ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
14.11.2022м. ДніпроСправа № 904/1139/22
за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Гермес-Агро", м. Бориспіль, Київська область
до Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича компанія "Моноліт", с. Балівка, Дніпропетровська область
про стягнення заборгованості
Суддя Ярошенко В.І.
Без участі представників сторін
Товариство з обмеженою відповідальністю "ГЕРМЕС-АГРО" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича компанія "Моноліт" про стягнення заборгованості у розмірі 169 763, 21 грн, з яких: 120 000 грн - основний борг, 13 638, 28 грн - інфляційні втрати, 15 580, 27 грн - пеня, 2 544, 66 грн - 3 % річних.
Ухвалою суду від 18.05.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 904/1139/22. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу строк протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі про подання до суду відзиву на позовну заяву.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 31.10.2022 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича компанія "МОНОЛІТ" (52010, Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Балівка, вул. Центральна, буд. 49; ідентифікаційний код 40710373) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕРМЕС-АГРО" (08300, Київська область, м. Бориспіль, вул. Завокзальна, буд. 2В; ідентифікаційний код 32782270) основний борг у розмірі 120 000 грн, пеню у розмірі 10 530, 42 грн, штраф у розмірі 18 000 грн, інфляційні втрати 13 638, 28 грн, 3 % річних у розмірі 2 534,79 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 470, 55 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГЕРМЕС-АГРО" 08.11.2022 подало заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить суд стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 11 701, 99 грн.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до статті 244 Господарського процесуального кодексу України Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України).

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до договору про надання правничої (правової) допомоги № 20210211/2, Адвокатське бюро «Ципін і партнери» надає правову допомогу ТОВ «Гермес-Агро».

Згідно доручення від 22.04.2022, що є додатком № 5 до договору, Клієнт доручає Бюро представництво інтересів Клієнта у справі за позовом ТОВ «Гермес - Агро» до ТОВ «ТВК «Моноліт» про стягнення заборгованості за договором купівлі - продажу № 3 від 17.02.2021.

Відповідно до п. 2 додатка № 5 до договору сторони погодили, що за виконання цього доручення Клієнт здійснює оплату за наступним тарифом: 1 463 грн за годину, що є еквівалентом 50 доларів США за курсом НБУ, встановленим на день укладання цього доручення.

Сторони узгодили, що розмір оплати у гривнях, зазначений у цьому додатку, змінюється пропорційно зміні курсу долара США по відношенню до гривні України відповідно до курсу НБУ на дату здійснення оплати або виставлення рахунку.

Відповідно до актів приймання передачі сторони визначили, узгодили та затвердили розмір винагороди (гонорар) адвокатського бюро за надання правничої (правової) допомоги Замовнику визначеної в цих Актах становить 8 045, 13 грн та 3 656, 86 грн.

Даним актом підтверджується, що бюро надало, а клієнт прийняв правову (правничу) допомогу.

Отже, дослідивши всі подані докази суд встановив.

Відповідно до частини 1 статті 15 Господарського процесуального кодексу України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Згідно з підпунктом 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 126 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до статті 16 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частинами 3 та 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Таких доказів або обґрунтувань, в тому числі розрахунків, які б свідчили про неправильність розрахунку витрат або неналежність послуг адвоката до справи, відповідач не надав.

Між тим, суд дослідив додані до заяви докази та не встановив недотримання позивачем (його представниками) вимог частини 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач не звертався до суду із клопотаннями про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно частини 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог, позивач має право на стягнення з відповідача витрати на правничу допомогу частково у розмірі 11 361, 48 грн.

Керуючись статями 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕРМЕС-АГРО" про розподіл судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-виробнича компанія «МОНОЛІТ» (52010, Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Балівка, вул. Центральна, буд. 49; ідентифікаційний код 40710373) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕРМЕС-АГРО» (08300, Київська область, м. Бориспіль, вул. Завокзальна, буд. 2В; ідентифікаційний код 32782270) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11 361, 48грн.

В іншій частині заяви відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на додаткове рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Суддя В.І. Ярошенко