ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2022 р. м. Житомир Справа № 906/763/22

Господарський суд Житомирської області у складі судді Прядко О.В.,

секретар судового засідання: Рисухін Д.Б.,

за участю представників сторін:

від позивача: Ведіщева А.П. - довіреність № 01-39-0622 від 03.06.2022;

від відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз"

до Фізичної особи-підприємця Сіденка Олександра Васильовича

про стягнення 3537,10 грн

Процесуальні дії по справі.

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Сіденка Олександра Васильовича про стягнення 2947,58 грн заборгованості за надані у період з квітня по серпень 2022 року послуги з розподілу природного газу згідно заяви-приєднання №42АP100-8906-19 від 01.12.2019 до Типового договору розподілу природного газу.

Ухвалою господарського суду від 23.09.2022 позовну заяву АТ "Житомиргаз" залишено без руху та встановлено останньому строк для усунення виявлених недоліків.

На адресу суду 28.09.2022 і 04.10.2022 від позивача надійшли клопотання про долучення до матеріалів справи копії листа №100-Сл-14400-0922 від 07.09.2022 з додатками та заява про усунення недоліків від 30.09.2022 з додатками (а.с.60-87).

Ухвалою господарського суду від 07.10.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; cудове засідання для розгляду справи по суті призначено на 07.11.2022.

24.10.2022 до суду від представника АТ "Житомиргаз" надійшла заява від 21.10.2022 про збільшення позовних вимог, у якій останній просив стягнути з відповідача на користь позивача вартість наданих послуг з розподілу природного газу у розмірі 3573,10 грн за період з квітня по вересень 2022 року включно, а також сплачений судовий збір у розмірі 2481,00 грн (а.с.91-103).

Ухвалою суду від 07.11.2022 прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення позовних вимог від 21.10.2022 та відкладено розгляд справи по суті на 16.11.2022.

16.11.2022 представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог, у якій повідомив, що при поданні заяви про збільшення позовних вимог було допущено описку в сумі основного боргу, а відтак просив стягнути з відповідача 3537,10 грн основного боргу та 2481,00 грн судового збору (а.с.114).

Представник відповідача у засідання не з`явився.

Відповідно до інформації з реєстру ф103 на відправку рекомендованої кореспонденції та інформації з офіційного сайту АТ "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, відправлення за №241, №912 (копії ухвал суду від 07.10.2022, 07.11.2022 у справі №906/763/22), надіслані відповідачу, не вручені під час доставки (а.с.110-113).

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, ФОП Сіденко Олександр Васильович (ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на яку і була направлена кореспонденція господарського суду для відповідача. Інші адреси відповідача, окрім зазначеної, суду невідомі.

Так, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19).

До повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Приписами ч.7 ст.120 ГПК України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Заяв про зміну місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи від учасників не надходило.

Відповідно до ч.4 ст.13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, у разі коли фактичне місцезнаходження особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно із законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю особу.

Також суд зазначає, що за змістом ст.ст.2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень", кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі «Судова влада України». Отже відповідач не був позбавлений права та об`єктивної можливості ознайомитись з ухвалами господарського суду у справі №906/763/22 в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Окрім того, інформація щодо слухання судом справ є публічною і розміщується на офіційному вебсайті Господарського суду Житомирської області в мережі Інтернет, що також свідчить про наявність у сторін можливості дізнатись про слухання справи за їх участю.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України»).

За наведеного, на підставі ст.242 ГПК України відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, проте у засідання не з`явився, уповноваженого представника не направив, будь-яких заяв із зазначенням причин такої неявки, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності на адресу суду не направив; правом подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Враховуючи викладене, а також приписи ст.ст.248, 252 ГПК України про строки та особливості розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, з огляду на те, що явка представника відповідача в судове засідання обов`язковою не визнавалась, в матеріалах справи достатньо необхідних для вирішення спору по суті доказів, з метою недопущення невиправданого затягування судового процесу суд дійшов висновку розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними матеріалами, відповідно до ч.9 ст.165 та ст.202 ГПК України.

Суд ухвалив здійснювати розгляд справи з урахуванням заяви позивача про уточнення позовних вимог від 16.11.2022.

Представник позивача позовні вимоги підтримав за предметом та підставами позову, просив задовольнити їх у повному обсязі з урахуванням заяв про збільшення та уточнення позовних вимог.

У засіданні 16.11.2022 проголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст.240 ГПК України.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору розподілу природного газу в частині оплати отриманих у квітні - вересні 2022 року послуг, зокрема, із забезпечення цілодобовим доступом до газорозподільної системи та обсягом місячної величини річної замовленої потужності у цей період (згідно із заявою про збільшення позовних вимог від 21.10.2022).

Відповідач письмового відзиву на позовну заяву не подав, будь-яких заперечень чи відомостей щодо викладених у позовній заяві обставин не повідомив, свого контррозрахунку заборгованості позовних вимог не надав.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

01.12.2019 між Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" (далі - позивач, Оператор ГРМ) та Фізичною особою-підприємцем Сіденком Олександром Васильовичем (далі - відповідач, споживач) укладено Типовий договір розподілу природного газу (далі - договір) шляхом підписання заяви-приєднання №42АР100-8906-19 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) (а.с.19-33).

Разом із тим, до заяви-приєднання було укладено додаток №4, у якому сторони визначили перелік об`єктів, за якими надаються послуги з розподілу природного газу, адреса об`єкта: просп.Незалежності, 100 (а.с.34).

Пунктом 1.1 договору передбачено, що цей Типовий договір розподілу природного газу (далі - договір) є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу системою з метою фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача та переміщення природного газу системою з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Умови цього договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України "Про ринок природного газу" і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 №2494 (п.1.2 Договору).

За цим договором Оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором. Обов`язковою умовою надання споживачу послуги з розподілу природного газу є наявність у споживача об`єкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільної системи Оператора ГРМ (п.п.2.1 - 2.2 договору).

Пунктом 6.1 договору передбачено, що оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення (п.6.2 договору).

Згідно з п.6.3 договору, величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Споживач, що не є побутовим, оплачує замовлену потужність, виходячи з наявних об`єктів, зазначених у заяві - приєднанні, що є додатком до договору розподілу природного газу. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений регулятором для відповідного оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п.6.4 договору).

Пунктом 6.6 договору встановлено, зокрема те, що оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок Оператора ГРМ. Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок Оператора ГРМ.

Надання Оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем (п.6.8 договору).

Права та обов`язки сторін погоджено у розділі 7 договору.

За п.12.1 договору, цей договір укладається на невизначений строк.

Також між АТ «Житомиргаз» (оператор ГРМ) та ФОП Сіденком О.В. (споживач) укладено акт №278 розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, яким визначено межі балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін по об`єкту споживача: м.Житомир, просп.Незалежності, 100 (а.с.49-50).

Згідно з розрахунком річної замовленої потужності та місячної вартості послуг ФОП Сіденко О.В. (а.с.46), за період з 01.10.2020 по 31.09.2021 (газовий рік, що передував розрахунковому 2022 календарному року) фактичний обсяг споживання та величина річної замовленої потужності на 2022 рік складає 3467,73 м3.

Відповідно, з 01.01.2022 плата за послуги з розподілу природного газу здійснюється відповідачем за 288,98 м3 (1/12 від 3467,73 м3) в місяць згідно тарифу, встановленого Регулятором для Оператора ГРМ.

Згідно з постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 22.12.2021 №2747, для Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" з 01 січня 2022 року встановлено тариф на послуги розподілу природного газу у розмірі 1,70 грн за 1 м3 на місяць (без ПДВ) (а.с.17-18).

Отже за основу розрахунку береться обсяг споживання газу за минулий газовий рік в період з початку жовтня до кінця вересня. Цей індивідуальний об`єм використаного природного газу ділиться на 12 рівних частин та множиться на встановлений Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, для Оператора ГРМ тариф на послуги з розподілу природного газу.

Таким чином місячна вартість послуг за договором розподілу природного газу у 2022 році з ПДВ становить 589,50 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно актів наданих послуг №ЖТП82010108 від 29.04.2022, №ЖТП82011302 від 31.05.2022, №ЖТП82012776 від 30.06.2022, №ЖТП82015179 від 31.07.2022, №ЖТП82019332 від 31.08.2022, №ЖТП82020500 від 30.09.2022 за період з квітня по вересень 2022 року відповідачу нараховано 3537,10 грн за послуги розподілу природного газу (потужність) та виставлено рахунки на оплату їх вартості за вказаний період №62016828 від 11.07.2022, №62020376 від 01.09.2022, №62022681 від 27.09.2022 (а.с.41, 64, 96).

Позивач звертався до відповідача з вимогами (в порядку ст.530 ЦК України) №100-Сл-1692-0722 від 22.07.2022, №100-Сл-14400-0922 від 07.09.2022, №100-Сл-15697-0922 від 29.09.2022 щодо необхідності сплатити вартість послуг з розподілу природного газу з наданням примірників актів наданих послуг у квітні-вересні 2022 року та рахунків на оплату (а.с.35-45; 61-68; 93-99).

Оскільки відповідач у добровільному порядку не виконав взяті на себе договірні зобов`язання щодо оплати послуг з розподілу природного газу, позивач звернувся з вимогою про стягнення заборгованості в судовому порядку.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст.627 ЦК України встановлено свободу договору, тобто, відповідно до ст.6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ст.526 ЦК України, з якими кореспондуються положення ст.193 ГК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України).

Відповідно до ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ст. 610 ЦК України визначає як порушення зобов`язання.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Правовідносини сторін у даній справі виникли за договором, який за своєю правовою природою є договором надання послуг з розподілу природного газу.

Згідно з ч.ч.2, 6 ст.633 ЦК України, умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Умови публічного договору, які суперечать ч.2 цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними.

Відповідно до ч.1 cт.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Тобто, договір розподілу природного газу є договором приєднання, за яким його умови визначені заздалегідь однією із сторін, а тому такий договір може бути укладений лише шляхом приєднання другою стороною до нього в цілому, що означає, що друга сторона не може змінювати умови запропонованого договору, а може лише прийняти їх в запропонованому вигляді.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про ринок природного газу", розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу; споживач - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини; постачальник природного газу - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу; постачання природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів.

За приписами ч.1 ст.40 Закону України "Про ринок природного газу", розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Кодексом газорозподільних систем, затвердженим Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2494, визначаються взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем.

Згідно з п.4 гл.1 розд.І Кодексу газорозподільних систем, договір розподілу природного газу - правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким забезпечується фізична доставка природного газу, належного споживачу, та/або цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи.

Пунктом 3 гл.3 розд.І Кодексу ГРМ передбачено, що для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ.

Отже з моменту укладення між споживачем та Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, за наявності фізичного підключення об`єкта споживача до газорозподільної мережі, Оператором ГРМ здійснюється надання споживачу послуг з розподілу природного газу.

Газорозподільна система функціонує за принципом постійної та безперебійної наявності в системі газопостачання природного газу, який переміщується під тиском.

Фактичний розподіл природного газу для потреб споживача здійснюється Оператором ГРМ у загальному потоці природного газу від точок його надходження в ГРМ до пунктів призначення споживача (п.2 гл.5 розд.VI Кодексу ГРМ).

Відповідно до положень п.1 гл.6 розд.VI Кодексу газорозподільних систем, розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи із річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача відповідно до цього Кодексу, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими Регулятором для Оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу.

Згідно з п.2 гл.6 розд.VI Кодексу газорозподільних систем, Оператор ГРМ зобов`язаний до 12 жовтня щорічно за підсумками газового року проінформувати споживача про фактичний обсяг споживання природного газу об`єктом (об`єктами) споживача за попередній газовий рік, величину планованої місячної плати за послуги розподілу із зазначенням її складових (визначається Оператором ГРМ відповідно до абзацу першого цього пункту). Така інформація може бути надана споживачеві шляхом розміщення її в особистих кабінетах споживача (за наявності), актах приймання-передачі природного газу (для споживачів, що не є побутовими), платіжних документах тощо.

Споживач, що не є побутовим, має право не пізніше ніж до 20 жовтня календарного року, що передує розрахунковому (крім замовлення потужності на 2020 рік, яке здійснюється до 01 листопада), подати Оператору ГРМ уточнену заявку на величину річної замовленої потужності сумарно по всіх його об`єктах у газорозподільній зоні відповідного Оператора ГРМ на розрахунковий календарний рік. У такому разі, якщо фактичний обсяг використання потужності (протягом календарного року) буде перевищувати замовлену споживачем річну потужність, величина перевищення має бути сплачена споживачем за двократною вартістю тарифу на розподіл природного газу на користь Оператора ГРМ відповідно до договору розподілу природного газу.

Фактичний обсяг використання потужності визначається виходячи із фактичного обсягу споживання природного газу наростаючим підсумком протягом відповідного календарного року.

У випадку, якщо річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, нарахування Оператором ГРМ вартості перевищення замовленої потужності не здійснюється.

Періодом для здійснення розрахунків за договором розподілу природного газу є календарний місяць (п.2 гл.6 розд.VI Кодексу газорозподільних систем).

Відповідно до п.7 гл.6 розд.VI Кодексу газорозподільних систем, оплата вартості послуг за договором розподілу природного газу здійснюється споживачем на підставі відповідного рахунка Оператора ГРМ на умовах договору розподілу природного газу.

Пунктом 6.8 гл.6 розд.VI Кодексу ГРС встановлено, що надання Оператором ГРМ послуги споживачу, що не є побутовим, за договором розподілу природного газу підтверджується підписаним між ними актом наданих послуг.

Як вже зазначалося вище, в матеріалах справи містяться акти, які свідчать, що позивач надав відповідачу послуги розподілу природного газу (потужність) у квітні-вересні 2022 року, та рахунки на оплату їх вартості з доказами направлення таких документів відповідачу.

Суд відзначає, що послуга з розподілу не складається лише з фактичного переміщення природного газу розподільчою системою трубопроводів, а включає також цілодобове надання фактичного доступу замовленої потужності об`єктів споживача до газорозподільної системи, що буквально означає наявність технічної можливості у будь-який необхідний споживачу час скористатись можливістю розпочати газоспоживання.

Відповідно до п.8 гл.6 розд.VI Кодексу ГРМ, припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадку розірвання цього договору.

Враховуючи, що у даній справі встановлено наявність у відповідача обсягів споживання природного газу за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, фізичне підключення об`єкта споживача до газорозподільної мережі у спірному періоді, наявність укладеного між сторонами договору розподілу природного газу, який не припинено, а також те, що споживачем ні заява про остаточне припинення користування природним газом, ні уточнені заявки на величину річної замовленої потужності не подавались, позивач вправі нараховувати відповідачу грошові кошти в якості оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу (за підтримання замовленої потужності та забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи).

До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 18.02.2021 у справі №922/1703/20.

Відповідач в ході розгляду справи заявлені до нього вимоги не заперечив і не спростував, доказів належного виконання своїх зобов`язань з оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу у розмірі 3573,10 грн до суду не надав.

За правилами ч.ч.3, 4 ст.13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.ст.76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ст.86 ГПК України).

Враховуючи наведені положення законодавства та встановлені обставини справи, суд вважає позовні вимоги правомірними, обґрунтованими, такими, що підтверджені наявними у справі доказами і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ст.129 ГПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір покладається на відповідача у повному обсязі.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Сіденка Олександра Васильовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" (вул.Фещенка-Чопівського, буд.35, м.Житомир, Житомирська обл., 10002, ідентифікаційний код 03344071) 3537,10 грн основного боргу та 2481,00 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 18.11.22

Суддя Прядко О.В.

Друк:

1 - у справу;

2 - позивачу (рек.) + на ел.пошту: ;

3 - відповідачу (рек.) + на ел.пошту: