ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" серпня 2022 р. м. Київ Справа № 910/18580/21

Розглянувши матеріали справи за позовом Військово-медичного клінічного центру Західного регіону

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київгума»

прo стягнення 7 689,50 грн.

Суддя А.Ю. Кошик

При секретарі судового засіданні Фроль В.В.

За участю представників:

позивача: не з`явився

відповідача: не з`явився

Обставини справи:

Господарським судом Київської області розглядається справа за позовом Військово-медичного клінічного центру Західного регіону (надалі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київгума» (надалі відповідач) прo стягнення 7 689,50 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 31.05.2022 року відкрито провадження у справі № 910/18580/21 за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи призначено на 16.06.2022 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 13.06.2022 року від позивача надійшло клопотання № 550/2444 від 07.06.2022 року про розгляд справи без участі представника.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.06.2022 року розгляд справи відкладено на 11.08.2022 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 20.06.2022 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву № 01пр-53 від 15.06.2022 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 23.06.2022 року від позивача надійшло клопотання № 550/2444 від 07.06.2022 року про розгляд справи без участі представника.

У судовому засіданні 11.08.2022 року представник відповідача проти задоволення позову заперечував, позивач у судове засідання не з`явився. Розгляд справи відкладався на 25.08.2022 року.

В судове засідання 25.08.2022 року представники сторін не з`явились.

Відповідно до ч.4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч.1 ст.240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

У зв`язку з чим, в судовому засіданні 25.08.2022 року судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих сторонами доказів, у нарадчій кімнаті, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин, 30.03.2020 року між Військово-медичним клінічним центром Західного регіону (Замовник, позивач) та ТзОВ «Київгума» (Постачальник, відповідач) було укладено Договір №2/20-80 про закупівлю товарів (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору Постачальник зобов`язується у 2020 році поставити товар за кодом 33190000-8 Медичне обладнання та вироби медичного призначення різні (Костюм біологічного захисту/комбінезон 6210 10 98 00, Прогумований водонепроникний медичний фартух 4015 90 00 00) (далі - Товар), в асортименті, кількості та за цінами, вказівкою на найменування, що зазначені в Специфікації (Додаток № 1), яка додається до договору і є його невід`ємною частиною.

Згідно з п. 3.1. Договору загальна сума договору з ПДВ 117 539,50 грн., в т.ч. ПДВ - 7689,50 грн.

08.04.2020 року за платіжним дорученням №367 та 22.04.2020 року та за платіжним дорученням №462 позивачем було здійснено оплату Товару на рахунок відповідача відповідно до умов Договору.

Поставлений відповідачем товар за кодом 33190000-8 Медичне обладнання та вироби медичного призначення різні (Костюм біологічного захисту/комбінезон 6210 10 98 00, Прогумований водонепроникний медичний фартух 4015 90 00 00) входить до переліку товарів, необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемії гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, які звільняються від сплати ввізного мита та операції з ввезення яких на митну територію України та/або операції з постачання яких на митній території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість, затвердженого постановою КМУ від 20.03.2020 року № 224 (далі Постанова № 224).

Таким чином, позивач зазначає, що в період дії відповідної Постанови № 224 п. 3.1. Договору в частині включення суми ПДВ до ціни договору суперечить чинному законодавству України та є недійсним, а саме суперечить пункту 71 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України.

31.08.2020 року позивач звернувся до відповідача з листом № 3507 з вимогою повернути сплачену суму ПДВ.

14.09.2020 року позивачу від відповідача надійшла відповідь (вх. № 2941 від 14.09.2020 року), в якій зазначалося про неможливість повернення сплаченого податку та вирішення питання щодо зменшення ціни договору у зв`язку з відсутністю законних підстав.

Відповідач зазначає, що не може бути звільнений від сплати ПДВ і посилається на пункт 3 Примітки Постанови №224, однак дана Примітка Постанови №224 у редакції, що діяла на момент підписання Договору, взагалі не містила пункту 3, а була введена лише Постановою КМУ від 08.04.2020 року №271, яка набула чинності лише 15.04.2020 року.

Отже, відповідач при відмові повернути зайво сплачені кошти посилається на вимоги пункту 3 Примітки Постанови КМУ 224, яка не існувала на момент підписання Договору.

Про законність вимог позивача свідчить лист Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону від 30.12 2020 року Вих.№10-153 відповідно до якого позивачу слід вжити невідкладних заходів щодо стягнення безпідставно сплачених коштів у вигляді сум ПДВ від якого були звільнені операції за Договором.

03.02.2021 року позивачем було направлено відповідачу Претензію №522 про повернення сплаченої суми ПДВ у розмірі 7 689,50 грн., 22.02.2021 року позивачем було отримано відповідь відповідача №396 від 22.02.2021 року, в якій останній повідомив, що готовий укласти додаткову угоду про зменшення загальної суми договору, але лише у розмірі 647,50 грн., що в десятки разів менше суми яка необхідна для стягнення.

Згідно з п.71 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України передбачено, що тимчасово, на період, що закінчується останнім календарним днем місяця, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19), звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення на митну територію України та/або операції з постачання на митній території України товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (СОVID-19), перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України.

Норми цього пункту застосовуються до операцій, здійснених починаючи з 17.03.2020 року.

Товар за кодом 33190000-8 Медичне обладнання та вироби медичного призначення різні (Костюм біологічного захисту/комбінезон 6210 10 98 00, Прогумований водонепроникний медичний фартух 4015 90 00 00), придбаний позивачем у відповідача, входить до переліку товарів, необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, які звільняються від сплати ввізного мита та операції з ввезення яких на митну територію України та/або операції з постачання яких на митній території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість, затвердженого постановою КМУ від 20.03.2020 року № 224.

Таким чином, пункт 3.1. Договору в частині включення суми ПДВ до ціни договору суперечить чинному законодавству України та є недійсним, тому що суперечить пункту 71 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України.

Разом з цим слід зазначити, що норми Податкового кодексу України містять єдину умову, за наявності якої сплачений - ПДВ не повертається - в разі, коли постачальник товарів/послуг не є платником податку на кінець звітного (податкового) періоду, в якому був проведений такий перерахунок.

З матеріалів справи вбачається, що ТзОВ «Київгума» є платником ПДВ, що підтверджується інформацією в Договорі № 2/20-80 від 30.03.2020 року.

У пункті 1 Листа Міністерства юстиції України від 30.01.2009 року № Н-35267-18 «Щодо порядку застосування нормативно-правових актів у разі існування неузгодженості між підзаконними актами» з приводу того, яким актом слід керуватись у разі суперечності норм підзаконного нормативно-правового акта нормам Закону України було повідомлено, що у випадку суперечності норм підзаконного акта нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

За таких обставин позивач стверджує, що податок на додану вартість за Договором є безпідставно нарахованим та отриманим відповідачем, у зв`язку з чим він підлягає поверненню позивачу.

Посилання відповідача на пункт 3 Примітки Постанови №224, яка не існувала на момент виникнення спірних правовідносин, є протиправними оскільки дана Примітка Постанови №224 у редакції, що діяла на момент підписання Договору взагалі не мітила пункту 3, а була введена лише Постановою КМУ від 08.04.2020 року №271, яка набула чинності лише 15.04.2020 року.

Позивачем було надіслано на адресу відповідача Претензію від 03.02.2021 р. за вих.№523, проте відповідач у своїй відповіді відмовився повернути безпідставно отримані кошти, готовий лише укладати додаткову угоду на зменшення суми, яка в десятки разів менше за суму, яка підлягає стягненню.

З огляду на викладене, позивач у позові просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київгума» на користь Військово-медичного клінічного центру Західного регіону безпідставно отримані кошти у вигляді податку на додану вартість за Договором №2/20-80 про закупівлю товарів від 30.03.2020 року в сумі 7 689,50 грн.

В ході розгляду спору відповідачем подано відзив, в якому позовні вимоги заперечені. Відповідач зазначає, що відповідно до Запрошення в закупівлі та Специфікації до підписаного в результаті проведеної закупівлі Договору № 2/20-80 від 30.03.2020 року товар, що постачається, носить назви Комплект Тип 1 захисний медичний з ПВХ покриттям (комбінезон) розмір №1, Комплект Тип 1 захисний медичний з ПВХ покриттям (комбінезон) розмір №2, Комплект Тип 1 захисний медичний з ПВХ покриттям (комбінезон) розмір № 4 та Фартух медичний захисний універсальний. Така назва фігурує і у видаткових накладних на передання товару. Щодо переданого на виконання Договору № 2/20-80 товару була проведена процедура відповідності вимогам Технічного регламенту до медичних виробів саме за такими найменуваннями.

03.04.2020 року за видатковою накладною №1684 позивачем поставлено відповідачу товар (фартух медичний захисний універсальний) на суму 9897,50 грн., з яких ПДВ 647,50 грн.

09.04.2020 року було сформовано та зареєстровано в ЄРПН податкову накладну № 99 на суму ПДВ 647,50 грн., реєстрація якої підтверджується квитанцією № 1.

13.04.2020 року за видатковою накладною №1836 позивачем поставлено відповідачу товар (комплект Тип 1 захисний медичний з ПВХ покриттям (комбінезон) розміри 1,2,4) на суму 107642,00 грн., з яких ПДВ становить 7042,00 грн. 17.04.2020 року було сформовано та зареєстровано в ЄРПН податкову накладну № 252 на суму ПДВ 7042,00 грн., реєстрація якої підтверджується квитанцією № 1.

Перелік товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, які звільняються від сплати ввізного мита та операції з ввезення яких на митну територію України та/або операції з постачання яких на митній території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість, встановлений пунктом 71 підрозділу 2 розділу XX ПКУ, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2020 року № 224 та доповнено окремими товарними позиціями постановою Кабінету Міністрів України від 08.04.2020 року № 271 (далі - Перелік № 224).

Основною підставою для звільнення від оподаткування податком на додану вартість та від сплати ввізного мита товарів, що ввозяться на митну територію України, встановленої пунктом 71 підрозділу 2 розділу XX ПКУ, є відповідність таких товарів назві товару (медичного виробу, основного компонента), міжнародному непатентованому найменуванню (назві) лікарського засобу, які зазначені в Переліку № 224.

Відповідно до примітки 1 до Переліку товарів, затвердженого Постановою № 224 зазначено, що коди згідно з УКТЗЕД наводяться у цьому переліку довідково. Основною підставою для звільнення від оподаткування податком на додану вартість та від сплати ввізного мита товарів, що ввозяться на митну територію України, є відповідність таких товарів назві товару (медичного виробу, основного компонента), міжнародному непатентованому найменуванню (назві) лікарського засобу, які зазначені в переліку. Так як в Переліку відсутні такі позиції товарів, які були поставлені згідно договору, а саме Комплект захисний медичний з ПВХ (комбінезон) та Фартух медичний захисний універсальний, товар, переданий позивачеві на виконання Договору № 2/20-80, підлягає оподаткуванню податком на додану вартість за ставкою 7 %.

В результаті розрахунків відповідно до Договору у ВМКЦ ЗР МО України виник податковий кредит на суму сплаченого ТОВ «Київгума» ПДВ, який компенсується позивачеві з державного бюджету. А у ТОВ «Київгума» на суму отриманого ПДВ від ВМКЦ ЗР МО України виникли податкові зобов`язання, які були перераховані до державного бюджету. Тобто ні держава, ні ВМКЦ ЗР МО України, не зазнали втрат.

Таким чином, відповідач стверджує, що у нього відсутні правові підстави для повернення відповідної суми ПДВ покупцеві за Договорами.

Такаож відповідач зазначає, що 17.03.2020 року були внесені зміни до Податкового кодексу України, а саме підрозділ 2 розділу XX доповнено пунктом 71 згідно із Законом № 530-ІХ від 17.03.2020 року в наступній редакції: « 71. Тимчасово, для здійснення заходів щодо запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення на митну територію України лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання, необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19), перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України».

20.03.2020 року Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №224 «Про затвердження переліку лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання, необхідних для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19), які звільняються від сплати ввізного мита та операції з ввезення яких на митну територію України звільняються від оподаткування податком на додану вартість» (далі - Перелік).

Пунктом 1 Постанови № 224 від 20.03.2020 року встановлено, що відповідно до пункту 71 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України та пункту 9-6 розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України Кабінет Міністрів України постановляє: затвердити перелік лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання, необхідних для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19), які звільняються від сплати ввізного мита та операції з ввезення яких на митну територію України звільняються від оподаткування податком на додану вартість, що додається.

Зміни до Податкового кодексу України введені в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» (Закон № 530-ІХ від 17.03.2020), мали предметом свого регулювання звільнення від оподаткування ПДВ операцій виключно з ввезення товарів на митну територію України, а тому їх дія не розповсюджується на правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачем на підставі укладеного ними Договору №2/20-80 від 30.03.2020 року.

Шляхом запровадження наступних змін до Податкового кодексу України, введених в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОУШ-19)» (Закон № 540-ІХ від 30.03.2020 року, набрав чинності 02.04.2020 року), від оподаткування ПДВ були звільнені вже й операції з постачання на митній території України окремих товарів, перелік яких мав бути визначений Кабінетом Міністрів України. Однак, застосувати таку пільгу ні платники ПДВ, ні Фіскальні органи не мали можливості, не маючи в своєму розпорядженні переліку тих товарів, до яких така пільга може застосовуватись.

Тільки 08.04.2020 року Постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» № 271, яка набула чинності 15.04.2020 року, були внесені зміни до Постанови № 244 від 20.03.2020 року в частині її назви, предмету регулювання та дію Постанови № 244 було розповсюджено, в тому числі на операції з постачання товарів на митній території України.

Таким чином, лише з дати набуття чинності зазначеної Постанови КМУ № 271 від 08.04.2020 року, тобто з 15.04.2020 року, стало можливим застосування пільг по ПДВ щодо операцій з постачання товарів на митній території України, зазначених у Постанові № 244 від 20.03.2020 року.

У той час, як поставка за укладеним сторонами Договором №2/20-80 від 30.03.2020 року була виконана відповідачем у повному обсязі до 15.04.2020 року (фактичного введення податкових пільг), а саме: 03.04.2020 року за видатковою накладною №1684 на суму 9897,50 грн. та 13.04.2020 року за видатковою накладною №1836 на суму 107 642,00 грн.

За таких умов, відповідач стверджує, що при здійсненні спірної операції закупівлі товарів за Договором №2/20-80 від 30.03.2020 року не підлягають застосуванню положення п. 71 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України в редакції, яка діяла на момент укладення Договору та здійснення поставки (операції з закупівлі товарів) за ним, та відповідно виключається можливість звільнення від сплати податку на додану вартість. Адже, на момент укладення Договору та здійснення поставки за ним була відсутня така умова для звільнення від оподаткування, як здійснення операції з постачання на митній території України товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби СОVID-19, перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України, крім того, позиції товару, які постачалися за договором, були відсутні й в існуючому на момент укладення та виконання Договору переліку товару, звільненого від ввізного ПДВ.

Окрім іншого, відповідно до роз`яснень Інформаційного листа ДФС №10 від 16.04.2020 року податковий орган визначив наступне: «Головний критерій для застосування пільги з оподаткування - включення товару до переліку № 224. Разом з тим, Постанова № 271 запроваджує додаткові критерії щодо товарів, як мають бути дотримані для застосування режиму звільнення від оподаткування ПДВ як при ввезенні, так при виробництві та постачанні їх на митній території України. Ці критерії для цілей застосування п. 71 підрозділу 2 розділу ХХ Кодексу мають в повній мірі виконуватись з дати набрання чинності Постанови № 271».

Як вказувалось вище Постанова Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» № 271 набула чинності 15.04.2020 року, тобто після укладання Договору №2/20-08 від 30.03.2020 року та після здійснення поставки за цим Договором, а відповідно внесенні до законодавства зміни після 15.04.2020 року не розповсюджувалися на взаємовідносини сторін за Договором (позивача та відповідача).

Крім того, відповідач також стверджує, що чинним законодавством України не передбачений порядок повернення товариствам-продавцям перерахованих ними до Державного бюджету сум ПДВ за проведені операції з продажу товарів, звільнених від оподаткування податком на додану вартість, з урахуванням чого задоволення даного позову призведе до покладення на відповідача, як товариства-продавця, обов`язку повернути позивачу спірну суму ПДВ у розмірі 7 689,50 грн. з власних грошових коштів, чим буде порушено один з основних принципів господарювання, закріплених у ст. 6 Господарського кодексу України, що полягає у забезпеченні рівного захисту державою усіх суб`єктів господарювання.

03.04.2020 року за видатковою накладною № 1684 позивачем поставлено відповідачу товар (фартух медичний захисний універсальний) на суму 9897,50 грн., з яких ПДВ 647,50 грн. 09.04.2020 року було сформовано та зареєстровано в ЄРПН податкову накладну у відповідності до поставки за видатковою накладною №1684 від 03.04.2020 року;

13.04.2020 року за видатковою накладною №1836 позивачем поставлено відповідачу товар (комплект Тип 1 захисний медичний з ПВХ покриттям (комбінезон) розмір 1,2,4) на суму 107642,00 грн., з яких ПДВ становить 7042,00 грн. 17.04.2020 року було сформовано та зареєстровано в ЄРПН податкову накладну у відповідності до поставки за видатковою накладною №1836 від 13.04.2020 року.

Відповідно до п. 14.1.181 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник ПДВ має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу. За змістом пп. «а» п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Як стверджує відповідач, він зареєстрував податкові накладні в ЄРПН, за відсутністю підстав для звільнення від сплати ПДВ, а позивач, в свою чергу, набув право включення сум ПДВ до складу податкового кредиту та право на зменшення податкового зобов`язання.

Укладаючи Договір №2/20-80 від 30.03.2020 року, приймаючи та оплачуючи Товар за Договором, позивач та відповідач були обізнані з чинною на момент укладення Договору редакцією пункту 71 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Як зазначено в листі Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону №10-153 вих-20 від 30.12.2020 року, адресованому начальнику військово-медичного клінічного центру Західного регіону, 18.08.2020 року військовою прокуратурою за наслідками проведеного вивчення стану додержання військовими службовими особами військово-медичного клінічного центру Західного регіону законодавства, спрямованого на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVІD-19) та бюджетного законодавства, внесено лист № 05/01-332 вих.-20 з вимогою вжити невідкладних заходів задля усунення порушень вимог Бюджетного кодексу України, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», Податкового кодексу України, нормативно-правових актів виданих в їх розвиток та притягнення до дисциплінарної відповідальності винних осіб.

Зокрема, встановлено необґрунтованість та невідповідність вимогам чинного законодавства відмови ТОВ «Київгума» у відшкодуванні ПДВ за Договором № 2/20-80 від 30.03.2020 року Військово-медичному клінічному центру Західного регіону.

Встановлено, що 30.03.2020 року між ВМКЦ ЗР та ТОВ «Київгума» укладено Договір № 2/20-80 про закупівлю медичного обладнання та виробів спеціального призначення, а саме: Костюми біологічного захисту/комбінезон (код згідно з УКТЗЕД* - та Прогумовані водонепроникні медичні фартухи (код згідно з УКТЗЕД - ) на загальну суму 117 539,50 грн., у тому числі ПДВ у розмірі 7 689,50 грн.

У запереченні ТОВ «Київгума» від 04.09.2020 року за вих № 01пр.-44 посилається на редакцію вже зі змінами після укладення вищевказаного Договору від 30.03.2020 року № 2/20-80, тобто - станом на 15.04.2020 року Переліку товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, які звільняються від сплати ввізного мита та операції з ввезення яких на митну територію України та/або операції з постачання яких на митній території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість (надалі - Перелік товарів необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19 від 20.03.2020 року), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2020 року № 224, а саме - з посиланням на п. 3 Примітки (на підставі внесених змін постановою КМУ від 08.04.2020 року № 271, яка набула чинності лише 15.04.2020 року) в частині подання декларацій відповідності на вироби спеціального призначення, як необхідну умову звільнення від сплати ПДВ.

Разом з тим, Примітка до Переліку товарів необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVІD-19 від 20.03.2020 року, у редакції, що діяла на момент укладення 30.03.2020 року між ВМКЦ ЗР та ТОВ «Київгума» Договору № 2/20-80 взагалі не містила пункту 3 з обов`язковою вимогою подачі декларації відповідності та нанесенням на товар знаків відповідності технічним регламентам тощо.

Відтак, вищевказані заперечення ТОВ «Київгума» з посиланням на неіснуючі, під час укладення Договору № 2/20-80 від 30.03.2020 року умови та положення Переліку товарів необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19 від 20.03.2020 року є неналежними та недостовірними, а тому не можуть бути враховані при вирішенні питання щодо сплати ПДВ, як і посилання на участь у конкурсі процедур публічних закупівель, оскільки нормами вищевказаних законів не визначено обов`язкову сплату ПДВ без врахування встановлених пільг, лишень тільки за умови участі у таких процедурах. Достатнім для звільнення від спати ПДВ є наявність передбачених Договором № 2/20-80 від 30.03.2020 року Костюму біологічного захисту/комбінезону (код згідно з УКТЗЕД* - та Прогумованих водонепроникних медичних фартухів (код згідно з УКТЗЕД - ) у розділі «Засоби індивідуального захисту» Медичного обладнання для закладів охорони здоров`я, що надають допомогу хворим на COVID-19 даного Переліку.

Щодо маніпуляції у вищенаведених запереченнях ТОВ «Київгума» положеннями законодавства про відсутність нібито підстав від звільнення сплати ПДВ через неподання ними декларації відповідності медичних виробів технічним регламентам слід врахувати і наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» цілями прийняття технічних регламентів є захист життя та здоров`я людей, тварин і рослин, охорона довкілля та природних ресурсів, забезпечення енергоефективності, захист майна, забезпечення і національної безпеки та запобігання підприємницькій практиці, що вводить і споживача (користувача) в оману. Технічні регламенти розробляються, приймаються та застосовуються на основі принципів, установлених Угодою Світової організації торгівлі про технічні бар`єри у торгівлі, що є додатком до Марракеської угоди про заснування Світової організації торгівлі 1994 року.

Зокрема, положеннями ст. 11 Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності», передбачено, що продукція, що вводиться в обіг, надається на ринку або вводиться в експлуатацію, а згідно з деякими технічними регламентами - також продукція, що виготовляється та/або вводиться в експлуатацію виробником для використання у власних цілях, і повинна відповідати вимогам усіх чинних технічних регламентів, які застосовуються до такої продукції.

Тобто, у разі невідповідності продукції встановленим технічним регламентам, її обіг взагалі заборонений на територіях, на яких діє Угода Світової організації торгівлі, у т. ч. й на території України.

Також, роз`яснення щодо особливостей складання ТОВ «Київгума» розрахунків коригування до податкових накладних, в тому числі і із застосуванням кодів коригування, надано листом Державної фіскальної служби України від 27.11.2018 року № 36942/7/99-99-15-03-02-17, який розміщено на вебпорталі Державної податкової служби України.

За наслідками проведеної прокуратурою перевірки вказано позивачу, як суб`єкту правовідносин, що фінансується за рахунок державного бюджету, вжити заходи щодо стягнення з відповідача в судовому порядку безпідставно сплачених бюджетних коштів, а саме - ПДВ у розмірі 7 689,50 грн. за Договором № 2/20-80 від 30.03.2020 року. При цьому, з огляду на встановлений факт безпідставності сплати відповідних сум ПДВ, ставиться під сумнів виникнення у відповідача зобов`язань з їх перерахування до бюджету та можливість їх включення позивачем до свого податкового кредиту.

З огляду на викладені обставини, формування ціни Договору та оплата поставленого товару виходячи з наявності у відповідача зобов?язань зі сплати ПДВ, не відповідає умовами чинного на момент укладення Догвору законодавства.

Відповідно, за наявності факту звільнення постачальника від оподаткування податком на додану вартість операції за Договором, сплата відповідачем до державного бюджету сум також є безпідставною (помилковою).

У відповідності до ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з ч. 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України, положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Відповідно до п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з п. 192.2 ст. 192 Податкового кодексу України, норма пункту 192.1 цієї статті не поширюється на випадки, коли постачальник товарів/послуг не є платником податку на кінець звітного (податкового) періоду, в якому був проведений такий перерахунок. Зменшення суми податкових зобов`язань платника податку - постачальника в разі зміни суми компенсації вартості товарів/послуг, наданих особам, що не були платниками цього податку на дату такого постачання, дозволяється лише при поверненні раніше поставлених товарів у власність постачальника з наданням отримувачу повної грошової компенсації їх вартості, у тому числі при перегляді цін, пов`язаних з гарантійною заміною товарів або низькоякісних товарів відповідно до закону або договору.

З урахуванням вказаних обставин та положень податкового законодавства, відповідач, як платник податку, який здійснював постачання товару, що був звільнений від оподаткування податком на додану вартість, може провести коригування податкових зобов`язань з ПДВ по взаємовідносинам з позивачем за Договором.

Навіть, якщо відповідачем не проведнено коригування, за ним зберігається така можливість, і відповідач в будь-який момент може нею скористатись шляхом повернення відповідних сум чи їх зарахування в рахунок інших зобов?язань.

В той же час, безпідставність сплати сум ПДВ до бюджету ставить під сумнів можливість позивача скористатись податковим кредитом.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та враховуючи надані відповідачем заперечення, судом встановлено, що оскільки у відповідача були відсутні відповідні зобов`язання перед бюджетом, відповідачем безпідставно (помилково) включено в ціну Договору суми ПДВ, відповідно безпідставно набуто майно, а саме грошові кошти у сумі 7 689,50 грн., які були передані позивачем відповідачу як сума ПДВ в складі оплати за поставлений за Договором Товар.

Про відповідні обставини позивачу стало відомо за наслідками проведення військовою прокуратурою 18.08.2020 року вивчення стану додержання військовими службовими особами військово-медичного клінічного центру Західного регіону законодавства, спрямованого на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVІD-19) та бюджетного законодавства та внесення листом №05/01-332 вих.-20 вимоги вжити невідкладних заходів задля усунення порушень вимог Бюджетного кодексу України, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», Податкового кодексу України, нормативно-правових актів виданих в їх розвиток та притягнення до дисциплінарної відповідальності винних осіб.

Згідно з підпунктом 14.1.178 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України ПДВ - це непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V нього Кодексу.

Згідно з підпунктами «а» і «б» п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання товарів/послут, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 Податкового кодексу України.

За своєю правовою сутністю ПДВ є часткою новостворєної вартості та сплачується покупцем/замовником послуг. Тобто сторони договору погодили, що у ціну розрахункової одиниці вартості товару включено оплату ПДВ. Втім, слід зазначити, що хоча ПДВ й включається до ціни товару, однак не є умовою про ціну в розумінні цивільного та господарського законодавства, оскільки не може встановлюватися (погоджуватися чи змінюватися) сторонами за домовленістю, тобто в договірному порядку.

Наведеного правового висновку дійшов Верховий Суд у постанові від 01.06.2021 року у справі № 916/2478/20.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є, договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

При цьому, правова підстава для отримання від позивача сум ПДВ для відповідача не існувала і мала місце помилка відповідача щодо своїх податкових зобов`язань. Для позивача правова підстава вважається такою, що відпала з моменту встановлення факту безпідставності сплати суми ПДВ (відповідачем).

Якщо б на момент укладення Договору позивачу було б відомо, що операції відповідача звільнені від ПДВ і відповідач, в свою чергу, проявив би достатню обізнаність, Договір було б укладено на інших умовах і в ціну не включались би спірні суми ПДВ.

Натомість, сплата позивачем у складі ціни товару сум ПДВ, від обов`язку сплати яких до бюджету відповідач звільнений, свідчить про отримання відповідачем безпідставно і надлишково коштів від позивача.

Таким чином, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідачем безпідставно набуто від позивача грошові кошти в сумі 7 689,50 грн. ПДВ у складі ціни Договору, сформованої помилково. За тких обставин, відповідні кошти підлягають поверненню позивачу на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Військово-медичного клінічного центру Західного регіону до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київгума» прo стягнення 7 689,50 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київгума» (07403, Київська обл., м. Бровари, вул. Кутузова (Олега Оникієнка), 127, ) на користь Військово-медичного клінічного центру Західного регіону (79010, м. Львів, вул. Личаківська, 26, ) безпідставно отримані кошти у вигляді податку на додану вартість за договором № 2/20-80 про закупівлю товарів від 30.03.2020 року у сумі 7 689 (сім тисяч шістсот вісімдесят дев`ять) грн. 50 коп. та 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.Ю. Кошик

повний текст рішення складено 17.11.2022 року