ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"22" листопада 2022 р. м. Київ Справа № 5002-12/5489-2011

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Антонової В.М., суддів Горбасенка П.В., Яреми В.А., оглянувши матеріали заяви державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) про роз`яснення рішення суду по справі

За позовом Прокурора міста Євпаторії в інтересах держави в особі Фонду державного майна України

до: Виконавчого комітету Євпаторійської міської ради Автономної Республіки Крим; Дочірнього підприємства «Підприємство «Євпаторіяремкурортбуд» Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця»; Товариства з обмеженою відповідальністю «Гермес-Крим»; Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця»

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця»): Державного агентства земельних ресурсів України, Федерації незалежних профспілок України, Фонду соціального страхування України

про визнання протиправним та скасування рішення, визнання договору оренди недійсним, визнання права власності, зобов`язання повернути майно

ВСТАНОВИВ

Рішенням Господарського суду Київської області від 04.12.2014 у справі №5002-12/5489-2011 позов прокурора задоволено в повному обсязі; зокрема, зобов`язано Закрите акціонерне товариство лікувально-оздоровчих закладів професійних спілок України «Укрпрофздоровниця», м. Київ, вул. Шота Руставелі, б. 39/41, повернути у власність держави в особі Фонду державного майна України, м. Київ, вул. Кутузова, 18/9, нерухоме майно нежитлові приміщення головного корпусу літ «А» яке розміщено на території Дочірнього підприємства «Євпаторіяремкурортбуд» за адресою м. Євпаторія, вул. Будівельників, 6, передані за договором оренди №4/11-2010 від 01.11.2010, а саме приміщення літ. А-А.-2 площею 15,2 кв.м., площею 150,5 кв.м., навісу для зварників літ «Г»» площею 61,25 кв.м., приміщення розчинно-бетонного вузлу (РБВ) площею 14,8 кв.м. балансовою вартістю 40300,00 грн.

На виконання даного рішення суду видано наказ №5002-12/5489-2011 від 11.03.2015.

01.11.2022 до Господарського суду Київської області надійшла заява вих. № 24196/04.1-27 від 03.11.2022 (вх. № 15965/22 від 09.11.2022) державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) про роз`яснення рішення суду від 04.12.2014 по справі №5002-12/5489-2011.

Розглянувши зазначену заяву про роз`яснення рішення у справі №5002-12/5489-2011, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів ч., ч. 1, 2 ст. 245 ГПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Згідно з ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 15.04.2019 р. у справі № 903/922/17 зазначено, що Господарський процесуальний кодекс України не визначив перелік підстав залишення без руху заяви про роз`яснення судового рішення, тому при вирішенні спірного питання за аналогією закону необхідно керуватися положеннями статі 174 Господарського процесуального кодексу України.

Приписами ч.1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладено також в ухвалах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.04.2019 р. у справі № 908/3468/13; від 26.10.2018р. у справі № 921/320/17-г/7; від 23.11.2018р. у справі №902/549/17.

Згідно з ч. 1 ст. 172 ГПК України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Правилами надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, а саме абзацом 27 пункту 2 передбачено, що документом, який підтверджує надання послуг поштового зв`язку є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку.

Із наведеного вбачається, що належним доказом надіслання копії заяви з доданими до неї документами іншим учасникам справи є оригінал опису вкладення відправленої поштової кореспонденції, в якому перелічені всі документи, які надсилаються одержувачу та який засвідчений підписом працівника відділення поштового зв`язку та відбитком календарного штемпеля цього відділення, а також розрахунковий документ поштової установи, а саме оригінал поштової квитанції (чеку).

Однак, до заяви про роз`яснення рішення не надано опис вкладення, що унеможливлює суд установити факт виконання обов`язку заявником, передбаченого п. 1 ч. 1 статті 164 ГПК України

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до господарського суду заяви про роз`яснення рішення, заявник повинен сплатити судовий збір, а саме 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 1 січня 2022 року прожитковий мінімум на працездатних осіб встановлено в розмірі 2481,00 гривні.

Тобто звертаючись із відповідною заявою до суду заявник повинен сплатити судовий збір за подання заяви про роз`яснення рішення суду у розмірі 1240,50 грн.

Однак, при огляді матеріалів заяви державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) про роз`яснення рішення суду від 04.12.2014 по справі №5002-12/5489-2011, судом встановлено, що за поданої даної заявником не додано доказу сплати судового збору на підставі ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Частиною 10 ст. 174 ГПК України визначено, що заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду державного бюджету.

Відтак, при поданні заяви про роз`яснення судового рішення державним виконавцем не дотримано загального процесуального порядку, передбаченого Господарським процесуальним кодексом України, щодо подання позовних заяв, заяв, скарг.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заяву державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) про роз`яснення рішення суду від 04.12.2014 по справі №5002-12/5489-2011 слід залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.ст. 45, 162, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) про роз`яснення рішення суду від 04.12.2014 по справі №5002-12/5489-2011 - залишити без руху.

2. Встановити заявнику строк у 10 календарних днів з дня вручення цієї ухвали для усунення таких недоліків, а саме:

- надати суду належні докази направлення заяви про роз`яснення рішення суду, а саме: оригінал опису вкладення;

- надати суду докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі за подання заяви про роз`яснення рішення суду у даній справі;

3. Зобов`язати заявника, у випадку виправлення зазначених у цій ухвалі недоліків, подання додаткових доказів, невідкладно надіслати відповідні документи іншим учасникам справи. Докази такого надіслання надати суду.

4. Роз`яснити, що у випадку невиконання цієї ухвали у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і підлягає поверненню заявнику зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/.

Головуючий суддя В.М. Антонова

Суддя П.В. Горбасенко

Суддя В.А. Ярема