РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.11.2022Справа № 910/4883/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В. В., за участю секретаря судового засідання Ярошевської І.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Д.Трейдінг», м. Київ

до

1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-НВ», м. Київ

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край», Полтавська обл., м. Гадяч

про стягнення 5 929 330,78 грн,

Представники:

від позивача: Олексін С.С.;

від відповідача-1: Шабельник К.П.;

від відповідача-2: не з`явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Д.Трейдінг» (далі - ТзОВ «Д.Трейдінг»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-НВ» (далі - ТзОВ «Агро-НВ»/відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» (далі - ТзОВ «Агро-Край»/відповідач-2) про стягнення 5 929 330,78 грн, у тому числі: 5 782 471,84 грн - основного боргу, 128 323,35 грн - пені та 18 535,59 грн - 3% річних, у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за двостороннім договором купівлі-продажу електричної енергії №2-1-2019/435 від 01.10.2019.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 23.06.2022 позовну заяву прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 18.07.2022.

18.07.2022 на електронну пошту суду від відповідача-1 надійшла заява про продовження строку на подання відзиву на позовну заяву та доказів у справі, а також клопотання про відкладення розгляду справи.

18.07.2022 у підготовчому засіданні суд протокольною ухвалою продовжив відповідачам строк на подання відзиву на позовну заяву до 28.07.2022 та відклав підготовче засідання на 22.08.2022.

21.07.2022 до канцелярії суду від відповідача-2 надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання, призначеного на 18.07.2022, та продовження строку для подання відзиву.

02.08.2022 до канцелярії суду від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому ТзОВ «Агро-Край» заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що за період дії договору поруки № 2-1-2020/677 від 15.12.2020, ані ТзОВ «Д.Трейдінг», ані ТзОВ «Агро-НВ» не зверталися до відповідача-2 з вимогою про сплату заборгованості, яка виникла у відповідача-1 перед позивачем, а тому позов позивача до відповідача-2 заявлено передчасно.

03.08.2022 до канцелярії суду від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому ТзОВ «Агро-НВ» заперечує проти задоволення позову, мотивуючи неналежним виконанням позивачем своїх обов`язків з направлення на адресу відповідача-1 розрахункових документів, внаслідок чого у ТзОВ «Агро-НВ» не виникло обов`язку з оплати небалансів електричної енергії.

19.08.2022 до канцелярії суду від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача-1.

22.08.2022 до канцелярії суду від відповідача-1 надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання.

22.08.2022 суд відклав підготовче засідання на 12.09.2022.

26.08.2022 до канцелярії суду від відповідача-1 надійшли письмові заперечення.

05.09.2022 до канцелярії суду від відповідача-2 надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

05.09.2022 до канцелярії суду від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача-2.

12.09.2022 до канцелярії суду від відповідача-2 надійшла заява про оголошення перерви в судовому засіданні.

12.09.2022 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 10.10.2022.

12.09.2022 до канцелярії суду від відповідача-1 надійшло клопотання про призначення семантико-текстуальної судової експертизи.

13.09.2022 до канцелярії суду від відповідача-2 надійшли заперечення на відповідь на відзив відповідача-2.

06.10.2022 до канцелярії суду від відповідача-2 надійшла заява про оголошення перерви в судовому засіданні.

Судове засідання 10.10.2022 не відбулося.

Господарський суд міста Києва ухвалами від 17.10.2022 повідомив сторін про призначення судового засідання на 21.11.2022.

18.11.2022 до канцелярії суду від відповідача-2 надійшла заява про оголошення перерви в судовому засіданні.

21.11.2022 до канцелярії суду від відповідача-1 надійшла заява про повернення на стадію підготовчого провадження.

21.11.2022 у судове засідання з`явилися представники позивача та відповідача -1.

Суд, розглянувши у судовому засіданні клопотання відповідача-1 про повернення на стадію підготовчого провадження та заяви про призначення семантико-текстуальної судової експертизи відмовив у їх задоволенні з підстав необґрунтованості, зокрема, приймаючи до уваги участь відповідача-1 під час підготовчого провадження та відсутності необхідності застосування спеціальних знань для вирішення даного спору по суті.

Крім того, представник ТзОВ «Агро-НВ» заявив усне клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні для підготовки вступного слова.

Суд відмовив у задоволенні клопотання про оголошення перерви у судовому засіданні у зв`язку із обмеженим строком розгляду справи по суті.

Представник ТзОВ «Д.Трейдінг» у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник ТзОВ «Агро-НВ» проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01.10.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Д.Трейдінг» (далі - сторона А, продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-НВ» (далі - сторона Б, покупець) укладено двосторонній договір купівлі-продажу електричної енергії №2-1-2019/435, відповідно до якого продавець продає електричну енергію, як товарну продукцію, а покупець сплачує вартість такої купленої електричної енергії, та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

За цим договором продавець купує або продає балансуючу електричну енергію покупцю, у разі виникнення позитивних або негативних небалансів електричної енергії у покупця (п. 2.2. договору).

У відповідності до п. 4.1. договору покупець розраховується з продавцем за електричну енергію за цінами, що визначені у додатку №3 до цього договору.

В п. 4.3. договору в редакції додаткової угоди №3 сторони погодили, що оплата здійснюється стороною Б у строки, визначені у додатку №3 до договору та відповідно до умов договору.

Згідно п. 4.6. договору продавець до 15 (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим, підписує зі свого боку акт купівлі-продажу електричної енергії, за формою відповідно до додатку №4 до цього договору, за відповідний розрахунковий період та надає покупцю, скановану копію цього акту, а також скановану копію фінального рахунку за відповідний розрахунковий період, шляхом направлення електронного листа зі сканованими копіями акту та рахунку на електронні адреси покупця, що вказані у п. 10.4. договору, з подальшим направленням оригіналів акту купівлі-продажу електричної енергії ( у двох примірниках) та фінального рахунку (у одному примірнику). Покупець протягом того ж дня підписує отриманий від продавця акт купівлі-продажу електричної енергії та направляє його скановану копію продавцю електронним листом на електронні адреси постачальника, що вказані у п. 10.4. договору, з одночасним направленням оригіналу підписаного зі свого боку акту купівлі-продажу електричної енергії продавцю. При цьому, оригінал акту купівлі-продажу електричної енергії покупець надає продавцю до 20 (двадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим. У випадку ненадання покупцем продавцю оригіналу акту купівлі-продажу електричної енергії у встановлений строк - такий акт вважається погодженим та підписаним покупцем.

Покупець сплачує фінальний рахунок протягом 3 (трьох) робочих днів з дня направлення такого рахунку електронним листом на електронні адреси покупця, що вказані у п.4.6. договору (п. 4.7. договору).

Відповідно до п.5.1. договору, у разі виникнення небалансів електричної енергії у сторони Б, то сторона А в межах договору про врегулювання небалансів, продає та/або купує електричну енергію в обсязі небалансів електричної енергії на умовах, встановлених цим договором та договором про врегулювання небалансів.

Сторони розраховуються за балансуючу електричну енергію за цінами, що визначені у додатку №3 до цього договору (п. 5.3. договору).

У відповідності до п. 5.6. договору сторона А до 15 (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим, підписує зі свого боку акт купівлі-продажу балансуючої електричної енергії, за формою відповідно до додатку №5 до цього договору, за відповідний розрахунковий період, та надає стороні Б, скановану копію цього акту, а також скановану копію фінального рахунку (у разі необхідності) за відповідний розрахунковий період, шляхом направлення електронного листа зі сканованими копіями акту та рахунку на електронні адреси покупця, що вказані у п. 10.4. договору, з подальшим направленням оригіналів акту купівлі-продажу балансуючої електричної енергії (у двох примірниках) та фінального рахунку (у одному примірнику). Сторона Б протягом того ж дня підписує отриманий від сторони А акт купівлі-продажу балансуючої електричної енергії та направляє його скановану копію стороні А електронним листом на електронні адреси сторони А, що вказані у п. 10.4. договору, з одночасним направленням оригіналу підписаного зі свого боку акту купівлі-продажу балансуючої енергії стороні А. При цьому, оригінал акту купівлі-продажу балансуючої електричної енергії сторона Б надає стороні А до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. У випадку ненадання стороною Б стороні А оригіналу акту купівлі-продажу балансуючої електричної енергії у встановлений строк - такий акт вважається погодженим та підписаним стороною Б. сторона Б сплачує фінальний рахунок протягом 3 (трьох) робочих днів з дня направлення такого рахунку електронним листом на електронні адреси сторони Б, що вказані у п. 10.4. договору.

Згідно п. 7.3. договору за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за цим договором сторона, яка допустила таке несвоєчасне виконання, сплачує протилежній стороні пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно виконаного (невиконаного) грошового зобов`язання, за кожен день прострочення.

Згідно п. 9.1. договору сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за цим договором, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Відповідно до п. 9.4. договору сторони зобов`язані негайно повідомити про форс-мажорні обставини та протягом 20-ти календарних днів з дня їх виникнення надати підтверджуючі документи щодо їх настання відповідно до законодавства. Достатнім доказом дії форс-мажорних обставин є документ, виданий компетентними уповноваженими державними органами України - довідка або сертифікат Торгово-промислової палати України. Ненадання такого документу (довідки або сертифікату) позбавляє сторону права посилатися на обставини непереборної сили як на підставу звільнення від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за цим договором.

У відповідності до п. 9.5. договору виникнення форс-мажорних обставин не є підставою для звільнення або відмови сторони від сплати грошових коштів за електричну енергію (в тому числі балансуючу), яка була продана за цим договором.

У п. 10.4. договору сторони погодили, що листування за цим договором здійснюється за допомогою поштового або електронного зв`язку за реквізитами вказаними у цьому пункті договору. За зазначеними реквізитами сторони обмінюються, в тому числі, актами та рахунками. При цьому, такі документи у будь-якому випадку мають бути направлені відповідній стороні-одержувачу не пізніше наступного робочого дня, після якого вони направляються електронною поштою, шляхом їх направлення на поштову адресу сторони-одержувача або врученням повноважному представнику сторони-одержувача під підпис або кур`єром (кур`єрською службою доставки). Датою отримання такої кореспонденції буде вважатися дата їх особистого вручення або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується сторона-одержувач. У разі неотримання оригіналу документу - електронна копія буде мати силу оригіналу. При цьому, документи, що направляються в межах п.3.4. договору направляються виключно в електронній формі з накладанням кваліфікованого електронного підпису.

Цей договір вступає в силу з 01.10.2019 року та діє до 31.12.2022, але у будь-якому разі до моменту здійснення розрахунків між сторонами у повному обсязі (п. 10.1. договору в редакції додаткової угоди №7).

Додатковою угодою №6 від 19.08.2021 сторони внесли зміни щодо порядку оплати електричної енергії, зокрема відповідно до п. 2.3. цієї угоди сторони здійснюють оплату небалансів електричної енергії за цінами, визначеними відповідно до п.1.2. цього додатку не пізніше 2-х банківських днів від отримання відповідних розрахункових документів, по фактичному обсягу небалансів електричної енергії у відповідному розрахунковому періоді (місяці поставки) на підставі оформлених СВБ розрахункових документів.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується відповідачем-1, що у березні 2022 року позивач здійснив продаж відповідачу-1 електричної енергії для врегулювання небалансів в обсязі 2 116,447 МВт*год. на суму 5 782 471,84 грн, про що позивачем було складено та підписано акт купівлі-продажу небалансів електричної енергії від 21.04.2022.

21.04.2022 позивачем на електронну пошту відповідача-1 були надіслані акт купівлі-продажу небалансів електричної енергії за березень 2022 року від 21.04.2022 на загальну суму 5 782 471,84 грн та рахунок №400141 від 21.04.2022 на цю ж суму.

Проте, відповідач-1 оплату за поставлену електричну енергію не здійснив.

22.06.2022 позивач надіслав на адресу відповідача-1 для підписання акт купівлі-продажу небалансів електричної енергії за березень 2022 від 21.04.2022 на загальну суму 5 782 471,84 грн та рахунок №400141 від 21.04.2022, які ТзОВ «Агро-НВ» отримало 23.06.2022.

Проте, відповідач-1 акт купівлі-продажу небалансів електричної енергії за березень 2022 від 21.04.2022 на загальну суму 5 782 471,84 грн не підписав, при цьому будь-яких зауважень щодо отриманих обсягів небалансів електричної енергії за цей період не надав та рахунок не оплатив, внаслідок чого у ТзОВ «Агро-НВ» виникла заборгованість у розмірі 5 782 471,84 грн.

15.12.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Д.Трейдінг» (далі - кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-НВ» (далі - боржник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» (далі - поручитель) укладено договір поруки №2-1-2020/677, відповідно до якого поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником своїх зобов`язань за двостороннім договором купівлі-продажу електричної енергії №2-1-2019/435 від 01.10.2019, що укладений між кредитором і боржником.

Згідно п.1.2. договору поручитель поручається за виконання боржником своїх зобов`язань за основним договором у розмірі до 10 000 000,00 грн.

В п. 3.1. договору сторони погодили, що у разі порушення боржником, зобов`язання забезпеченого порукою, поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником грошового зобов`язання за основним договором у повному обсязі, а також за відшкодування кредиторові можливих збитків, заподіяних невиконанням, або неналежним виконання грошового зобов`язання за основним договором боржником, і сплату відповідних процентів та неустойки (штрафів, пені) за основним договором, якщо такі передбачені.

У відповідності до п. 3.2. договору грошове зобов`язання, яке виникає з основного договору підлягає виконанню поручителем протягом 10 (десяти) банківських днів від дня отримання відповідної письмової вимоги кредитора, шляхом оплати відповідної грошової суми на поточний рахунок кредитора, зазначений в основному договорі.

27.04.2022 та 27.05.2022 позивач на електронну пошту відповідача-2, як поручителя відповідача-1, надіслав вимогу щодо сплати грошових коштів в розмірі 5 782 471,84 грн за двостороннім договором купівлі-продажу електричної енергії №2-1-2019/435 від 01.10.2019.

Проте, відповідач-2 відповіді на цю вимогу не надав та кошти не перерахував.

Отже, обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що оскільки відповідач-2 є поручителем за виконання зобов`язань відповідача-1 за двостороннім договором купівлі-продажу електричної енергії №2-1-2019/435 від 01.10.2019, тому відповідачі солідарно несуть відповідальність за неналежне виконання відповідачем-1 своїх зобов`язань.

Крім того, позивач нараховує на суму боргу пеню у розмірі 128 323,35 грн та 3% річних у розмірі 18 535,59 грн за період з 26.04.2022 по 03.06.2022.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з огляду на таке.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладається, в тому числі двосторонній договір купівлі-продажу електричної енергії (двосторонній договір).

Двосторонній договір - договір купівлі-продажу електричної енергії, укладений між двома учасниками ринку поза організованими сегментами ринку, крім договору постачання електричної енергії споживачу (ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Судом вище встановлено, що 01.10.2019 між позивачем та відповідачем укладено двосторонній договір купівлі-продажу електричної енергії №2-1-2019/435, відповідно до якого позивач продає електричну енергію, як товарну продукцію, а відповідач сплачує вартість такої купленої електричної енергії, та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

У відповідності до п. 2.2. договору позивач купує або продає балансуючу електричну енергію відповідачу, у разі виникнення позитивних або негативних небалансів електричної енергії у відповідача.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Судом встановлено, що у березні 2022 року позивач здійснив продаж електричної енергії відповідачу-1 для врегулювання небалансів в обсязі 2 116,447 МВт*год. на загальну суму 5 782 471,84 грн.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем-1 цей обсяг небалансів електричної енергії погоджено, внаслідок чого позивачем було складено акт купівлі-продажу небалансів електричної енергії за березень 2022 від 21.04.2022 на загальну суму 5 782 471,84 грн, який цього ж дня разом із рахунком №400141 від 21.04.2022 направлено на електронну пошту відповідача-1.

При цьому, у п. 10.4. договору сторони погодили, що листування за цим договором здійснюється за допомогою поштового або електронного зв`язку за реквізитами, вказаними у цьому пункті договору. За зазначеними реквізитами сторони обмінюються, в тому числі, актами та рахунками. При цьому, такі документи у будь-якому випадку мають бути направлені відповідній стороні-одержувачу не пізніше наступного робочого дня, після якого вони направляються електронною поштою, шляхом їх направлення на поштову адресу сторони-одержувача або врученням повноважному представнику сторони-одержувача під підпис або кур`єром (кур`єрською службою доставки). Датою отримання такої кореспонденції буде вважатися дата їх особистого вручення або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується сторона-одержувач. У разі неотримання оригіналу документу - електронна копія буде мати силу оригіналу. При цьому, документи, що направляються в межах п.3.4. договору направляються виключно в електронній формі з накладанням кваліфікованого електронного підпису.

Крім того, судом встановлено, що 22.06.2022 позивач надіслав на адресу відповідача-1 для підписання акт купівлі-продажу небалансів електричної енергії за березень 2022 року від 21.04.2022 та рахунок №400141 від 21.04.2022, які ТзОВ «Агро-НВ» отримало 23.06.2022.

Відтак, судом не приймаються до уваги доводи відповідача-1 щодо неотримання акту від 21.04.2022 купівлі-продажу небалансів електричної енергії за березень 2022 та рахунку №400141 від 21.04.2022, оскільки матеріалами справи підтверджується протилежне.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Так, у відповідності до п. 2.3. додаткової угоди №6 сторони здійснюють оплату небалансів електричної енергії за цінами визначеними відповідно до п.1.2. цього додатку не пізніше 2-х банківських днів від отримання відповідних розрахункових документів, по фактичному обсягу небалансів електричної енергії у відповідному розрахунковому періоді (місяці поставки) на підставі оформлених СВБ розрахункових документів.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст.ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, як вбачається із матеріалів справи, відповідачем-1 порушені договірні зобов`язання в частині своєчасної оплати небалансів електричної енергії за березень 2022 року в розмірі 5 782 471,84 грн, внаслідок чого у ТзОВ «Агро-НВ» виникла заборгованість в цій сумі перед ТзОВ «Д.Трейдінг».

При цьому, судом не приймаються до уваги доводи відповідача-1 щодо звільнення його від сплати за небаланси електричної енергії у березні 2022 року внаслідок настання форс-мажорних обставин, оскільки п. 9.5. договору встановлено, що виникнення форс-мажорних обставин не є підставою для звільнення або відмови сторони від сплати грошових коштів за електричну енергію (в тому числі балансуючу), яка була продана за цим договором.

Судом вище також встановлено, що 15.12.2020 між ТзОВ «Д.Трейдінг», ТзОВ «Агро-НВ» та ТзОВ «Агро-Край» укладено договір поруки №2-1-2020/677, відповідно до якого відповідач-2 поручився перед позивачем за виконання відповідачем-1 своїх зобов`язань за двостороннім договором купівлі-продажу електричної енергії №2-1-2019/435 від 01.10.2019.

Так, в п. 3.1. договору сторони погодили, що у разі порушення боржником, зобов`язання забезпеченого порукою, поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником грошового зобов`язання за основним договором у повному обсязі.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Частинами 1, 2 статті 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Отже, ураховуючи викладене, оскільки ТзОВ «Агро-Край» є поручителем перед ТзОВ «Д.Трейдінг» за виконання зобов`язань ТзОВ «Агро-НВ» за двостороннім договором купівлі-продажу електричної енергії №2-1-2019/435 від 01.10.2019, суд дійшов висновку, що відповідачі -1 та -2 зобов`язані солідарно відповідати перед позивачем за неналежне виконання умов вказаного договору, тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими та відповідно підлягають задоволенню.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем-1 своїх зобов`язань щодо сплати за небаланси електричної енергії, позивач нараховує пеню у розмірі 128 323,35 грн та 3% річних в сумі 18 535,59 грн за період з 26.04.2022 по 03.06.2022.

У відповідності до ч. 1 ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно ч. 1 ст. 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

В силу положень ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Діючим господарським законодавством не передбачена можливість нарахування пені більше ніж за півроку і цей строк є присікальним.

Так, згідно п. 7.3. договору за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за цим договором сторона, яка допустила таке несвоєчасне виконання, сплачує протилежній стороні пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно виконаного (не виконаного) грошового зобов`язання, за кожен день прострочення.

Разом з тим, суд зазначає, що 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

Згідно Указу Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб, який затверджений Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 22.05.2022 № 2263-IX. В подальшому, Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб, який затверджений Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 15.08.2022 № 2500-ІХ. Відповідно до Указу Президента України від 07.11.2022 № 757/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 строком на 90 діб, який затверджений Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 16.11.2022 № 2738-IX.

Таким чином, станом на теперішній час продовжено строк дії воєнного стану в Україні до 19.02.2023.

Відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 визнано форс-мажорною обставиною військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану 24.02.2022. Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними.

Воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені ст. 30 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб у межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

28.02.2022 Торгово-промислова палата України на підставі ст. ст. 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" від 02.12.1997 №671/97-ВР, Статуту ТПП України засвідчила форс - мажорні обставини (обставин непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану з 24.02.2022 відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". Враховуючи викладене, Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для об`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору (контракту, угоди тощо) обов`язків згідно із законодавчими чи іншими нормативними актами виконання відповідно яких стало неможливим у встановлений термін внаслідок таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Тобто, Торгово-промислова палата України підтвердила, що обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами, як для суб`єктів господарювання так і для населення.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків, згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт та ситуації, що з ним пов`язані (включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, ембарго, діями іноземного ворога): загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибухи, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані положеннями відповідних рішень або актами державних органів влади, закриття морських проток, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також обставини, викликані винятковими погодними умовами чи стихійним лихом - епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха, тощо (ч. 2 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України").

Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Також, як зазначено судом вище, згідно з положеннями ст. 218 ГК України у разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Таким чином, в той час як форс-мажорні обставини унеможливлюють виконання договірного зобов`язання в цілому, істотна зміна обставин змінює рівновагу стосунків за договором, суттєво обтяжуючи виконання зобов`язання лише для однієї із сторін.

У постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі №913/785/17 визначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Згідно п. 9.1. договору сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за цим договором, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Відповідно до п. 9.4. договору сторони зобов`язані негайно повідомити про форс-мажорні обставини та протягом 20-ти календарних днів з дня їх виникнення надати підтверджуючі документи щодо їх настання відповідно до законодавства. Достатнім доказом дії форс-мажорних обставин є документ, виданий компетентними уповноваженими державними органами України - довідка або сертифікат Торгово-промислової палати України. Ненадання такого документу (довідки або сертифікату) позбавляє сторону права посилатися на обставини непереборної сили як на підставу звільнення від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за цим договором.

З матеріалів справи вбачається, що 26.07.2022 ТзОВ «Агро-НВ» направило на адресу позивача повідомлення за вих. № 26/07-01 щодо настання форс-мажорних обставин, що призвело до тимчасового невиконання відповідачем-1 зобов`язань, передбачених умовами договору №2-1-2019/435 купівлі-продажу електричної енергії від 01.10.2019.

З наведеного вбачається, що п. 9.4. договору передбачено обов`язок повідомлення про форс-мажорні обставини протягом 20 (двадцяти) календарних днів з дня їх виникнення, однак відповідачем-1 не додержано строків такого повідомлення.

Більше того, суд зазначає, що воєнний стан на території України не означає, що відповідач-1 не може здійснювати підприємницьку діяльність та набувати кошти. Відповідач не надав доказів того, що підприємство зупинило роботу у зв`язку з воєнним станом, що всі працівники (чи їх частина), керівник підприємства, інші посадові особи мобілізовані та перебувають у складі Збройних Сил України, тимчасово не виконують професійні обов`язки у зв`язку з воєнними діями, все, або частина складу рухомого майна підприємства задіяні під час тих чи інших заходів, що б перешкоджало суб`єкту господарювання здійснювати підприємницьку діяльність під час введеного воєнного стану.

Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 ЦК України і статті 230 ГК України.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанова Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі №922/175/18).

Порушення відповідачем умов договору щодо оплати товару є підставою для нарахування визначених ст. 625 ЦК України платежів, а наявність обставин непереборної сили за договором не звільняє відповідача від встановленого законом обов`язку відшкодувати матеріальні втрати кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та не позбавляє кредитора права на отримання компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами (постанова Верховного суду України від 12.04.2017 у справі № 3-1462гс16).

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів відповідача-1 щодо звільнення його, як боржника, від відповідальності за неналежне виконання зобов`язання зі сплати небалансів електричної енергії за березень 2022 року внаслідок настання форс-мажорних обставин.

Суд перевірив надані позивачем розрахунки пені та 3% річних, та встановив, що при розрахунку останнього позивачем допущено арифметичну помилку.

Так, за розрахунком суду обґрунтованими до стягнення є суми пені у розмірі 128 323,35 грн та 3% річних у розмірі 18 060,32 грн, нараховані на суму боргу за період з 26.04.2022 по 03.06.2022.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Д.Трейдінг» задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-НВ» (03115, місто Київ, проспект Перемоги, будинок 121, корпус В, кабінет 401; ідентифікаційний код 3201556) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» (37300, Полтавська область, місто Гадяч, вулиця Лохвицька, будинок 2; ідентифікаційний код 41103827) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Д.Трейдінг» (01032, місто Київ, вулиця Льва Толстого, будинок 57; ідентифікаційний код 42751799) заборгованість в розмірі 5 782 471 (п`ять мільйонів сімсот вісімдесят дві тисячі чотириста сімдесят одну) грн 84 коп., пеню в розмірі 128 323 (сто двадцять вісім тисяч триста двадцять три) грн 35 коп., 3% річних в розмірі 18 060 (вісімнадцять тисяч шістдесят) грн 32 коп. та 88 932 (вісімдесят вісім тисяч дев`ятсот тридцять дві) грн 83 коп. - судового збору.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено: 22.11.2022.

Суддя В.В. Бондарчук