РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2022 м. КиївСправа № 910/7065/22

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "МОКРА СПРАВА";

до: фізичної особи-підприємця ЖЕРЕГІНА ОЛЕКСАНДРА ЮРІЙОВИЧА;

про: зобов`язання підписати акт та стягнення 896.478,30 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю "МОКРА СПРАВА" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до фізичної особи-підприємця ЖЕРЕГІНА ОЛЕКСАНДРА ЮРІЙОВИЧА про зобов`язання підписати акт та стягнення 896.478,30 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов`язання за укладеним між сторонами спору договором суборенди нежитлових приміщень від 01.09.2018 № 01/09/2018, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогами про зобов`язання підписати акт здачі-приймання об`єкта суборенди та стягнення з відповідача 896.478,30 грн., з яких: 394.000,00 грн. - основна заборгованість, 302.442,08 грн. - пеня, 40.848,49 грн. - 3 % річних та 159.187,73 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду від 15.08.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/7065/22 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив з урахуванням: переліку обставин, які встановлені рішеннями судів, які набрали законної сили; відсутність підписання між сторонами спору додатків до договору суборенди нежитлових приміщень від 01.09.2018 № 01/09/2018 (плану та акту приймання-передачі обладнання та майна); наявність ідентичного договору суборенди укладеного між позивачем та фізичною особою-підприємцем Чумак Тетяною Іванівною; недобросовісної поведінки позивача; відсутність порушеного права позивача; наявність підстав для застосування строків позовної давності.

Позивач скориставшись своїм правом, наданим ст. 166 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відповідь на відзив, в якій зазначив про наступне: наявність акту приймання-передачі об`єкта суборенди за договором суборенди нежитлових приміщень від 01.09.2018 № 01/09/2018, як доказу приймання відповідачем приміщення у користування; здійснення відповідачем часткової оплати за договором суборенди нежитлових приміщень від 01.09.2018 № 01/09/2018; наявність договорів суборенди з іншими юридичними особами; договірні відносини позивача з фізичною особою-підприємцем Чумак Тетяною Іванівною не мають жодного відношення до спору у даній справі; заява відповідача про застосування строків позовної давності є необґрунтованою враховуючи дію карантину, який не припинив свою дію.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 167 Господарського процесуального кодексу України, надав суду заперечення на відповідь на відзив, в яких, крім доводів, викладених в поданому до суду відзиві, зазначив про те, що листом від 05.10.2022 № 1/05-10-2022 приватне акціонерне товариство "КОМПЛЕКС "ЛИБІДСЬКИЙ" повідомило адвоката Шевченко О.М. про те, що відповідно до п. 6.2.1.4 укладеного між позивачем, як орендарем, та приватним акціонерним товариством "КОМПЛЕКС "ЛИБІДСЬКИЙ" договору оренди нежитлових приміщень від 15.06.2010, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Фроловою О.О., орендодавцем не надавалась згода орендарю на укладення договору суборенди нежитлових приміщень № 01/09/18 від 01.09.2018 (приміщення 110 кв.м.) із відповідачем. Також відповідач зазначив про факти, встановлені у постанові Північного апеляційного господарського суду від 06.09.2022 у справі № 910/228/22.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як орендарем та відповідачем, як суборендарем укладено договір суборенди нежитлових приміщень від 01.09.2018 № 01/09/2018 (далі - Договір), відповідно до предмету якого позивач передає, а відповідач приймає в строкове платне користування на умовах суборенди нежитлові приміщення площею 110 (сто десять) м.кв., згідно плану зазначеного в додатку № 3 до цього Договору (далі - об`єкт суборенди), що розташовані в нежилому будинку - приміщенні мийки, за адресою: 03039, м. Київ, вул. Грінченка Миколи, будинок 18 (вісімнадцять), літера "Б" (п. 1.1 Договору).

Пунктом 1.2 Договору визначено, що майно, що здається в суборенду, позивач орендує відповідно до договору оренди нежитлових приміщень, посвідченого 15.06.2010 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Фроловою О.О., за реєстровим номером 395, з усіма додатками, змінами та доповненнями до нього.

Положеннями пункту 4.2 Договору передбачено, що всього за користування 110 (сто десять) м.кв. об`єкту суборенди, плата за суборенду складає 33.000,00 грн. з ПДВ.

Умовами пункту 3.2 Договору визначено, що строк суборенди складає 1 (один) рік, а саме до 31.08.2019.

Відповідно до пункту 4.4 Договору, плата за суборенду за поточний місяць сплачується в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позивача, що вказаний в цьому Договорі, або готівкою в касу позивача, не пізніше 05-го (п`ятого) числа поточного місяця, на підставі цього Договору, незалежно від наслідків господарської діяльності відповідача. Підставою для сплати за суборенду є цей Договір.

Між сторонами Договору підписано акт приймання-передачі об`єкта суборенди від 01.09.2018 № б/н (додаток № 1 до Договору), який підписаний сторонами та скріплений відбитками їх печаток, відповідно до якого позивач передав, а відповідач прийняв об`єкт суборенди за Договором, а саме: частину приміщення загальною площею 110.0 кв.м.

Приписами частин 1, 3 статті 774 Цивільного кодексу України встановлено, що передання наймачем речі у володіння та користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Позивач стверджує, що відповідачем не здійснено повного розрахунку з орендної плати за Договором в період з 01.09.2018 по 31.08.2019.

Так відповідачем здійснені оплати за Договором, а саме: платіжне доручення від 10.10.2018 № 872 на суму 1.000,00 грн. (за оренду нежитлових приміщень за жовтень згідно договору № 01/09/18) та від 13.11.2018 № 918 на суму 1.000,00 грн. (за оренду нежитлових приміщень за листопад 2018Р. згідно договору № 01/09/18).

Позивач звернувся до відповідача з листом від 28.07.2022 № 28/07/22-1 та повторним листом від 28.07.2022 № 28/07/22-2 про сплату заборгованості за Договором та підписання акту здачі-приймання об`єкту суборенди за Договором, які залишені відповідачем без виконання.

Вказані обставини призвели до звернення позивача до господарського суду з позовними вимогами про зобов`язання підписати акт здачі-приймання об`єкта суборенди та стягнення з відповідача основної заборгованості за Договором в період з 01.09.2018 по 31.08.2019 в сумі 394.000,00 грн.

Враховуючи, що у правовідносинах сторін даного спору має місце допущене з боку відповідача порушення грошового зобов`язання за Договором, позивачем заявлена вимога про застосування до відповідача господарської санкції у вигляді пені в сумі 302.442,08 грн.

Також позивачем заявлені вимог про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 40.848,49 грн. та інфляційних втрат в сумі 159.187,73 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з урахуванням наступного.

Так, в матеріалах справи наявна копія договору суборенди нежитлових приміщень від 01.12.2018 № 01/12/2018, укладеного між позивачем, як орендарем та фізичною особою-підприємцем Чумак Тетяною Іванівною, як суборендарем, відповідно до предмету якого позивач передає, а суборендар приймає в строкове платне користування на умовах суборенди нежитлові приміщення площею 110 (сто десять) м.кв., згідно плану зазначеного в додатку № 2 до цього договору (далі - об`єкт суборенди), що розташовані в нежилому будинку - приміщенні мийки, за адресою: 03039, м. Київ, вул. Грінченка Миколи, будинок 18 (вісімнадцять), літера "Б" (п. 1.1).

Між сторонами договору суборенди нежитлових приміщень від 01.12.2018 № 01/12/2018 підписано акт приймання-передачі об`єкта суборенди від 01.12.2018 № б/н (додаток № 1 до Договору), який підписаний сторонами, відповідно до якого позивач передав, а суборендар прийняв об`єкт суборенди за Договором, а саме: частину приміщення загальною площею 110.0 кв.м.

Приписами частини 4 статті 75 Господарського кодексу України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 10.08.2021 у справі № 910/19883/20, яке залишено без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.01.2022, за позовом позивача до фізичної особи-підприємця Чумак Тетяни Іванівни про стягнення 198.000,00 штрафу згідно договору оренди нерухомого майна, зокрема, встановлено:

"01.12.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мокра справа" (далі по тексту також - ТОВ "Мокра справа", орендар, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Чумак Тетяною Іванівною (далі по тексту також - суборендар, відповідач), укладено договір суборенди нежитлового приміщення №01/12/2018 (далі по тексту також - договір суборенди), відповідно до умов якого орендар передав, а суборендар прийняв в строкове платне користування на умовах суборенди нежитлові приміщення площею 110 м. кв., згідно плану зазначеного в додатку № 3 до цього договору (далі по тексту також - об`єкт), що розташовані в нежилому будинку - приміщенні мийки, за адресою: 03039, м.Київ, вул.Грінченка Миколи, будинок 18, літера "Б"".

"Актом приймання-передачі об`єкта суборенди від 01.12.2018 підтверджується факт передачі об`єкта суборенди в суборенду відповідачу.".

"Як встановлено судом, сторонами умовами Договору суборенди (із врахуванням внесених доповнень) узгоджено термін повернення об`єкта суборенди, а саме не пізніше 30.11.2019.".

"Поряд з тим, матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем даного обов`язку у визначену сторонами дату, в тому числі щодо надіслання на адресу позивача підписаного зі сторони ФОП Чумак Т.І. відповідного Акту.".

"Окрім того, суд зазначає, що в матеріалах справи наявний акт передачі-прийняття об`єкта суборенди від 16.12.2019, складений між Приватним акціонерним товариством "Комплекс "Либідський" (орендодавець, власник об`єкту суборенди) та Фізичною особою - підприємцем Чумак Тетяною Іванівною (суборендар, відповідач), який підписаний сторонами без заперечень та зауважень (а.с.26, т.2). Враховуючи те, що з 12.12.2019 договір оренди від 15.06.2010 припинив свою дію, а строк договору суборенди не може перевищувати строку договору оренди, суборендар повернув об`єкт суборенди орендодавцю (власнику об`єкту суборенди) 16.12.2019.".

"Надаючи оцінку вказаному акту суд зважає, що з 12.12.2019 права ТОВ "Мокра справа" на об`єкт суборенди припинились у зв`язку із закінченням строку дії договору оренди від 15.05.2010. З огляду на викладене, ПрАТ "Комплекс "Либідський", як власник об`єкта оренди, є правомочним на його прийняття із суборенди.".

Судом встановлено, що план переданого в суборенду приміщення (додаток № 3 до Договору) між сторонами Договору не підписаний.

Приймаючи до уваги те, що акт приймання-передачі об`єкта суборенди від 01.09.2018 № б/н (додаток № 1 до Договору) та акт приймання-передачі об`єкта суборенди від 01.12.2018 № б/н (додаток № 1 до договору суборенди нежитлових приміщень від 01.12.2018 № 01/12/2018, укладеного між позивачем, як орендарем та фізичною особою-підприємцем Чумак Тетяною Іванівною, як суборендарем) є ідентичними в частині переданого приміщення, суд дійшов висновку, що об`єкт суборенди за Договором був переданий позивачем в суборенду фізичній особі-підприємцю Чумак Тетяні Іванівні повторно 01.12.2018.

Таким чином, враховуючи обставини встановлені рішенням господарського суду Вінницької області від 10.08.2021 у справі № 910/19883/20, об`єкт суборенди за Договором перебував у користуванні фізичної особи-підприємця Чумак Тетяни Іванівни з 01.12.2018 по 16.12.2019.

Приймаючи до уваги викладені вище обставини, позовна вимога про зобов`язання відповідача підписати акт здачі-приймання об`єкта суборенди задоволенню не підлягає, оскільки, як встановлено вище судом, об`єкт суборенди за укладеним між сторонами спору Договором переданий позивачу 16.12.2019, тобто ще до звернення останнього до суду із даним позовом.

Приписами частини 6 статті 762 Цивільного кодексу України встановлено, що наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості за Договором в період з 01.12.2018 по 31.08.2019 є необґрунтованою та задоволенню не підлягає, оскільки об`єкт суборенди за Договором не був у користуванні відповідача через обставини, за які він не відповідає, а перебував у користуванні фізичної особи-підприємця Чумак Тетяни Іванівни з 01.12.2018 по 16.12.2019.

Вирішуючи спір в частині стягнення з відповідача частини заявленої до стягнення основної заборгованості в період з 01.09.2018 по 30.11.2018 суд зазначає наступне.

Приписами статей 256, 257 Цивільного кодексу України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до накладної відділення поштового зв`язку на конверті в якому надісланий позов, останній поданий до суду - 01.08.2022.

Приймаючи до уваги положення пункту 4.4 Договору, першим днем прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання за Договором за вересень 2018, жовтень 2018 та листопад 2018 є 06.09.2018, 06.10.2018 та 06.11.2018 відповідно.

Таким чином, строк позовної давності по заборгованості відповідача за укладеним між сторонами спору Договором в період з 01.09.2018 по 30.11.2018, а саме:

- за вересень 2018 - почався 06.09.2018 та закінчився 06.09.2021;

- за жовтень 2018 - почався 06.10.2018 та закінчився 06.10.2021;

- за листопад 2018 - почався 06.11.2018 та закінчився 06.11.2021.

Відтак, сума основної заборгованості за Договором в період з 01.09.2018 по 30.11.2018 задоволенню не підлягає у зв`язку із спливом строку позовної давності про застосування якого відповідачем подана до суду письмова заява.

Посилання позивача на поширення коронавірусної хвороби (COVID-19), як підставу для поновлення строку позовної давності судом відхилені, оскільки про існування заборгованості за якою судом застосовано правила про позовну давність (період з 01.09.2018 по 30.11.2018) позивачу було відомо ще до початку дії карантину, пов?язаного із запобіганням поширення коронавірусної хвороби (COVID-19), введеного в дію постановою КМУ "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" від 11.03.2020 № 211 із змінами та доповненнями.

Підсумовуючи викладені вище обставини позовна вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості за Договором в період з 01.09.2018 по 31.08.2019 в сумі 394.000,00 грн. є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Позовні вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 302.442,08 грн., 3 % річних в сумі 40.848,49 грн. та інфляційних втрат в сумі 159.187,73 грн. задоволенню не підлягають, оскільки є похідними вимогами від вимоги про стягнення з відповідача основної заборгованості за Договором у задоволенні якої судом відмовлено.

Решта доводів та заперечень сторін спору судом відхилені, оскільки не впливають на вирішення спору по суті.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 та пункту 2 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати позивача у вигляді витрат на правову допомогу, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Балац