ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2022м. ДніпроСправа № 904/2943/22

Господарський суд Дніпропетровської області

у складі судді Дупляка С.А.,

без повідомлення (виклику) учасників справи,

дослідивши у спрощеному позовному провадженні матеріали справи № 904/2943/22

за позовом Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Казка"

про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

1. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Комунальне підприємство "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради (далі - позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою від 17.09.2022 за вих. №б/н до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Казка" (далі - відповідач) про стягнення 128.041,19 грн основної заборгованості.

Фактичною підставою позовних вимог визначено договір на надання послуг з водопостачання та водовідведення від б/д № 7691.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/2943/22 визначено суддю ДУПЛЯКА Степана Анатолійовича, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.09.2022.

Ухвалою від 19.09.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання та без виклику учасників справи за наявними у ній матеріалами (в порядку письмового провадження).

Через відділ документального забезпечення 13.10.2022 від відповідача надійшов відзив, у якому відповідач просить суд закрити провадження у справі № 904/2943/22 і відмовити у задоволенні позовних вимог.

Через відділ документального забезпечення 03.11.2022 від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач повідомив суд, що на погашення спірної заборгованості від відповідача надійшли грошові кошти у розмірі 7.600,00 грн, а тому заборгованість відповідача складає 120.441,19 грн.

Ухвалою від 04.11.2022 витребувано у позивача та відповідача докази, які підтверджують сплату відповідачем суми основного боргу у розмірі 7.600,00 грн (чи в іншому розмірі), а також зобов`язано позивача надати письмові пояснення щодо того, в якій частині (на яку суму) позивач підтримує позовні вимоги.

Через відділ документального забезпечення 09.11.2022 від відповідача надійшли заперечення, у яких відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими, а провадження таким, що підлягає закриттю.

Через відділ документального забезпечення 09.11.2022 від позивача надійшли письмові пояснення, у яких позивач обґрунтовує існування заборгованості на час вирішення спору по суті саме у розмірі 120.441,19 грн.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийняв рішення у справі.

З урахуванням режиму воєнного стану та можливості повітряної тривоги в місті Дніпрі у Господарському суді Дніпропетровської області встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи. Відтак, справу розглянуто у розумні строки, ураховуючи вищевказані обставини та факти.

Стислий виклад позиції позивача

Позовні вимоги мотивовані тим, що наявними у справі письмовими доказами є доведеним факт прострочення виконання відповідачем зобов`язань за договором, а тому з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості.

Стислий виклад позиції відповідача

Відповідач стверджує, що здійснив переплату послуг водопостачання та водовідведення. Акт-рахунок від 31.03.2022 не стосується спірного періоду. Крім цього, наявні підстави для закриття провадження у справі і відмови у задоволенні позовних вимог.

Доводи позивача щодо відзиву відповідача на позовну заяву

Позивач вважає, що заперечення відповідача не заслуговують на увагу, а позовні вимоги є обґрунтованими. Крім цього, позивач вказав, що на погашення спірної заборгованості від відповідача надійшли грошові кошти у розмірі 7.600,00 грн, а тому заборгованість відповідача складає 120.441,19 грн.

Доводи відповідача щодо відповіді на відзив

Відповідач заперечує проти прийняття до розгляду судом відповіді на відзив. Інформує суд, що позивач при розрахунку основної заборгованості не врахував оплати відповідача. Відповідач вважає, що провадження у справі підлягає закриттю.

2. ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

Предметом доказування у справі, відповідно до ч. 2 ст. 76 ГПК України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У даному випадку до предмета доказування входять обставини: укладення договору, поставки теплової енергії, оплати теплової енергії, наявності / відсутності заборгованості за договором.

Суд встановив, що 10.04.2003 між позивачем (далі позивач, водоканал) та відповідачем (далі відповідач, абонент) був укладений договір про надання послуг з водопостачання та водовідведення (далі - договір).

Згідно з п. 1.1 договору предмет даного договору є зобов`язання водоканалу надавати абоненту послуги водопостачання та водовідведення, а також зобов`язання абонента по сплаті вказаних послуг.

Пунктом 5.1 договору визначено, що розрахунки за надані послуги здійснюються у відповідності з діючим законодавством України на підставі рахунків згідно з затвердженими відповідним органом тарифом. У випадку зміни тарифів, які діяли на момент укладення договору, оплата абонентом наданих йому послуг здійснюється за новими тарифами.

Цей договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами, а саме з 31.01.2003 і діє в частині наданих послуг водопостачання та водовідведення до 31.01.2004, а в частині здійснення розрахунків за надані послуги до повного погашення заборгованості (п. 9.1 договору).

Відповідно до п.п. 3.2.1 п. 3.2 договору водоканал зобов`язаний забезпечити відпуск води в об`ємах, які вказані у розділі 2 договору по складу та властивостях, які відповідають нормативам, які встановлені Держстандартами України та МОЗ України.

Так, надання відповідачу послуг водопостачання та водовідведення у період з квітня 2021 року до грудня 2021 року підтверджується: звітом за розрахунковий місяць квітень 2021 року (а. с. 12, том 1); звітом за розрахунковий місяць травень 2021 року (а. с. 13, том 1); звітом за розрахунковий місяць червень 2021 року (а. с. 14, том 1); звітом за розрахунковий місяць липень 2021 року (а. с. 15, том 1); звітом за розрахунковий місяць серпень 2021 року (а. с. 16, том 1); звітом за розрахунковий місяць вересень 2021 року (а. с. 17, том 1); звітом за розрахунковий місяць жовтень 2021 року (а. с. 18, том 1); звітом за розрахунковий місяць листопад 2021 року (а. с. 19, том 1); звітом за розрахунковий місяць грудень 2021 року (а. с. 20, том 1); звітом за розрахунковий місяць грудень (20-31 числа) 2021 року (а. с. 21, том 1).

Позивач виставив відповідачу акти-рахунки для оплати послуг водопостачання та водовідведення наданих у період з квітня 2021 року до грудня 2021 року, а саме: акт-рахунок № 33413 від 30.04.2021 на суму 23.777,33 грн (а. с. 22, том 1); акт-рахунок №42528 від 31.05.2021 на суму 23.677,45 грн (а. с. 23, том 1); акт-рахунок № 51476 від 30.06.2021 на суму 24.370,24 грн (а. с. 24, том 1); акт-рахунок № 59600 від 31.07.2021 на суму 39.895,04 грн (а. с. 25, том 1); акт-рахунок № 69262 від 31.08.2021 на суму 31.108,67 грн (а. с. 26, том 1); акт-рахунок № 79041 від 30.09.2021 на суму 23.513,36 грн (а. с. 27, том 1); акт-рахунок № 87342 від 31.10.2021 на суму 13.178,53 грн (а. с. 28, том 1); акт-рахунок № 96490 від 30.11.2021 на суму 20.131,63 грн (а. с. 29, том 1); акт-рахунок №105788 від 31.12.2021 на суму 16.292,24 грн (а. с. 30, том 1); акт-рахунок № 25679 від 31.03.2022 на суму 1.441,19 грн (а. с. 31, том 1).

Згідно з п. 5.3 договору розрахунковим періодом для здійснення оплати послуг водопостачання та водовідведення визначено один календарний місяць. Абонент зобов`язаний оплатити надані послуги до 10 числа місяця наступного за розрахунковим.

Строк оплати послуг водопостачання та водовідведення наданих у період з квітня 2021 року до грудня 2021 року є таким, що настав.

Відповідач послуги водопостачання та водовідведення оплатив частково, у зв`язку з чим залишок боргу на час подачі позову складав 128.041,19 грн.

Проте, 09.11.2022 через відділ документального забезпечення від позивачасуд отримав виписки з особового рахунку, на підставі яких встановив, що відповідач 31.08.2022 здійснив оплату за договором у розмірі 1.600,00 грн, 29.09.2022 здійснив оплату за договором у розмірі 2.000,00 грн, 28.10.2022 здійснив оплату за договором у розмірі 4.000,00 грн. Загальна сума оплати за договором, яка відповідачем здійснена у період з 31.08.2022 до 28.10.2022 складає 7.600,00 грн.

Таким чином, на час прийняття рішення по суті позовних вимог позивач зменшив заявлену до стягнення з відповідача суму до 120.441,19 грн (письмові пояснення з вх. №38340/22 від 09.11.2022).

Наведені вище обставини і зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Предметом позову позивач визначив 120.441,19 грн основної заборгованості.

Підставою позовних вимог визначено договір про надання послуг з водопостачання та водовідведення від б/д № 7691.

Згідно з нормами ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. ст. 625, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України, ч. 1 ст. 173 ГК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України, яка кореспондується зі ст. 180 ГК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

В ч. 3 ст. 180 ГК України визначено, що при укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Оцінивши зміст договору, господарський суд встановив, що сторонами погоджено його істотні умови.

Договір підписано уповноваженими особами та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорено; не розірвано; не визнано недійсним.

Таким чином, укладений між сторонами договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з нормами статті 1 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" централізоване водовідведення господарська діяльність із відведення та очищення комунальних та інших стічних вод за допомогою комплексу об`єктів, споруд, колекторів, трубопроводів, пов`язаних єдиним технологічним процесом.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг визначає Закон України "Про житлово-комунальні послуги".

Так, предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках (частина 1 статті 2 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Відповідно до норм статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; колективний споживач - юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги; споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач.

Статтею 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.

Виконавцями комунальних послуг, зокрема, є: щодо послуг з централізованого водопостачання - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання; щодо послуг з централізованого водовідведення - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водовідведення.

Частиною 2 статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено обов`язок індивідуального споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

За правовою природою укладений між сторонами договір є договором про надання послуг з водопостачання та водовідведення.

Згідно зі ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач надав відповідачу послуги водопостачання та водовідведення у період з квітня 2021 року до грудня 2021 року на суму 207.385,68 грн. Вказане підтверджується звітом за розрахунковий місяць квітень 2021 року (а. с. 12, том 1), звітом за розрахунковий місяць травень 2021 року (а. с. 13, том 1), звітом за розрахунковий місяць червень 2021 року (а. с. 14, том 1), звітом за розрахунковий місяць липень 2021 року (а. с. 15, том 1), звітом за розрахунковий місяць серпень 2021 року (а. с. 16, том 1), звітом за розрахунковий місяць вересень 2021 року (а. с. 17, том 1), звітом за розрахунковий місяць жовтень 2021 року (а. с. 18, том 1), звітом за розрахунковий місяць листопад 2021 року (а. с. 19, том 1), звітом за розрахунковий місяць грудень 2021 року (а. с. 20, том 1) та звітом за розрахунковий місяць грудень (20-31 числа) 2021 року (а. с. 21, том 1).

Для оплати послуг водопостачання та водовідведення наданих у період з квітня 2021 року до грудня 2021 року позивач виставив відповідачу акти-рахунки (акт-рахунок № 33413 від 30.04.2021 на суму 23.777,33 грн (а. с. 22, том 1); акт-рахунок №42528 від 31.05.2021 на суму 23.677,45 грн (а. с. 23, том 1); акт-рахунок № 51476 від 30.06.2021 на суму 24.370,24 грн (а. с. 24, том 1); акт-рахунок № 59600 від 31.07.2021 на суму 39.895,04 грн (а. с. 25, том 1); акт-рахунок № 69262 від 31.08.2021 на суму 31.108,67 грн (а. с. 26, том 1); акт-рахунок № 79041 від 30.09.2021 на суму 23.513,36 грн (а. с. 27, том 1); акт-рахунок № 87342 від 31.10.2021 на суму 13.178,53 грн (а. с. 28, том 1); акт-рахунок № 96490 від 30.11.2021 на суму 20.131,63 грн (а. с. 29, том 1); акт-рахунок №105788 від 31.12.2021 на суму 16.292,24 грн (а. с. 30, том 1); акт-рахунок № 25679 від 31.03.2022 на суму 1.441,19 грн (а. с. 31, том 1).

Здійснивши правовий аналіз наявних у справі доказів, суд доходить висновку, що позивач належним чином виконав обов`язок з надання відповідачу послуг водопостачання та водовідведення.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 ГК України).

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Відповідно до п. 5.3 договору, строк оплати послуг є таким, що настав.

В порушення взятих на себе зобов`язань відповідач отримані від позивача послуги оплатив частково, у зв`язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем складає 120.441,19 грн.

Так, оцінивши фактичні обставини справи, господарський суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 120.441,19 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Оцінка аргументів учасників справи

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивач довів обставини наявності спірної заборгованості у повному обсязі.

Водночас, належних доказів на підтвердження у повному обсязі своїх доводів, викладених у відзиві, відповідач суду не надав.

Посилання відповідача на лист від 30.08.2022 за вих. № 4861/2614 не доводить безпідставності вимог позивача, оскільки вказаний лист долучено до матеріалів справи саме відповідачем і він не є первинним доказом у справі № 904/2943/22.

Суд звертає увагу, що позивач надав разом з відзивом підписані акт-рахунок №33413 від 30.04.2021 на суму 23.777,33 грн, акт-рахунок №42528 від 31.05.2021 на суму 23.677,45 грн та акт-рахунок № 51476 від 30.06.2021 на суму 24.370,24 грн, які стосуються предмета спору у справі № 904/2943/22.

Разом з цим, відповідач долучив до матеріалів справи акт-рахунок № 8177 від 29.01.2021 на суму 18.265,42 грн, акт-рахунок № 17167 від 28.02.2021 на суму 20.974,60 грн та акт-рахунок № 25109 від 31.03.2021 на суму 21.707,83 грн, які не стосуються спірної заборгованості, а тому не беруться судом до уваги.

Суд звертає увагу, що відповідач стверджує про безпідставність вимог позивача, посилаючись на акт звіряння № 01/10/22 від 01.10.2022, у якому зазначено надані відповідачем акти-рахунки, а також стверджує, що станом на 01.10.2022 у нього (відповідача) перед позивачем наявна переплати за послуги водопостачання та водовідведення у розмірі 11.119,47 грн.

Проте, суд, надаючи оцінку акту звіряння № 01/10/22 від 01.10.2022, встановив відсутність відображення послуг водопостачання і водовідведення, які були надані відповідачу у період з липня 2021 року до грудня 2021 року, а тому вказаний доказ відхиляє і наголошує, що акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Більш того, суд звертає увагу, що саме відповідач у відзиві стверджує, що дію договору було припинено з 01.01.2022, що вказує на те, що до грудня 2021 року включно відповідач отримував за вказаним договором послуги водопостачання та водовідведення.

Посилання відповідача на те, що акт-рахунок № 25679 від 31.03.2022 не має відношення до справи № 904/2943/22, оскільки договір припинив свою дію з 01.01.2022 судом відхиляються з огляду на таке. Акт-рахунок № 25679 від 31.03.2022 на суму 1.441,19 грн (а. с. 31, том 1) виставлено на підставі наданого саме відповідачем позивачу звіту за розрахунковий місяць грудень (20-31 числа) 2021 року (а. с. 21, том 1) і стосується вказаний акт-рахунок послуг водопостачання та водовідведення, наданих у період з 20 числа до 31 числа грудня місяця 2021 року.

Оцінивши заперечення відповідача суд встановив, що платіжне доручення від 28.01.2022 за № 806 на суму 10.000,00 грн враховане на підтвердження погашення заборгованості за спірний період.

Посилання відповідача, що платіжним дорученням № 795 від 28.12.2021 на суму 8.000,00 грн та платіжним дорученням № 785 від 29.11.2021 на суму 18.400,00 грн було сплачено саме спірну заборгованість не підтверджено належними доказами, оскільки договір між сторонами укладений з 2000 року, а призначення платежу визначене відповідачем так: «за водопостачання та водовідведення згідно договору № 7691 від 04.01.2000». Тому вказані заперечення відповідача відхиляються судом як необґрунтовані.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Суд також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Беручи до уваги наведене, всі інші аргументи учасників справи суд з урахуванням п. 3 ч. 4 ст. 238 ГПК України відхиляє як такі, що не стосуються предмета спору, є явно необґрунтованими та неприйнятними з огляду на законодавство та усталену судову практику.

У справі, що розглядається, суд, дійшов висновку, що позовні вимоги із зазначених позивачем підстав підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73 - 79, 86, 129, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Казка" (49089, м. Дніпро, вул. Академіка Янгеля, буд. 17; ідентифікаційний код 21929160) на користь Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради (49001, м.Дніпро, вул. Троїцька, буд. 21-А; ідентифікаційний код 03341305) 120.441,19 грн (сто двадцять тисяч чотириста сорок одну грн 19 коп) основної заборгованості, 2.481,00 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одну грн 00 коп) судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.А. Дупляк