставин, спільно складати повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду («Європротокол») без інформування відповідних підрозділів Національної поліції про її настання.

Відповідно до п. 33.2 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що кореспондується з абзацом 3 пункту 2.11 Правил дорожнього руху України, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

У такому разі, водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідний підрозділ МВС України про її настання.

На виконання умов Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплат страхового відшкодування», Моторним (транспортним) страховим бюро України було встановлено відповідний зразок повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та за погодженням з Державною автомобільною інспекцією Міністерства внутрішніх справ України затверджено протоколом Президії МСТБУ від 11.08.2011 №274/2011 Інструкцію щодо заповнення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

Відповідно до зазначеної Інструкції, у Європротоколі зазначаються фактична дата, час та місце настання дорожньо-транспортної пригоди, інформація про страхувальника згідно з даними полісу та інше. Виправлення у повідомленні категорично забороняються та замість зіпсованого бланку заповнюється інший.

Як вбачається з європротоколу від 19.07.2020, його складено обома учасниками ДТП у частинах, що стосуються інформації про транспортний засіб А та транспортний засіб Б, не містить виправлень, у відповідних пунктах зазначено дату, час та місце дорожньо-транспортної пригоди, наявна схема ДТП, визначені обставини ДТП для пояснення цієї схеми, а також відсутні будь-які відмітки про наявність з боку сторін зауважень стосовно відомостей, які зазначені у даному європротоколі.

Крім того, сам лише факт складання та підписання обома учасниками ДТП повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротоколу), вказує на наявність у водіїв транспортних засобів згоди щодо обставин її скоєння.

Водій автомобіля Fiat, номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 визнав свою вину у скоєнні ДТП, яка відбулась 19.07.2020, про що міститься відмітка в пункті 14 повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

Суд зазначає, що відповідно до статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники дорожньо-транспортної пригоди скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У зв`язку з тим, що між учасниками ДТП спільно складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, водій, винний у вчиненні ДТП, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Отже, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, складене учасниками ДТП відповідно до норм чинного законодавства, і є належним доказом вини особи, що скоїла ДТП, у зв`язку з чим завдана шкода підлягає відшкодуванню.

Так, положеннями ст. 988 Цивільного кодексу України встановлено, що страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Як вбачається з матеріалів справи, ТзОВ «Арма Моторс» виставило рахунок №VSK0111983 від 13.08.2020, згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля Renault, номерний знак НОМЕР_1 , склала 27 430,07 грн.

Разом з тим, позивачем складено страховий акт №61760/1, згідно якого сума страхового відшкодування становить 6 838,39 грн.

Відповідно до зазначеного страхового акту, позивачем виплачено страхове відшкодування у розмірі 6 838,39 грн, що підтверджується платіжним дорученням №205102 від 09.09.2020.

Обґрунтовуючи свої вимоги, ПрАТ «СК "Універсальна"» зазначає, що внаслідок здійснення виплати страхового відшкодування страхувальнику пошкодженого автомобіля Renault, номерний знак НОМЕР_1 , позивач відповідно до ст.ст. 993, 1191 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» набув право зворотної вимоги до осіб, відповідальних за завдану шкоду.

Цивільно-правова відповідальність за шкоду перед третіми особами, завдану внаслідок експлуатації транспортного засобу Fiat, номерний знак НОМЕР_2 , була застрахована у ТзДВ СК «Альфа-Гарант» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/161510574 (ліміт за шкоду майну - 130 000,00 грн, франшиза - 0,00 грн).

09.08.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою від 06.08.2021 про виплату страхового відшкодування в розмірі 6 838,39 грн.

03.09.2021 відповідач листом за вих. № 12/3559 повідомив позивача про відсутність правових підстав для здійснення виплати страхового відшкодування на підставі п. 37.1.4. ст. 37 Закону країни «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки заява про виплату страхового відшкодування подана позивачем із порушенням однорічного строку на подання такої заяви.

Отже, у зв`язку із відмовою відповідача у здійсненні виплати страхового відшкодування на користь позивача, останній звернувся до суду з цим позовом про стягнення з ТзДВ СК «Альфа-Гарант» страхового відшкодування у розмірі 6 838,39 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

За таких обставин, у зв`язку із настанням страхового випадку - пошкодженням ОСОБА_2 автомобіля Renault, номерний знак НОМЕР_1 , у відповідача виник обов`язок відшкодувати позивачу витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу.

Як встановлено судом вище, вартість страхового відшкодування автомобіля Renault, номерний знак НОМЕР_1 , сплачено ПрАТ «СК "Універсальна"» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту №3111/258/002909 від 24.12.2019 та страхового акту №61760/1.

Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, з огляду на те, що позивач виплатив страхове відшкодування застрахованого автомобіля Renault, номерний знак НОМЕР_1 , у ПрАТ «СК "Універсальна"» виникло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяну шкоду, тобто, у даному випадку до ТзДВ СК «Альфа-Гарант».

Разом з тим, визначаючи обов`язок страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ виплатити страхове відшкодування законодавцем у п. 37.1.4. ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено випадки, з настанням яких страховик набуває правових підстав для відмови у здійсненні такої виплати, зокрема, у випадку, коли потерпілим чи особою, яка має право на отримання відшкодування, не було протягом року з моменту скоєння ДТП подано заяви про виплату страхового відшкодування.

Тобто право кредитора (потерпілого) на отримання відшкодування завданої йому шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ узятих на себе зобов`язань не є безумовним, а пов`язується з поданням до такого страховика заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування), що у свою чергу законодавець обмежує річним строком з моменту скоєння відповідної ДТП.

Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 05.06.2018 у справі №910/7449/17.

При цьому, зазначений у п. 37.1.4. ст. 37 Закону ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк є присічним і поновленню не підлягає.

Так, судом вище встановлено, що ДТП сталася 19.07.2020, проте позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування лише 09.08.2021, тобто із пропуском однорічного строку, що є підставою для відмови у здійсненні такої виплати.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст. 76, ст. 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Таким чином, ураховуючи встановлене вище, суд дійшов висновку про відмову ПрАТ СК «Альфа-Гарант» у задоволенні позову з підстав пропуску однорічного строку на звернення до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування.

Згідно статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія "Універсальна"» відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.В. Бондарчук