ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"14" листопада 2022 р. м. Київ Справа № 911/2747/21

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Янюк О.С. за участю секретаря судового засідання Харченко О.М. розглянувши у судовому засіданні

заяву Головного управління ДПС у Київській області

про визнання грошових вимог

у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Луганськ-Лада» (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м.Вишневе, вул. Святошинська, буд. 41, оф. 10, ідентифікаційний код 13382368)

Учасники справи у судове засідання не з`явились

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області (далі суд) від 06.12.2021, зокрема, відкрито провадження у справі №911/2747/21 про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Луганськ-Лада» (далі ПАТ «Луганськ-Лада», боржник); введено мораторій на задоволення вимог кредиторів відповідно до ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства (далі Кодекс); введено процедуру розпорядження майном ПАТ «Луганськ-Лада»; постановлено оприлюднити на офіційному веб-сайті Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника та призначено попереднє засідання на 14.02.2022.

Відповідно до абз. 1 ч. 9 ст. 39 Кодексу з метою виявлення кредиторів та осіб, які виявили бажання взяти участь у санації боржника, на офіційному веб-порталі судової влади України не пізніше наступного дня з дня постановлення ухвали суду про відкриття провадження у справі господарський суд оприлюднює повідомлення про відкриття провадження у справі боржника (офіційне оприлюднення).

На виконання зазначеного положення, 06.12.2021 суд, за допомогою автоматизованої системи «Діловодство спеціалізованого суду», здійснив офіційне оприлюднення відповідного повідомлення, номер публікації якого 67794.

Згідно ч. 1 ст. 45 Кодексу конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Отже, граничним строком для подання відповідних заяв є 05.01.2022 (включно).

У свою чергу, абз. 3 ч. 6 ст. 45 Кодексу встановлено, що вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду.

16.08.2022 (після закінчення, встановленого ч. 1 ст. 45 Кодексу, строку) засобами поштового зв`язку до суду звернулось Головне управління ДПС у Київській області (далі ДПС, заявник) із заявою б/н б/д (вх. №20704/22 від 18.08.2022) про визнання грошових вимог до боржника у розмірі 272 274,34грн основне зобов`язання, 83 180,00грн штрафні санкції.

Так, ухвалою суду від 23.08.2022, зокрема, вищевказана заява прийнята та призначена до розгляду у судове засідання на 08.09.2022.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України (далі ГПК України), іншими законами України.

На підставі ст. 216 ГПК України у судовому засіданні оголошувалась перерва до 19.09.2022, про що судом постановлено відповідну протокольну ухвалу від 08.09.2022.

Водночас, у період з 16.09.2022 по 23.09.2022 суддя Янюк О.С. перебувала на лікарняному, у зв`язку із чим засідання призначене на 19.09.2022 не відбулось, а відтак, після закриття лікарняного листа та відновлення працездатності судді, ухвалою від 03.10.2022 відповідна заява ДПС призначена до розгляду у судове засідання на 14.11.2022.

У свою чергу, на виконання положень ч. 5 ст. 45 Кодексу:

розпорядник майна боржника Стоян М.М. (свідоцтво №236 від 28.02.2013) надала заяву №01-21/64 від 29.08.2022, в якій зазначила про те, що заявлені кредиторські вимоги ДПС є документально підтвердженими, у зв`язку із чим підлягають визнанню;

боржник надав повідомлення №16/09/22-1 від 16.09.2022, в якому зазначив про те, що грошові вимоги заявника підлягають відхиленню, оскільки строк між винесеними контролюючим органом рішеннями та датою подання заяви ДПС до суду складає більше, аніж 1095 днів, у зв`язку із чим податковим борг є безнадійним та підлягає списанню.

14.11.2022 у судове засідання учасники справи не з`явились, про причини неявки суд не повідомили про час та місце засідання були проінформовані належним чином та своєчасно. Водночас, явка учасників справи обов`язковою не визнавалась, а тому, ураховуючи положення ст. 42 ГПК України, суд вважає за можливе провести судове засідання без участі вказаних осіб.

Згідно абз. 5 ч. 1 ст. 1 Кодексу грошове зобов`язання зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.

Відповідно до абз. 11 ч. 1 ст. 1 Кодексу, зокрема, кредитор - контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Так, обов`язок доведення кредиторських вимог одночасно з поданням відповідних документів, що їх підтверджують, покладено саме на кредитора (аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.03.2018 у справі №916/4644/15; від 12.07.2022 у справі №904/3214/18).

Проаналізувавши зазначене, суд дійшов висновку, що законодавцем покладено обов`язок доказування наявності кредиторських вимог у справі про банкрутство саме на кредитора. До такого обов`язку також належить подання сукупності документів, які дозволять суду переконатися в обґрунтованості грошових вимог кредитора. А неподання такої сукупності документів може мати наслідком відмову суду у визнанні спірних вимог кредитора.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Додатково суд зазначає, що визнання тих чи інших кредиторських вимог іншими учасниками справи не є безумовною підставою для їх визнання судом, у разі відсутності відповідних доказів, оскільки зазначене суперечитиме як чинному законодавству так і сталій судовій практиці.

Так, із змісту заяви ДПС вбачається, що останній просить суд визнати його грошові вимоги у розмірі:

30 204,81грн (з яких: 29 335,63грн основний борг; 127,00грн штрафні санкції; 742,18грн пеня) податок на прибуток;

242 069,53грн (з яких: 225 582,29грн основний борг; 8 370,20грн штрафні санкції; 8 117,04грн пеня) податок на додану вартість;

83 180,00грн штрафні санкції за порушення законодавства;

108 487,21грн (з яких: 87 438,92грн основний борг; 3 402,79грн штрафні санкції; 17 615,50грнпеня) - єдиний соціальний внесок.

На підтвердження наявності у ПАТ «Луганськ-Лада» відповідного грошового зобов`язання заявником надано суду:

- податкові декларації, які подані самим боржником, з податку на прибуток від 02.03.2014 на суму 6 981,00грн; від 29.07.2011 на суму 4 296,00грн; від 08.11.2021 на суму 4 072,00грн; від 30.07.2012 на суму 2 557,00грн; від 08.02.2013 на суму 1 891,00грн; від 09.02.2012 на суму 1 679,00грн; від 06.11.2012 на суму 1 344,00грн; від 07.05.2012 на суму 886,00грн; від 17.05.2012 на суму 886,00грн. Усього задекларованих ПАТ «Луганськ-Лада» податкових зобов`язань на суму 24 592,00грн (т. 4 а.с. 39-47).

- податкові декларації, які подані самим боржником, з податку на додану вартість - від 21.02.2013 (уточнений розрахунок) на суму 17 477,00грн (податок на додану вартість) та 330,00грн (штраф); від 18.03.2014 на суму 2 410,00грн; від 20.12.201 на суму 16 392,00грн; від 20.06.2012 на суму 3 436,00грн; від 20.04.2012 на суму 6 504,00грн; від 17.07.2012 на суму 6 315,00грн; від 19.08.2012 на суму 362,00грн; від 27.07.2014 на суму 64,00грн; від 19.11.2012 на суму 13 821,00грн; від 19.10.2012 на суму 392,00грн; від 19.12.2012 на суму 3 350,00грн; від 20.01.2013 на суму 553,00грн; від 19.06.2014 на суму 1 698,00грн; від 20.02.2013 на суму 2 287,00грн; від 19.03.2013 на суму 1 910,00грн; від 21.04.2013 на суму 2 598,00грн; від 18.05.2013 на суму 1 857,00грн; від 20.06.2013 на суму 3 304,00грн; від 22.07.2013 на суму 2 600,00грн; від 18.09.2013 на суму 2 863,00грн; від 20.08.2013 на суму 3 771,00грн; від 18.10.2013 на суму 2 267,00грн; від 18.11.2013 на суму 3 564,00грн; від 20.12.2013 на суму 2 596,00грн; від 20.01.2014 на суму 2 217,00грн; від 20.02.2014 на суму 3 085,00грн; від 18.04.2018 на суму 318,00грн. Усього задекларованих ПАТ «Луганськ-Лада» зобов`язань на суму 107 981грн основне зобов`язання та 330,00грн - штраф (т. 4 а.с. 53-84, 87-106).

Надані заявником декларації із податку на додану вартість за період липня-серпня, жовтня 2011 року та уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість, не можуть братись судом до уваги як належні та допустимі докази у розумінні ст.ст. 76-79 ГПК України оскільки із змісту останніх неможливо встановити суму задекларованого боржником відповідного податку, з огляду на відсутність у вказаних документах відповідних рядків (т. 4 а.с. 50-52, 85-86).

- розрахунок штрафних санкцій за порушення законодавства із змісту якого вбачається, що підставою для визначення податкового зобов`язання є рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій форми «С»: № від 13.08.2012; № від 13.08.2012 (т. 4 а.с. 10).

- звіти, які подані самим боржником щодо єдиного соціального внеску, а саме: від 15.10.2013 на суму 3 123,00грн; від 07.11.2013 на суму 3 756,50грн; від 16.12.2013 на суму 3 486,17грн; від 17.01.2014 на суму 3 812,46грн; від 18.02.2014 на суму 3 812,22грн; від 19.03.2014 на суму 3 812,30грн; від 21.04.2014 на суму 4 701,02грн; від 16.05.2014 на суму 2 337,30грн; від 18.06.2014 на суму 1 962,29грн; від 18.12.2019 на суму 82,50грн; від 18.12.2019 на суму 115,50грн; від 18.12.2019 на суму 115,50грн; від 18.12.2019 на суму 147,27грн; від 18.07.2014 на суму 1 696,48грн; (т. 4 а.с. 107-130);

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску №558-54 від 20.02.2020 на суму 87 438,92грн (з яких: 82 920,28грн недоїмка; 4 518,64грн штраф); копію конверта із зазначенням адресата ПАТ «Луганськ-Лада» (т. 4 а.с. 36-38);

- розрахунок єдиного соціального внеску, із окремим зазначенням суми основного платежу, штрафних санкцій та пені (т. 4 а.с. 19).

1. Щодо грошових вимог ДПС в частині податку на прибуток та податку на додану вартість, то суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України (далі ПК УКраїни; чинного станом на час виникнення зобов`язання) крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Водночас, боржником не було надано суду будь-яких доказів у розумінні ст.ст. 76-79 ГПК України на підтвердження сплати ПАТ «Луганськ-Лада» суми податкових зобов`язань, а саме, податок на прибуток у розмірі 24 592,00грн та податок на додану вартість у розмірі 107 981грн та 330,00грн штраф.

Інших доказів на підтвердження наявності у боржника того чи іншого податкового зобов`язання ДПС до своєї заяви не долучено, у зв`язку із чим суд дійшов висновку, що у боржника наявна сума заборгованості перед заявником у вищевказаних розмірах.

Поряд із цим, п. 102.1 ст. 102 ПК України (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених п.102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до ст.ст. 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної п. 133.4 ст. 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації або уточнюючої декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань, в межах поданих уточнень, за такою податковою декларацією протягом 1095 днів (2555 дня - у разі проведення перевірки відповідно до ст.ст. 39 і 39-2 цього Кодексу) з дня подання уточнюючого розрахунку (декларації).

У п.102.4 ст.102 ПК України, зокрема, визначено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у п.102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу .

Пункт 101.1 ст.101 ПК України передбачає, що списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг. Як зазначено в п.101.2 цієї статті, під терміном безнадійний податковий борг розуміється, зокрема, податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом.

Системний аналіз зазначених норм дозволяє зробити висновок про те, що ПК України встановлено граничний строк для визначення контролюючим органом розміру податкового боргу, який починається за наслідком прийняття рішення податкового органу або самостійного декларування боржником податкових зобов`язань, та не може перевищувати 1095 календарних днів з моменту самостійного декларування податкових зобов`язань або прийняття відповідного рішення про нарахування податкового боргу контролюючим органом, по закінченню яких він уже не може вживати заходів до стягнення податкової заборгованості у будь-якому порядку (судовому чи позасудовому), оскільки за наслідком закінчення цього строку податкове зобов`язання визнається безнадійним в силу статті 101 Податкового кодексу України, а борг підлягає списанню в обов`язковому порядку. Цей строк є спеціальним строком давності для звернення контролюючого органу до платника податків з вимогою про погашення податкового боргу та застосовується імперативно (в силу закону).

Списання безнадійного податкового боргу, яким є податковий борг платника податків, щодо якого минув строк давності у 1095 днів, здійснюється контролюючим органом самостійно на підставі даних автоматизованої інформаційної системи станом на день виникнення безнадійного податкового боргу (аналогічного правового висновку дійшов зокрема, Касаційний адміністративний суду у складі Верховного Суд у постановах від 06.02.2018 у справі № К/9901/99/17 (807/2097/16), від 04.09.2018 у справі № 813/4430/16, Касаційний господарський суду у складі Верховного Суду у постановах від 19.09.2019 у справі № 910/11620/18, від 31.10.2019 у справі № 925/1242/15, від 05.12.2019 у справі № 910/1678/19, від 15.10.2020 у справі №910/8428/18, від 12.07.2022 у справі №904/3214/18).

Отже, у разі спливу 1095 денного строку з дня виникнення податкового боргу, такий борг визнається безнадійним та підлягає списанню, у тому числі пеня та штрафні санкції, а відтак з того часу в контролюючого органу відсутнє право вживати будь-які заходи щодо стягнення такої суми боргу (висновок викладений у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у поставі від 06.02.2018 у справі № 807/2097/16 (К/9901/99/17); Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.11.2021 у справі № 917/399/15).

Як зазначалось вище, кредиторські вимоги, що розглядаються судом виникли на підставі несплачених самостійно задекларованих ПАТ «Луганськ-Лада» податкових зобов`язань у період 2012-2014р.р. Разом з тим, з відповідною заявою до суду ДПС звернувся лише 16.08.2022, тобто, після спливу визначеного ст.102 ПК України 1095-денного строку.

Ураховуючи зазначене, суд дійшов висновку про відхилення грошових вимог ДПС у розмірі 30 204,81грн - податок на додану вартість та 242 069,53грн - податок на прибуток.

2. Щодо нарахованих ДПС штрафних санкцій за порушення законодавства у розмірі 83 180,00грн, то суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Водночас, заявником не долучено до своєї заяви відповідних рішень про застосування штрафних санкцій, що унеможливлює встановлення судом наявності (відсутності) у боржника відповідного податкового зобов`язання, у зв`язку із чим, а також із урахуванням п. 102.1 ст. 102 ПК України, грошові вимоги ДПС у вказаній частині підлягають відхиленню.

3. Щодо заявлених грошових вимог ДПС в частині єдиного соціального внеску, то суд зазначає наступне.

3.1. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» рішення, прийняті податковими органами та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. Податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Так, на виконання зазначених вимог ДПС направило ПАТ «Луганськ-Лада» вимогу про сплату боргу (недоїмки) №558-54 від 20.02.2020 на адресу місцезнаходження, боржника, яка визначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 20.02.2020. У свою чергу, засобами поштового зв`язку повернуто зазначено вимогу із довідкою про причини повернення досилання «за закінченням терміну зберігання», датованою 14.05.2020 (т. 4 а.с. 38).

За змістом п. 4 VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України 20.04.2015 № 449, у разі якщо неможливо надіслати (вручити) платнику єдиного внеску вимогу про сплату боргу (недоїмки) поштою у зв`язку з відсутністю його за місцезнаходженням (місцем проживання) (відсутністю службових (посадових) осіб платника єдиного внеску за його місцезнаходженням), відмовою платника єдиного внеску або службових (посадових) осіб платника прийняти вимогу, поверненням поштового відправлення у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання або з інших причин, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення, вимога вважається надісланою (врученою) платнику єдиного внеску у день, зазначений поштовою службою у повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Ураховуючи зазначена відповідна вимога вважається вручено боржнику 14.05.2020. Доказів протилежного учасниками справи суду надано не було.

Згідно ч. 4 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з податковим органом шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Водночас, будь-яких доказів на підтвердження оскарження вимоги ДПС від 20.02.2020 учасниками справи суду надано не було, у зв`язку із чим суд дійшов висновку про наявність у ПАТ «Луганськ-Лада» відповідного зобов`язання у розмірі 87 438,92грн (з яких: 82 920,28грн недоїмка; 4 518,64грн штраф).

Посилання розпорядника майна на положення п. 102.1 ст. 102 ПК України у цій частині судом до уваги не приймаються, оскільки ч. 16 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено, що строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

За таких обставин, грошові вимоги заявника у сумі 87 438,92грн є доведеними та такими, що підлягають визнанню.

3.2. Щодо нарахованих ДПС штрафних санкцій у розмірі 3 402,79грн та пені у розмірі 17 615,50грн, то суд зазначає наступне.

Так, ч. 14 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено, що про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа податкового органу у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску. Суми пені та штрафів, передбачених цим Законом, підлягають сплаті платником єдиного внеску протягом десяти календарних днів після надходження відповідного рішення.

Із змісту надано ДПС розрахунку штрафних санкцій та пені вбачається, що контролюючим органом приймались відповідні рішення щодо застосування до ПАТ «Лугансь-Лада» штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску. Проте, заявником не долучено до своєї заяви вказаних рішень, що унеможливлює встановлення наявності або відсутності у боржника відповідного зобов`язання.

За таких обставин, грошові вимоги заявника у розмірі 3 402,79грн (штрафні санкції) та розмірі 17 615,50грн (пеня) є недоведеними, необґрунтованими та такими, що підлягають відхиленню.

Відповідно до ч.4 ст. 45 Кодексу для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом.

Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Підсумовуючи викладене, керуючись ст.ст. 3, 74, 76-79, 86, 234-235 ГПК України, ст.ст. 2, 45 Кодексу, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Головного управління ДПС у Київській області б/н б/д (вх. №20704/22 від 18.08.2022) про визнання грошових вимог до боржника задовольнити частково.

2. Визнати вимоги Головного управління ДПС у Київській області (ідентифікаційний номер 44096797) до Публічного акціонерного товариства «Луганськ-Лада» у розмірі: 4 962,00грн судовий збір; 82 920,28грн основне зобов`язання; 4 518,64грн штраф.

3. В іншій частині заяву Головного управління ДПС у Київській залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України ухвала набрала законної сили 18.11.2022 та згідно ст. 255 ГПК України може бути оскаржена протягом 10 днів у порядку, передбаченому ст.257 ГПК України.

Суддя О.С. Янюк

Ухвалу підписано 18.11.2022.