ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"16" листопада 2022 р. Справа № 924/845/22

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Заверухи С.В., розглянувши матеріали

за позовом державного підприємства "Хмельницьке", с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області

до товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницьке", с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області

про витребування індивідуально визначеного майна з чужого незаконного володіння (приміщення сушильного навісу для зерна загальною площею 722,1 кв.м., яке знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :03:007:1058, власником якої є держава Україна, з законним землекористувачем державне підприємство "Хмельницьке").

ВСТАНОВИВ:

11.11.2022р. на адресу господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява державного підприємства "Хмельницьке" до товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницьке" про витребування індивідуально визначеного майна з чужого незаконного володіння (приміщення сушильного навісу для зерна загальною площею 722,1 кв.м., яке знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :03:007:1058, власником якої є держава Україна, з законним землекористувачем державне підприємство "Хмельницьке").

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.11.2022 року позовну заяву передано для розгляду судді Заверусі С.В.

За правилами господарського процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статтям 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, а також вимогам статті 172 цього Кодексу.

Статтею 162 Господарського процесуального кодексу України (зокрема, ч. 3) встановлено вимоги до позовної заяви, зокрема: перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 163 ГПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Судом за результатами аналізу позовної заяви встановлено, що вона не в повній мірі відповідає вимогам ст. 162 ГПК України. Зокрема, позивачем не надано (не вказано): зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Судом за результатами аналізу позовної заяви встановлено, що вона не в повній мірі відповідає вимогам ст. 164 ГПК України.

Так, частиною 1 статті 164 ГПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок та розміри сплати судового збору визначені у Законі України "Про судовий збір". Так, згідно зі ст. 3 цього Закону судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частинами 1, 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" унормовано, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. В свою чергу, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, майнового - 1,5 % від ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19, судовий збір за подання до суду позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначаються з урахуванням вартості спірного майна, як у спорі майнового характеру.

Аналіз п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України та ч. 2 ст. 163 ГПК України дозволяє дійти висновку, що законодавець пов`язує визначення ціни позову з моментом пред`явлення позову до суду (правова позиція Верховного Суду, викладена в ухвалі від 08 вересня 2022 року у справі № 924/829/21).

Як убачається із позовної заяви, предметом заявленого позову є вимога майнового характеру - витребування майна з чужого незаконного володіння.

Отже, для правильного визначення суми судового збору за вимогу майнового характеру необхідно встановити ринкову вартість майна щодо якого заявлено вимогу на день подання позовної заяви до суду.

У свою чергу, позивачем будь-яких доказів на підтвердження ринкової вартості майна на день подання позовної заяви (зокрема звіт про оцінку майна, висновок експерта), витребувати яке з незаконного володіння просить позивач, суду не надано.

При цьому, договір купівлі-продажу нежитлового приміщення від 20.09.2013р., відповідно до якого вартість об`єкта складає 78925,50 грн, судом не може оцінюватися як належний та допустимий доказ підтвердження ринкової вартості майна. Разом з тим, позивачем не долучено до матеріалі позовної заяви звіт з незалежної оцінки від 23.08.2013р., виданий Хмельницькою філією ТОВ "Центр експертиз та бізнесу "Капітал Інвест", згідно якого визначено вартість об`єкта.

Із наведеного, судом зазначається, що відповідно до правил п. 2.2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов`язаннях (у тому числі в зв`язку з вимогами, заснованими на приписах частини п`ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки такий обов`язок покладається на позивача.

Викладене унеможливлює перевірку судом правильності визначення позивачем суми судового збору, якою оплачений даний позов, тому неможливо визнати, що позивачем належним чином виконано вимоги п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України.

Таким чином, позивачем в порушення вимог статті 164 ГПК України не надано до позовної заяви документів, які підтверджують, зокрема сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, а саме доказів сплати судового збору за вимогу майнового характеру в розмірі 1,5% від ринкової вартості майна, витребувати яке просить позивач.

Водночас, суд звертає увагу, що 2481,00 грн судового збору, що сплачені позивачем згідно платіжного доручення №98 від 11.11.2022р. та зараховані до Державного бюджету, будуть враховані судом при поданні позивачем доказів на підтвердження ринкової вартості майна та доказів доплати судового збору (у випадку, якщо ринкова вартість майна буде перевищувати 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Окрім того, згідно ч.2 ст. 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

В підтвердження своєї позиції викладеної у позові заявник посилається на звіт з незалежної оцінки від 23.08.2013 р., разом з цим, даний доказ відсутній в матеріалах позовної заяви, що в свою чергу, також є самостійною підставою для залишення позовної заяви без руху, з огляду на зміст ст. 174 ГПК України.

Вказані недоліки унеможливлюють вчинення дій по відкриттю провадження у даній справі.

Відповідно до частин 1, 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем належним чином не виконано вимоги ст.ст. 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку у сім днів з дня вручення ухвали для усунення вищезазначених недоліків, а саме зазначити докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; докази сплати судового збору за вимогу майнового характеру в розмірі 1,5% від ринкової вартості майна витребувати яке просить позивач (станом на час звернення з позовом до суду), надати звіт з незалежної оцінки від 23.08.2013 р.

Крім того, судом звертається увага позивача, що у разі усунення вищезазначених недоліків, необхідно надати суду належним чином засвідчену копію належно оформленого (читабельного) договору про фінансову допомогу на зворотній основі.

У разі невиконання вимог ухвали у визначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

позовну заяву державного підприємства "Хмельницьке", с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області до товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницьке", с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області про витребування індивідуально визначеного майна з чужого незаконного володіння (приміщення сушильного навісу для зерна загальною площею 722,1 кв.м., яке знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :03:007:1058, власником якої є держава Україна, з законним землекористувачем державне підприємство "Хмельницьке"), залишити без руху, надавши позивачу строк у 7 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Заверуха

Відрук: 2 прим.

1 - до справи, 2 - позивачу (вул. Центральна, 4, с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області) рекоменд. з повід.