ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2022 Справа № 914/191/22

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю АВІАКОМПАНІЯ СКАЙАП, м. Київ

до відповідача: Державного підприємства Міжнародний аеропорт Львів імені Данила Галицького, м.Львів

про стягнення заборгованості

Суддя Коссак С.М.

за участі секретаря Брошко І.М.

Представники:

Від позивача: Сьомочкіна О.;

Від відповідача: Сав`як І.;

На розгляд господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю АВІАКОМПАНІЯ СКАЙАП до Державного підприємства Міжнародний аеропорт Львів імені Данила Галицького про стягнення заборгованості.

Ухвалою суду від 25.01.2022 року позов залишено без руху, позивачу встановлено строк для виправлення виявлених недоліків.

15.02.2022 року від позивача на поштову адресу суду надійшла заява за вх.№4220/22, про усунення недоліків позовної заяви, відповідно до якої позивачем усунено недоліки позовної заяви та надано уточнену позовну заяву, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача 264 900,00грн. заборгованості. Ухвалою суду від 21.02.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 17.03.2022 о 09:40 год. Рух справи відображено в ухвалах суду.

За клопотанням учасників справи, враховуючи воєнний стан, справа неодноразово відкладалася. Зокрема, 08.04.2022 року від відповідача надійшло клопотання за вх.№7525/22 про продовження строку на подання відзиву на позов та відкладення розгляду справи через 15 днів після припинення чи скасування воєнного стану в Україні. 26.07.2022 року на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання за вх.№8413/22 про відкладення розгляду справи до закінчення воєнного стану в Україні. 16.05.2022 року на електронну пошту суду від позивача надійшла заява за вх.№ 0266/22 про відкладення розгляду справи до закінчення воєнного стану.

В судове засідання 08.09.2022 представники позивача не зявився, був повідомлений про місце, дату та час судового засідання у минулому судовому засіданні, яке проводилось з уповноваженим представником позивача у режимі відеоконференції.

В судове засідання 08.09.2022 року відповідач явку представника забезпечив, який заперечив проти позову та не заперечив щодо закриття підготовчого провадження та переходу до розгляду справи по суті.

Враховуючи вчинення усіх необхідних процесуальних дій у даній справі для виконання завдань підготовчого провадження, визначених ст.177 ГПК України та вирішення питань які підлягають з`ясуванню у порядку ст.182 ГПК України, суд прийшов до висновку про необхідність закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті.

У судовому засіданні 20.10.22 сторони у справі надали пояснення у справі, однак з технічних причин судове засідання було перервано у зв"язку з відсутністю світла у Північному Апеляційному господарському суді, оскільки судове засідання відбувалося в режимі відеоконференцзв"язку.

У судовому засіданні 03.11.22 сторони підтримали свої правові позиції. Судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Правова позиція учасників справи

Аргументи позивача

Між Державним підприємством «Міжнародний аеропорт «Львів» імені Данила Галицького» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап» укладено Стандартну угоду ІАТА про наземне обслуговування (спрощена процедура) Додаток «В» від 04.05.2018 №040/18АК-4ЮД/2018/05/04/3

Відповідач є суб`єктом авіаційної діяльності, що надає послуги з наземного обслуговування, здійснив обслуговування пасажирів двох рейсів позивача та за результатами перевірки документів зареєстрував на кожен із рейсів двох громадян України, які прямували до однієї з країн Чеської Республіки, що належить до Шенгенської зони ЄС, а саме: ТRОFУМОУІСН АNNА- 19.12.2019; РОНULIAI YAROSLAV 20.02.2020.

Термін дії закордонного паспорту пасажира НОМЕР_1 був недостатнім для в`їдзу в ЄС і зобов`язував Авіакомпанію не допустити її до повітряного перевезення. У закордонному паспорті пасажира ОСОБА_1 була відсутня віза, необхідна для в`їзду на територію країн Шенгенської зони, а численні відмітки про перетин кордону за останні 6 місяців свідчили про перевищення ним граничного терміну безвізового перебування.

Допуски зазначених пасажирів на рейси стали підставою для накладення на Авіакомпанію імміграційних штрафів Управлінням міграційної служби поліції Чеської Республіки по 100 000 (сто тисяч) чеських крон за кожен випадок. Авіакомпанією було сплачено дані штрафи на загальну суму 200 000 (двісті тисяч) чеських крон, що станом на момент подання позову становило 264 900 грн.

Авіакомпанією декілька разів направлялися претензії на адресу відповідача, однак позивач ухиляється від відшкодування даних збитків, що і мало наслідком пред`явлення даного позову.

Просить стягнути з Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Львів» імені Данила Галицького» про стягнення 264 900,00грн збитків.

Аргументи відповідача

В позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап» до Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Львів» імені Данила Галицького» про стягнення 264 900,00грн. просить відмовити з підстав, зазначених у відзиві та запереченнях.

При цьому зазначає, що між Державним підприємством «Міжнародний аеропорт «Львів» імені Данила Галицького» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап» укладено Стандартну угоду ІАТА про наземне обслуговування (спрощена процедура) Додаток «В» від 04.05.2018 №040/18АК-4ЮД/2018/05/04/3. Пункт 2.2.3 (а) Додатку «А» Основної Угоди, на який посилається позивач, передбачає, що відповідач має перевірити проїзні документи на відповідний(і) рейс(и). У випадку, якщо Обслуговуюча компанія не має доступу до інформації, яка підтверджує дійсність чи термін дії візи, Обслуговуюча компанія не несе відповідальності, пов`язаної з цим. Обслуговуюча компанія не несе ніякої відповідальності за імміграційні штрафи в разі недостовірних (недійсних) проїзних документів або інших випадків, які знаходяться поза її контролем. А Підпункт (Ь) п. 2.2.3 визначає, що відповідач має ввести необхідну інформацію про пасажира та/або проїзний документ у систему Перевізника та/або уряду.

Пункт 5.5 Основної угоди визначає, що перевізник повинен надати Обслуговуючій компанії достатню інформацію та інструкції для того, щоб Обслуговуюча компанія могла належно виконувати обслуговування. Угода додаткових зобов`язань щодо перевірки документів не містить. Відтак жодних інших (розширених) повноважень (як то: додаткова перевірка проїзних документів пасажирів на предмет коректності зазначених даних, термінів дії паспортного документу та віз, документів, що їх заміняють, тривалості та кратності перебування згідно з візою чи документом, що її замінює, перевірка відсутності очевидних ознак підробки та відповідності зовнішності пасажира до фотографії, оцінка наявності законних підстав для перетину кордонів країн відправлення/призначення/трансферу/транзиту тощо) позивач не надавав відповідачу.

Обставини, встановлені судом

Між Державним підприємством «Міжнародний аеропорт «Львів» імені Данила Галицького» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап» укладено Стандартну угоду ІАТА про наземне обслуговування (спрощена процедура) Додаток «В» від 04.05.2018 №040/18АК-4ЮД/2018/05/04/3.

Укладення угоди відбулося шляхом підписання до неї Додатку «В» від 04.05.2018 № 040/18АК-4/ОД/2018/05/04/3 (далі - Додаток «В»). Підписаний сторонами оригінал даного додатку викладений українською мовою. Невід`ємною частиною основного Додатка «В» є також підписані сторонами українською мовою:

- Додаток В 1.0 (аеропортові збори);

- Додаток В2.0 (тарифи та перелік послуг з наземного обслуговування пасажирських повітряних суден (залежно від злітної маси), тарифи та комплекс послуг з пасажирського обслуговування);

- Додаток В3.0 (тарифи та додаткові послуги під час наземного обслуговування).

Пунктом 2 Додатку В2.0 визначено, що комплекс послуг, що надаються відповідачем як Обслуговуючою компанією при обслуговуванні пасажирів та їх багажу включає, зокрема перевірку документів пасажирів, пов`язаних з польотом (цей вид послуг відповідає визначеному пунктом 2.2.3 (а,б) додатку «А» Основної угоди).

Пунктом 2 Додатку В2.0 встановлено комплекс послуг, що надаються Обслуговуючою компанією при обслуговуванні пасажирів та їх багажу, зокрема пасажирське обслуговування п.2.2.3. (а,б) Стандартної угоди з наземного обслуговування ІАТА.

Пунктом 2.2.3. Стандартної угоди з наземного обслуговування ІАТА покладено обов`язок перевірити проїзні документи на відповідний рейс (-и). У випадку, якщо транспортна компанія не має доступу до інформації, яка підтверджує дійсність віз, тоді транспортна компанія не нестиме відповідальності. Транспортна компанія не несе відповідальності за імміграційні штрафи у разі виявлення підроблених проїзних документів, а також не несе відповідальності за інші події, які знаходяться поза її контролем. Пунктом б) передбачено введення необхідної інформації про пасажира та /або проїзний документ в систему перевізника та /або уряду.

Пунктом 4.7. Стандартної угоди ІАТА про наземне обслуговування (спрощена процедура) Додаток В від 04.05.2018 №040/18АК-4/ОД/2018/05/04/3 передбачено, що Обслуговуюча Компанія несе відповідальність за якість наданих послуг і виконаних робіт, а також авіаційну безпеку в межах передбачених інструкцією Перевізника. Керівництво з наземного обслуговування авіакомпанії «Скайап» у п.2.2.7. передбачає, що документи пасажира мають перевірятися агентом з реєстрації під час реєстрації. Це робиться для того, щоб переконатися, що у кожного пасажира є усі необхідні документи (наприклад, паспорт з відповідним терміном дії, віза, щеплення, що дозволяють йому/їй в`їхати в країну призначення я або через країну транзит. Керівництво з наземного обслуговування авіакомпанії «Скайап», що затверджено генеральним директором цієї компанії у п.2.2.7. також передбачає, що пасажири несуть відповідальність за наявність усіх необхідних документів, віз, довідки про вакцинацію, а також дотримання будь-яких інших вимог країни, в яку вони подорожують або через яку вони подорожують транзитом.

Відповідач здійснив обслуговування пасажирів двох рейсів позивача та за результатами перевірки документів зареєстрував на кожен із рейсів двох громадян України, які прямували до однієї з країн Чеської Республіки, що належить до Шенгенської зони ЄС, а саме: ТRОFУМОУІСН АNNА- 19.12.2019; РОНULIAI YAROSLAV 20.02.20.

Допуски зазначених пасажирів на рейси стали підставою для накладення на Авіакомпанію імміграційних штрафів Управлінням міграційної служби поліції Чеської Республіки по 100 000 (сто тисяч) чеських крон за кожен випадок. Авіакомпанією було сплачено дані штрафи на загальну суму 200 000 (двісті тисяч) чеських крон, що станом на момент подання позову становило 264 900 грн.

Норми права та мотиви суду

Відповідно до ч.11, 12 ст.100 Повітряного кодексу України авіаперевізник несе відповідальність за втрату або шкоду, заподіяну під час перевезення пасажирів, багажу, вантажу та пошти відповідно до вимог і правил, передбачених міжнародними договорами України, законодавством України, в тому числі авіаційними правилами України, розмір якої має бути однаковим для внутрішніх і для міжнародних рейсів. За переміщення через державний кордон України іноземців чи осіб без громадянства без документів для в`їзду в Україну або з документами, оформленими з порушенням вимог, установлених законодавством України, авіаперевізники несуть відповідальність, передбачену законом. За здійснення міжнародного повітряного перевезення пасажира без документів, необхідних для в`їзду в Україну чи для в`їзду в іноземну державу з України, авіаційний перевізник несе відповідальність у порядку та розмірах, установлених законом.

Відповідно до п.1-2,5,6 Розділу IX. Реєстрація пасажирів та оформлення багажу Авіаційних правил України «Правила повітряних перевезень та обслуговування пасажирів і багажу», затверджених наказом Державної авіаційної служби України від 26.11.2018 року №1239, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08 лютого 2019 року за №141/33112 для перевезення пасажирів та оформлення багажу авіаперевізник або агент з обслуговування відповідно до договору повітряного перевезення забезпечує проведення реєстрації пасажирів та оформлення багажу із застосуванням автоматизованих систем контролю відправлень (DCS), за винятком авіаперевізників, які здійснюють перевезення з аеропортів (злітно-посадкових майданчиків), не обладнаних автоматизованими системами контролю відправлень. Пасажир допускається до перевезення за умови: наявності оформленого належним чином квитка; пред`явлення одного з документів, визначених у пункті 5 цього розділу; виконання вимог імміграційного та митного контролю; проходження контролю на авіаційну безпеку; дотримання правил авіаперевізника.

Реєстрація пасажирів та оформлення багажу здійснюються на підставі квитка та одного із документів, що посвідчують особу, визначених законодавством України або відображення в електронному вигляді інформації, що міститься в цих документах (п.5).

Авіаперевізник зобов`язаний здійснювати перевірку документів, зазначених у пункті 5 цього розділу, в разі міжнародного перевезення - належним чином оформлених віз відповідно до вимог країни місця призначення або транзиту та інших документів, необхідних для подорожі. У разі відсутності будь-якого необхідного для подорожі документа авіаперевізник зобов`язаний не допустити пасажира до повітряного перевезення. Відмова від повітряного перевезення у такому разі вважається добровільною (п.6).

Відповідно ч. 2., 3 ст.100 Повітряного кодексу України Правила повітряних перевезень та обслуговування пасажирів, багажу, вантажу і пошти авіаперевізником, суб`єктами з наземного обслуговування, а також галузеві стандарти та нормативи якості такого обслуговування встановлюються авіаційними правилами України та мають бути однаковими для внутрішніх і для міжнародних рейсів.

Авіаперевізник зобов`язаний виконувати зазначені у частині другій цієї статті правила повітряних перевезень та обслуговування пасажирів, багажу, вантажу і пошти, а також галузеві стандарти та нормативи якості обслуговування. При цьому критерії віднесення до класу обслуговування (бізнес-клас, економ-клас, преміум-клас) повинні бути однаковими для внутрішніх і для міжнародних рейсів.

Слід зазначити, що Авіаційні правила розроблено з урахуванням вимог Регламенту (ЄС) Європейського Парламенту та Ради від 05 липня 2006 року № 1107/2006 про права інвалідів та осіб з обмеженою рухливістю при використанні повітряного простору, Конвенції про права осіб з інвалідністю, Регламенту (ЄС) Європейського Парламенту та Ради від 11 лютого 2004 року № 261/2004 про запровадження загальних правил компенсації та допомоги пасажирам у разі відмови у перевезенні та скасування чи тривалої затримки рейсів, Регламенту Ради (ЄС) від 09 жовтня 1997 року № 2027/97 про відповідальність авіаперевізника у випадку інциденту, із змінами, внесеними Регламентом (ЄС) Європейського Парламенту та Ради від 13 травня 2002 року № 889/2002, Регламенту (ЄС) № 785/2004 Європейського Парламенту та Ради від 21 квітня 2004 року про вимоги до авіаперевізників та експлуатантів повітряних суден щодо страхування, Конвенції про уніфікацію деяких правил міжнародних повітряних перевезень, вчиненої 28 травня 1999 року в місті Монреалі, Загальних умов перевезень пасажирів і багажу, встановлених Міжнародною асоціацією повітряного транспорту («General Conditions of Carriage (passenger and baggage)»), резолюцій та рекомендованої практики Міжнародної асоціації повітряного транспорту (ІАТА), стандартів та рекомендованої практики Міжнародної організації цивільної авіації (ICAO).

Відповідно до ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до ст.902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто.

У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Відповідно до ч.1 ст.906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Як встановлено судом, між сторонами укладено Стандартну угоду ІАТА про наземне обслуговування (спрощена процедура) Додаток «В» від 04.05.2018 №040/18АК-4ЮД/2018/05/04/3.

Укладення угоди відбулося шляхом підписання до неї Додатку «В» від 04.05.2018 № 040/18АК-4/ОД/2018/05/04/3 (далі - Додаток «В»). Підписаний сторонами оригінал даного додатку викладений українською мовою. Невід`ємною частиною основного Додатка «В» є також підписані сторонами українською мовою Додаток В2.0 (тарифи та перелік послуг з наземного обслуговування пасажирських повітряних суден (залежно від злітної маси), тарифи та комплекс послуг з пасажирського обслуговування) (надалі- Додаток В2.0).

Пунктом 2 Додатку В2.0 встановлено комплекс послуг, що надаються Обслуговуючою компанією при обслуговуванні пасажирів та їх багажу, зокрема пасажирське обслуговування п.2.2.3. (а,б) Стандартної угоди з наземного обслуговування ІАТА.

Пунктом 2.2.3. Стандартної угоди з наземного обслуговування ІАТА покладено обов`язок перевірити проїзні документи на відповідний рейс (-и). У випадку, якщо транспортна компанія не має доступу до інформації, яка підтверджує дійсність віз, тоді транспортна компанія не нестиме відповідальності. Транспортна компанія не несе відповідальності за імміграційні штрафи у разі виявлення підроблених проїзних документів, а також не несе відповідальності за інші події, які знаходяться поза її контролем. Пунктом б) передбачено введення необхідної інформації про пасажира та /або проїзний документ в систему перевізника та /або уряду.

Позивачем надано додатком до відповіді на відзив переклад цієї угоди з англійської мови на українську, який зроблено перекладачем Шевчук А.В., справжність підпису якого засвідчений 27.07.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколом І.В. При цьому зазначено. що особу перекладача встановлено, її дієздатність та кваліфікацію перевірено.

Суд, враховуючи правову позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, зазначену у постанові від 20.06.2019 року у справі №910/4473/17, визнає цей доказ належним та допустимим. Так, пунктом 2.1. глави 8 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012 №296/, визначено, якщо нотаріус не знає відповідних мов (однієї з них), переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус за правилами, передбаченими цим Порядком.

Пунктом 4.7. Стандартної угоди ІАТА про наземне обслуговування (спрощена процедура) Додаток В від 04.05.2018 №040/18АК-4/ОД/2018/05/04/3 передбачено, що Обслуговуюча Компанія несе відповідальність за якість наданих послуг і виконаних робіт, а також авіаційну безпеку в межах передбачених інструкцією Перевізника. Керівництво з наземного обслуговування авіакомпанії «Скайап» у п.2.2.7. передбачає, що документи пасажира мають перевірятися агентом з реєстрації під час реєстрації. Це робиться для того, щоб переконатися, що у кожного пасажира є усі необхідні документи (наприклад, паспорт з відповідним терміном дії, віза, щеплення, що дозволяють йому/їй в`їхати в країну призначення я або через країну транзит. Керівництво з наземного обслуговування авіакомпанії «Скайап», що затверджено генеральним директором цієї компанії у п.2.2.7. також передбачає, що пасажири несуть відповідальність за наявність усіх необхідних документів, віз, довідки про вакцинацію, а також дотримання будь-яких інших вимог країни, в яку вони подорожують або через яку вони подорожують транзитом.

Відповідно до п.4.1. Умовами укладеної Стандартної угоди ІАТА про наземне обслуговування (спрощена процедура) Додаток В від 04.05.2018 №040/18АК-4/ОД/2018/05/04/3 встановлено ліміт відповідальності між сторонами відповідно до п.8.5. Основної угоди. Згідно п.8.5. Стандартної угоди з наземного обслуговування ІАТА, яка надана позивачем, незалежно від п.8.1.(d) Обслуговуюча компанія повинна відшкодувати перевізнику втрати або пошкодження повітряного судна Перевізника, що стали результатом недбалої експлуатації наземного обладнання під його технічного обслуговування.

Позивачем надано до суду Керівництво з наземного обслуговування авіакомпанії "Скайап», що затверджено генеральним директором цієї компанії. Пунктом 2.2.7. зокрема передбачено, що пасажири несуть відповідальність за наявність усіх необхідних документів, віз, довідки про вакцинацію, а також дотримання будь-яких інших вимог країни, в яку вони подорожують або через яку вони подорожують транзитом.

Суд погоджується з аргументами відповідача, що меж його відповідальності у згаданому Керівництві з наземного обслуговування авіакомпанії «Скайап» не передбачено. Проте суд відхиляє доводи відповідача, та враховує обгрунтування позивача про необхідність відшкодування Обслуговуючою компанією витрат, що виникли внаслідок неналежної перевірки та допуску на борт пасажира ТRОFУМОУІСН АNNА, оскільки термін дії закордонного паспорту був недостатнім для в`їдзу в ЄС і зобов`язував авіакомпанію не допустити її до повітряного перевезення.

Позивач зазначаєте, що 19.12.2019 відповідачем було допущено на рейс позивача Р<3 895 за напрямком Львів - Прага пасажира ТRОFУМОУІСН АNNА, яка є громадянкою України, паспорт дійсний 04.01.2020. Проте, цей закордонний паспорт не давав їй права в`їжджати й проживати на території Чеської Республіки, оскільки термін дії паспорта закінчувався менше, ніж за три місяці до передбачуваної дати від`їзду з території ЄС. У пасажира не було інших дійсних документів, які б давали право на в`їзд і проживання на території Чеської Республіки. Пасажирці було відмовлено у в`їзді, а на Позивача накладено імміграційний штраф у розмірі 100000 чеських крон.

Суд, на підставі оцінки поданих сторонами доказів, враховуючи п.4.7. Стандартної угоди ІАТА про наземне обслуговування (спрощена процедура) Додаток В від 04.05.2018 №040/18АК-4/ОД/2018/05/04/3, у якій передбачено, що Обслуговуюча Компанія (відповідач) несе відповідальність за якість наданих послуг і виконаних робіт, а також авіаційну безпеку в межах передбачених інструкцією Перевізника, а інструкцією - Керівництво з наземного обслуговування авіакомпанії "Скайап»- перевізника у п.2.2.7. передбачено, що документи пасажира мають перевірятися агентом з реєстрації під час реєстрації щоб переконатися, що у кожного пасажира є усі необхідні документи наприклад, паспорт з відповідним терміном дії, що дозволить йому/їй в`їхати в країну призначення я або через країну транзит, доходить висновку, що вимога позивача в частині стягнення 100000 чеських крон за допуск на борт пасажира ТRОFУМОУІСН АNNА, що становить 132 450,00грн. є правомірною та підлягає задоволенню.

У позові позивач зазначає, що 20.02.2020, відповідачем було допущено аналогічне порушення, при перевірці документів на аналогічний рейс РО 895 Львів - Прага та допущено до перельоту пасажира РОНULIAI YAROSLAV, який на дату прильоту перебував на території Шенгенської зони більше дев`яноста днів протягом ста восьмидесята днів, що є порушенням правил безвізового в`їзду громадян України з біометричним паспортом на територію країн Шенгенської угоди, а позивача Інспекцією міграційної поліції Чеської Республіки знову притягнуто до відповідальності та накладено штраф у розмірі 100000 чеських крон.

З цього приводу суд зазначає таке.

Відповідно до розділу IX Авіаційних правил України «Правила повітряних перевезень та обслуговування пасажирів і багажу», затверджених Наказом Державної авіаційної служби України від 26 листопада 2018 року № 1239, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 08 лютого 2019 року за №141/33112 (надалі - Авіаційні правила), для перевезення пасажирів та оформлення багажу авіаперевізник або агент з обслуговування відповідно до договору повітряного перевезення забезпечує проведення реєстрації пасажирів та оформлення багажу із застосуванням автоматизованих систем контролю відправлень. Пасажир допускається до перевезення за умови: наявності оформленого належним чином квитка; пред`явлення одного з документів, визначених у пункті 5 цього розділу; виконання вимог імміграційного та митного контролю; проходження контролю на авіаційну безпеку; дотримання правил авіаперевізника.

Пункти 5 і 6 цього розділу Авіаційних правил передбачають, що реєстрація пасажирів та оформлення багажу здійснюються на підставі квитка та одного із документів, що посвідчують особу, визначених законодавством України або відображення в електронному вигляді інформації, що міститься в цих документах. Авіаперевізник зобов`язаний здійснювати перевірку документів, зазначених у пункті 5 цього розділу, в разі міжнародного перевезення - належним чином оформлених віз відповідно до вимог країни місця призначення або транзиту та інших документів, необхідних для подорожі. У разі відсутності будь-якого необхідного для подорожі документа авіаперевізник зобов`язаний не допустити пасажира до повітряного перевезення.

Згідно Угоди про безвізовий режим України з ЄС від 17 травня 2017 року, українці, які мають біометричні паспорти, можуть приїжджати в країни ЄС з діловою чи туристичною метою або в сімейних справах на термін до 90 днів протягом 180-денного періоду протягом року без попереднього звернення до посольства для отримання дозволу (візи), починаючи з 11 червня 2017 року.

Відповідно до Глави XXV Авіаційних правил пасажир відповідає за одержання всіх необхідних для подорожі документів, зокрема віз, дозволів, довідок тощо, а також за виконання вимог законодавства щодо виїзду, в`їзду, транзиту країни відправлення, прибуття та транзиту.

Авіаперевізник не відповідає за наслідки недотримання пасажиром вимог законодавства країн відправлення, прибуття та транзиту або відсутності у пасажира необхідних для подорожі документів.

На вимогу авіаперевізника пасажир має пред`явити уповноваженим особам авіаперевізника, представникам відповідних державних органів усі документи на виїзд, в`їзд, транзит, щодо стану здоров`я та інші документи, що вимагаються застосовуваними законами. Авіаперевізник має право робити копії документів пасажира для подорожі та зберігати їх у порядку, встановленому законодавством України.

Авіаперевізник має право відмовити в перевезенні пасажиру, який не виконав застосовуваних законів або документи якого не оформлено належним чином.

Відповідно до Розділу ІІ «Відмова у в`їзді в країну» Глави XXV Авіаційних правил Авіаперевізник не відповідає за відмову пасажиру у в`їзді до країни (пунктів призначення, транзиту).

Пасажир повинен на вимогу авіаперевізника або державних органів сплатити відповідний тариф за перевезення у зворотному напрямку, якщо від нього вимагатиметься повернутися у місце відправлення або інше місце у зв`язку з відмовою країни прямування прийняти такого пасажира незалежно від того, чи є ця країна місцем призначення або транзитною країною.

Авіаперевізник може використати як оплату такого перевезення кошти пасажира з будь-яких раніше сплачених ним авіаперевізнику, які залишилися у розпорядженні авіаперевізника за невикористане повітряне перевезення, або будь-яких коштів пасажира, які перебувають у розпорядженні авіаперевізника.

Авіаперевізник має право не повертати суми, сплачені пасажиром за здійснене повітряне перевезення до місця, де було відмовлено пасажиру у в`їзді, або місця депортації.

Відповідно до Розділу ІІІ «Обов`язки пасажира» Глави XXV Авіаційних правил якщо від авіаперевізника вимагатиметься сплатити або депонувати будь-яку суму, сплатити штраф чи забезпечити фінансову гарантію у зв`язку з тим, що пасажир не виконав вимог застосовуваних законів країни відправлення, прибуття та транзиту, або не пред`явив необхідних документів для подорожі, або пред`явив підроблені документи чи документи, які містять неправдиву інформацію, пасажир на вимогу авіаперевізника повинен відшкодувати йому сплачену або депоновану суму та пов`язані з цим інші витрати авіаперевізника.

Авіаперевізник має право використати для покриття таких витрат будь-які раніше сплачені пасажиром кошти, які залишилися у розпорядженні авіаперевізника за невикористане перевезення, або будь-які кошти пасажира, які перебувають у розпорядженні авіаперевізника, або відмовити у перевезенні, якщо пасажир не відшкодував авіаперевізнику таких витрат.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері регулюються Законом України « Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України». Відповідно до ст.2 цього Закону документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну, є: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в`їзд в Україну). У передбачених міжнародними договорами України випадках замість документів, зазначених у частині першій цієї статті, для виїзду з України і в`їзду в Україну можуть використовуватися інші документи.

Згідно зі ст.3 цього ж Закону перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону. Правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України.

Відповідно до п.8 -10 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57 (у редакції постанови від 25 серпня 2010 року №724/) в`їзд/вхід на територію пункту пропуску громадян, які перетинають державний кордон, перебування у пункті пропуску та виїзд/вихід громадян з нього здійснюється за паспортними документами. Громадяни, які перетинають державний кордон, зобов`язані пройти прикордонний, митний та інші види контролю відповідно до законодавства. Пропуск громадян через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами підрозділу охорони державного кордону.

Відповідно до п.18 цього порядку після закінчення перевірки, в результаті якої встановлено дійсність та належність громадянину паспортного документа (підтверджуючих документів) або посвідчення особи на повернення в Україну, а також відсутність підстав для тимчасового затримання або вилучення паспортного документа, уповноважена службова особа підрозділу охорони державного кордону повертає громадянинові паспортний документ (підтверджуючий документ) або посвідчення особи на повернення в Україну.

Правові основи здійснення прикордонного контролю, порядок його здійснення, умови перетинання державного кордону України регулюються Законом України «Про прикордонний контоль».

Відповідно до ст.2 цього закону прикордонний контроль - державний контроль, що здійснюється Державною прикордонною службою України, який включає комплекс дій і систему заходів, спрямованих на встановлення законних підстав для перетинання державного кордону особами, транспортними засобами і переміщення через нього вантажів.

Прикордонний контроль здійснюється з метою протидії незаконному переміщенню осіб через державний кордон, незаконній міграції, торгівлі людьми, а також незаконному переміщенню зброї, наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, боєприпасів, вибухових речовин, матеріалів і предметів, заборонених до переміщення через державний кордон.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про прикордонний контроль» паспортні та інші документи громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон, перевіряються уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі. При цьому з`ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасової відмови особі у перетинанні державного кордону.

У ході перевірки документів уповноважені службові особи Державної прикордонної служби України використовують технічні засоби контролю для пошуку ознак підробки у документах, здійснюють пошук необхідної інформації у базах даних Державної прикордонної служби України, а також за результатами оцінки ризиків проводять опитування осіб, які прямують через державний кордон.

Уповноважені службові особи Державної прикордонної служби України з урахуванням результатів оцінки ризиків можуть проводити повторну перевірку документів осіб, які перетинають державний кордон.

Паспортні та інші документи осіб перевіряються в кабінах паспортного контролю, на смугах руху транспорту, у контрольних павільйонах, службових приміщеннях пунктів пропуску через державний кордон чи безпосередньо в транспортних засобах.

Позивач в контексті правового обгрунтування позову посилається на Регламент Європейського Парламенту і Ради (ЄС) 2016/399 від 9 березня 2016 року про Кодекс Союзу щодо правил, які регулюють рух осіб через кордони (Шенгенський кодекс про кордони. Шенгенський кодекс про кордони встановлює правила, що регулюють прикордонний контроль осіб, які перетинають зовнішні кордони держав-членів Союзу. Також цей текст слугує суто засобом документування та не має юридичної сили. Установи Союзу не несуть жодної відповідальності за його зміст. Автентичні версії відповідних актів, включно з їхніми преамбулами, опубліковані в Офіційному віснику Європейського Союзу і доступні на EUR-Lex.

Главою ІІ цього регламенту встановлено порядок контролю зовнішніх кордонів та відмову у в`їзді, де вказано, що транскордонний рух через зовнішні кордони підлягає перевіркам із боку прикордонників(ст.8).

Так, на в`їзді та виїзді громадяни третіх країн підлягають таким ретельним перевіркам, зокрема: стосовно паспортів та проїзних документів, які містять носій інформації, виконують перевірку справжності даних чипа за умови наявності дійсних сертифікатів; перевірку того, що особа не перевищила максимального періоду дозволеного перебування на території держав-членів.

Суд погоджується з доводами відповідача, що виключно прикордонниками країн ЄС при в`їзді перевіряються умови дотримання ст. 6 Шенгенського кодексу про кордони шляхом перевірки інформації у відповідних базах даних та вивчення відміток про в`їзд і виїзд у проїзному документі відповідного громадянина третьої країни, щоб перевірити шляхом порівняння дат в`їзду та виїзду факт того, що особа ще не перевищила максимального періоду дозволеного перебування на території держав- членів (ч. 3 ст. 8, ст. 14 Шенгенського кодексу про кордони.). Відтак, Відповідач не обов`язку перевіряти терміни перебування особи на території країн Шенгенської Угоди.

Отже, твердження позивача, що «за наявності в паспорті пасажира відміток, з яких вбачається перевищення граничного терміну перебування в 90 дні протягом останніх 180 днів, агент з реєстрації зобов язаний перевірити наявність візи і за її відсутності не реєструвати такого пасажира» є безпідставним і необгрунтованим.

При цьому, відповідно до п.4.1. Умовами укладеної Стандартної угоди ІАТА про наземне обслуговування (спрощена процедура) Додаток В від 04.05.2018 №040/18АК-4/ОД/2018/05/04/3 встановлено ліміт відповідальності між сторонами відповідно до п.8.5. Основної угоди. Згідно п.8.5. Стандартної угоди з наземного обслуговування ІАТА, яка надана позивачем, незалежно від п.8.1.(d) Обслуговуюча компанія повинна відшкодувати перевізнику втрати або пошкодження повітряного судна Перевізника, що стали результатом недбалої експлуатації наземного обладнання під його технічного обслуговування.

Пунктом 2.2.3. Стандартної угоди з наземного обслуговування ІАТА покладено обов`язок перевірити проїзні документи на відповідний рейс (-и). У випадку, якщо транспортна компанія не має доступу до інформації, яка підтверджує дійсність віз, тоді транспортна компанія не нестиме відповідальності. Транспортна компанія не несе відповідальності за імміграційні штрафи у разі виявлення підроблених проїзних документів, а також не несе відповідальності за інші події, які знаходяться поза її контролем. Пунктом б) передбачено введення необхідної інформації про пасажира та /або проїзний документ в систему перевізника та /або уряду.

Отже, суд погоджується з доводами відповідача, що п. 4.1. укладеної Стандартної угоди ІАТА про наземне обслуговування (спрощена процедура) Додаток В від 04.05.2018 №040/18АК-4/ОД/2018/05/04/3 (надалі-Угода), окрім відповідальності у випадках втрати чи пошкодження повітряного судна інші пункти відповідальності Основної угоди в цьому Додатку «В» застосовуватися не будуть.

Пунктом 4.7. Стандартної угоди ІАТА про наземне обслуговування (спрощена процедура) Додаток В від 04.05.2018 №040/18АК-4/ОД/2018/05/04/3 передбачено, що Обслуговуюча Компанія несе відповідальність за якість наданих послуг і виконаних робіт, а також авіаційну безпеку в межах передбачених інструкцією Перевізника.

Як зазначено судом, позивачем надано до суду Керівництво з наземного обслуговування авіакомпанії «Скайап», що затверджено генеральним директором цієї компанії. Пунктом 2.2.7. зокрема передбачено, що пасажири несуть відповідальність за наявність усіх необхідних документів, віз, довідки про вакцинацію, а також дотримання будь-яких інших вимог країни, в яку вони подорожують або через яку вони подорожують транзитом. Також зазначено, що Керівництво з інформації про подорожі (ТІМ) або ТІМАТІС (електронна версія ТІМ в DCS) будуть використовуватися в якості довідкового документу для виконання державних вимог.

Також зазначено, що Керівництво з інформації про подорожі (ТІМ) або ТІМАТІС (електронна версія ТІМ в DCS) будуть використовуватися в якості довідкового документу для виконання державних вимог.

Суд враховує правову позицію відповідача, що меж його відповідальності та порушень за допуск до перевезення пасажира РОНULIAI YAROSLAV з простроченням термінів перебування особи на території країн Шенгенської Угоди позивачем не доведено. Іншого судом не встановлено. Відтак у стягненні 100000 чеських крон за допуск на борт цього пасажира, що становить 132 450,00грн слід відмовити.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Враховуючи зазначене вище, суд доходить висновку про часткове задоволення позову і стягнення з відповідача 132 450,00грн.

Судові витрати.

Відповідно ст. 126 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

На підтвердження понесених позивачем витрат на послуги адвоката надано: копію Договору від 01.01.2022 № 555/22-2 про надання правової допомоги; копію акта № 1 від 25.10.2022 про надання правової (правничої) допомоги; копію рахунка на оплату; копію платіжного доручення про оплату. Загальна вартість наданої правової допомоги складає 35650 грн.

На підтвердження інших судових витрат надано: рахунки та докази оплати витрат на нотаріально засвідчений переклад:

- за переклад документів міграційної поліції (рядок 10 рахунку-фактури від 18.01.2022 № 1801/1 бюро перекладів ПП «Інтербрідж») на суму 2256 грн;

- за переклад Основної угоди (рахунок-фактура СФ-098 від 27.07.2022, бюро перекладів ТОВ «Дружба народів») на суму 7983 грн;

- за переклад витягу з Керівництва з наземного обслуговування та витягу з Керівництва про подорожі ТІМАТІС (рахунок-фактура СФ-098 від 27.07.2022, бюро перекладів ТОВ «Дружба народів») на суму 2698 грн.

Загальна вартість перекладів (у т.ч. з нотаріальним засвідченням) 12 937 грн.

Сплачений позивачем судовий збір з урахуванням доплати становить 3973,50 грн.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог майнового характеру, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає: 17 825,00грн. витрат на правову допомогу, 6 468, 50грн. витрат, пов`язаних із залученням перекладача, 1 986,75 грн. судового збору.

Керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 76 - 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити чатково.

2. Стягнути з Державного підприємства Міжнародний аеропорт Львів імені Данила Галицького ( 79000, м. Львів, Аеропорт цивільної авіації, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю АВІАКОМПАНІЯ СКАЙАП ( 02121, м. Київ, Харківське шосе, 201-203, літера 2А, , Банк отримувача: АТ «Банк Кредит Дніпро», МФО 305749, UA 0013167) 132 450,00грн., 1 986,75грн. судового збору, 17 825,00грн. витрат на правову допомогу та 6 468,5грн. витрат, пов`язаних із залученням перекладача.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5015, а також у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою - http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено 14.11.2022.

Суддя Коссак С.М.