РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.11.2022Справа № 910/8925/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Князькова В.В.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу

за позовом Національного університету "Києво-Могилянська академія", м.Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Аутдор", м.Одеса

про стягнення 6259,13 грн, -

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Національний університет "Києво-Могилянська академія" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Аутдор" про стягнення заборгованості з орендної плати за договором оренди №6318 від 30.11.2012 в розмірі 2842,11 грн, пені в сумі 179,77 грн, 3% річних в розмірі 154,45 грн, інфляційних втрат в розмірі 733,38 грн та заборгованості за послуги з експлуатаційного та господарського обслуговування за договором відшкодування від 30.11.2012 в сумі 587 грн, відшкодування податку на землю в розмірі 267,19 грн, пені в розмірі 50,56 грн, 3% річних в сумі 46,33 грн, інфляційних втрат в сумі 224,63 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем своїх обов`язків за договором оренди №6318 від 30.11.2012 та договором відшкодування від 30.11.2012 в частині внесення платежів за березень-листопад 2020 року.

Ухвалою від 13.09.2022 відкрито провадження в справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов.

Відповідач відзиву на позов не подав, клопотання про продовження строку на подачу відзиву не заявив, проте, про розгляд справи був повідомлений належним чином з урахуванням такого.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з ч. 2 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи-підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 65005, м.Одеса, вул.Балківська, 120/1.

Конверт з ухвалою суду про відкриття провадження було повернуто на адресу Господарського суду міста Києва з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Наразі, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За приписами ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Одночасно, з огляду на те, що до суду не надходило клопотань учасників справи або одного з них в порядку частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, господарський суд розглядає справу без проведення судового засідання.

Відповідно до ч.4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

30.11.2012 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м.Києву (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтер Аутдор" (орендар) було укладено договір №6318 оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, за умовами п.1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - частини стін нежитлового приміщення загальною площею 4,32 кв.м (2,16 кв.м - на першому поверсі, біля входу; 2,16 кв.м - на другому поверсі, в зоні відпочинку), розміщене за адресою: м.Київ, вул.Волоська, 8/5, в приміщенні навчального корпусу №5, що перебуває на балансі Національного університету "Києво-Могилянська академія" (балансоутримувач), вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку станом на 31.05.2012 і становить 37 000 грн.

У п.1.2 договору №6318 від 30.11.2012 вказано, що майно передається в оренду з метою розміщення двох об`єктів внутрішньої реклами, інформаційних стендів.

Орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі майна(п.2.1 договору №6318 від 30.11.2012).

У п.п.3.1, 3.2, 3.3, 3.4 договору №6318 від 30.11.2012 вказано, що орендна плата визначається на підстав Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропозиції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету міністрів України від 04.10.1995 №786 і становить без податку на додану вартість за базовий місяць оренди - травень 2012 383,75 грн. Орендна плата за перший місяць оренди листопад 2012 встановлюється шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за червень, липень, серпень, вересень, жовтень листопад 2012. Нарахування податку на додану вартість на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний мідяк. У разі користування майном протягом неповного календарного місяця (першого та/або останнього місяців оренди) добова орендна плата за дні користування визначається згідно з чинною Методикою розрахунку на основі орендної плати за відповідні місяці пропорційно дням користування.

У п.3.6 договору №6318 від 30.11.2012 вказано що орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 50% до 50% щомісяця не пізніше 10 числа місяця наступного ща звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції відповідно до пропорцій розподілу, встановлених Кабінетом міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

У п.3.7 договору №6318 від 30.11.2012 вказано, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та баласноутримувачу у визначеному п.3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожен день прострочення, включаючи день оплати.

Цей договір укладено строком на 1 календарний рік, що діє з 30.11.2012 до 30.11.2013 включно. У разі відсутності заяви однієї зі сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження цього договору (п.п.10.1, 10.4 договору №6318 від 30.11.2012).

Договором №6318/01 від 11.12.2013 строк дії договору №6318 від 30.11.2012 продовжено до 30.11.2014.

У подальшому листами Регіонального відділення Фонду державного майна України по м.Києву було повідомлено орендаря про продовження терміну дії договору №6318 від 30.11.2012.

Договором №6318/05 від 21.03.2019 контрагентами було погоджено збільшення розміру орендної плати до 412,12 грн (за базовий місяць листопад 2018).

30.11.2012 між Національним університетом "Києво-Могилянська академія" (НаУКМА) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтер Аутдор" (орендар) було укладено договір про відшкодування витрат орендодавцеві на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендареві, за умовами п.1.1 якого НаУКМА забезпечує електро-, теплопостачанням та іншими комунальними послугами (далі - комунальні послуги) орендоване приміщення, а орендар відшкодовує НаУКМА всі витрати, що зазначені в цьому договорі, які має НаУКМА при передачі в оренду приміщень за адресою: м. Київ, вул. Волоська, 8/5, в приміщенні навчального корпусу № 5, загальною площею 4,32 кв.м (2,16 кв.м - на першому поверсі, біля входу та 2,16 кв.м - на другому поверсі, в зоні відпочинку), відповідно до Плану розташування приміщення, зазначеного в Звіті про незалежну оцінку вартості майна від 31 травня 2012 року до договору оренди №6318 від « 30» листопада 2012 року, з метою розміщення об`єктів внутрішньої реклами, інформаційного стенду (лайт-боксу).

2.1.5. У п.2.1 договору №6318/05 від 21.03.2019 НаУКМА зобов`язується: забезпечувати орендовані приміщення комунальними послугами протягом терміну дії договору оренди за умови виконання орендарем взятих на себе зобов`язань за цим договором щодо їх вчасного та повного відшкодування; визначати кількість та вартість спожитих орендарем комунальних послуг згідно з чинними методиками здійснення таких розрахунків на підставі цін та тарифів на такі комунальні послуги. Після встановлення лічильників орендарем, разом з представником орендаря щомісяця знімати показники лічильників, складати акт та здійснювати розрахунки комунальних послуг на підставі такого акту. Щомісяця, починаючи з дати підписання цього договору, надавати Орендареві розрахунки витрат, рахунки та податкові накладні на відшкодування орендарем НаУКМА витрат за спожиті Орендарем комунальні послуги. Щомісяця, починаючи з дати підписання договору оренди, надавати орендареві розраховані за чинними порядком здійснення розрахунку податку за землю рахунки на відшкодування орендарем НаУКМА витрат щодо сплати податку за землю, зайнятої орендованим приміщенням.

Згідно п.2.3 договору №6318/05 від 21.03.2019 орендар зобов`язується, в тому числі, щомісяця відшкодовувати НаУКМА, починаючи з дати підписання договору оренди, плату за надані НаУКМА комунальні послуги, понесені експлуатаційні витрати (які матиме НаУКМА), витрати щодо сплати податку за землю, за відповідними рахунками НаУКМА протягом трьох робочих днів з дати виписки такого рахунку шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок НаУКМА. У разі зміни вартості комунальних послуг, розрахунку розміру податку на землю, понесених експлуатаційних витрат (які матиме НаУКМА), якщо це сталося в результаті змін у цінах, тарифах, коефіцієнтах, методиках здійснення таких розрахунків, вчасно та у повному обсязі відшкодовувати плату НаУКМА за усі понесені витрати на підставі його рахунків.

У п.3.3 договору №6318/05 від 21.03.2019 вказано, що при несвоєчасному відшкодуванні орендарем НаУКМА плати за комунальні послуги, податку на землю, експлуатаційних витрат орендар зобов`язаний сплатити пеню із розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України від несплаченої суми за кожен день прострочення, а НаУКМА має право припинити постачання комунальних послуг орендареві до повного відшкодування Орендарем НаУКМА заборгованості.

Цей договір набуває чинності з дати його укладення сторонами та діє до закінчення терміну дії договору оренди (п.5.1 договору №6318/05 від 21.03.2019).

У додатку до договору №6318/05 від 21.03.2019 контрагентами визначено калькуляцію вартості експлуатаційного та господарського обслуговування до договору оренди №6318 від 30.11.2012 .

Додатковою угодою №2 від 01.06.2018 сторонами погоджено внесення змін до калькуляції.

Як свідчать матеріали справи, майно було передано у строкове платне користування відповідачу згідно акту приймання-передачі від 30.11.2012.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтер Аутдор" згідно акту приймання-передачі від 30.11.2020 було повернуто об`єкт Регіональному відділенню Фонду державного майна України по м.Києву.

Як вказує позивача, всупереч умов укладених між сторонами договорів, орендарем не було належним чином виконано своїх зобов`язань в частині сплати орендних платежів за березень-листопад 2020, в результаті чого утворилась заборгованість перед балансоутримувачем в сумі 2842,11 грн, а також з відшкодування витрат на утримання об`єкта на суму 587 грн та відшкодування земельного податку в розмірі 267,19 грн. Вказані обставини і стали підставою для нарахування пені, 3% річних, інфляційних втрат та звернення до суду з розглядуваним позовом.

Оцінюючи вказані вище обставини, суд дійшов висновку щодо наявності достатніх підстав для задоволення позовних вимог. При цьому, суд виходить з такого.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

За приписами ч.ч.1, 2, 3, 5 ст.762 Цивільного кодексу України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Як було встановлено вище, у п.п.3.1, 3.2, 3.3, 3.4 договору №6318 від 30.11.2012 вказано, що орендна плата визначається на підстав Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропозиції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету міністрів України від 04.10.1995 №786 і становить без податку на додану вартість за базовий місяць оренди - травень 2012 383,75 грн. Орендна плата за перший місяць оренди листопад 2012 встановлюється шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за червень, липень, серпень, вересень, жовтень листопад 2012. Нарахування податку на додану вартість на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний мідяк. У разі користування майном протягом неповного календарного місяця (першого та/або останнього місяців оренди) добова орендна плата за дні користування визначається згідно з чинною Методикою розрахунку на основі орендної плати за відповідні місяці пропорційно дням користування.

У п.3.6 договору №6318 від 30.11.2012 вказано що орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 50% до 50% щомісяця не пізніше 10 числа місяця наступного ща звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції відповідно до пропорцій розподілу, встановлених Кабінетом міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

У додатку до договору №6318/05 від 21.03.2019 контрагентами визначено калькуляцію вартості експлуатаційного та господарського обслуговування до договору оренди №6318 від 30.11.2012 .

Додатковою угодою №2 від 01.06.2018 сторонами погоджено внесення змін до калькуляції.

Згідно п.2.3 договору №6318/05 від 21.03.2019 орендар зобов`язується, в тому числі, щомісяця відшкодовувати НаУКМА, починаючи з дати підписання договору оренди, плату за надані НаУКМА комунальні послуги, понесені експлуатаційні витрати (які матиме НаУКМА), витрати щодо сплати податку за землю, за відповідними рахунками НаУКМА протягом трьох робочих днів з дати виписки такого рахунку шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок НаУКМА. У разі зміни вартості комунальних послуг, розрахунку розміру податку на землю, понесених експлуатаційних витрат (які матиме НаУКМА), якщо це сталося в результаті змін у цінах, тарифах, коефіцієнтах, методиках здійснення таких розрахунків, вчасно та у повному обсязі відшкодовувати плату НаУКМА за усі понесені витрати на підставі його рахунків.

Договором №6318/05 від 21.03.2019 контрагентами було погоджено збільшення розміру орендної плати до 412,12 грн (за базовий місяць листопад 2018).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договорів №6318 від 30.11.2012 й №6318/05 від 21.03.2019 позивачем направлялись на адресу відповідача рахунки за період з березня по листопад 2020 на оплату частини балансотримувача на орендну плату, відшкодування земельного податку та експлуатаційне й господарське обслуговування об`єкта оренди.

Отже, виходячи з всього вищевикладеного у сукупності, суд дійшов висновку, що строк внесення орендарем на рахунок балансоутримувача орендної плати (50%) за період з березня по листопад 2020, а також відшкодування витрат балансоутримувача на утримання майна настав.

Здійснивши перевірку наведеного позивачем розрахунку суми заборгованості зі сплати на рахунок балансоутримувача орендних платежів та платежів за договором №6318/05 від 21.03.2019 , суд дійшов висновку, що останній є арифметично вірним.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїс-Матеос проти Іспанії» від 23 червня 1993 р.).

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У ст.77 Господарського процесуального кодексу України вказано, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Проте, вступереч принципу змагальності учасників судового процесу, відповідачем доказово обгрунтованих заперечень з приводу розміру заборгованості за договорами №6318 від 30.11.2012 й №6318/05 від 21.03.2019 надано не було, обґрунтованості обставин, які повідомлені позивачем, не спростовано.

За таких обставин, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог Національного університету "Києво-Могилянська академія" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Аутдор" про стягнення заборгованості з орендної плати за договором оренди №6318 від 30.11.2012 в розмірі 2842,11 грн та заборгованості за послуги з експлуатаційного та господарського обслуговування за договором відшкодування від 30.11.2012 в сумі 587 грн, відшкодування податку на землю в розмірі 267,19 грн.

Щодо вимог про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат суд зазначає таке.

Згідно з ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За приписами ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. (ч.ч. 2, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов`язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

У ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України зазначено, що у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Разом з тим, згідно зі ст.1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

У п.3.7 договору №6318 від 30.11.2012 вказано, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та баласноутримувачу у визначеному п.3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожен день прострочення, включаючи день оплати.

У п.3.3 договору №6318/05 від 21.03.2019 вказано, що при несвоєчасному відшкодуванні орендарем НаУКМА плати за комунальні послуги, податку на землю, експлуатаційних витрат орендар зобов`язаний сплатити пеню із розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України від несплаченої суми за кожен день прострочення, а НаУКМА має право припинити постачання комунальних послуг орендареві до повного відшкодування Орендарем НаУКМА заборгованості.

Одночасно, відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 Цивільного кодексу України ) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та 3 % річних від простроченої суми.

У кредитора згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України є право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат та 3 % річних за період прострочення в оплаті основного боргу.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 07 квітня 2020 року у справі № 910/4590/19 (провадження № 12-189гс19) зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та 3 % річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про їх сплату є додатковою до основної вимоги.

Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення.

З метою захисту інтересів постраждалої сторони законодавець може встановлювати правила, спрямовані на те, щоб така сторона не була позбавлена компенсації своїх майнових втрат. Такі правила мають на меті компенсацію постраждалій стороні за рахунок правопорушника у певному, заздалегідь визначеному розмірі (встановленому законом або договором) майнових втрат у спрощеному порівняно зі стягненням збитків порядку, і ця спрощеність полягає в тому, що кредитор (постраждала сторона) не повинен доводити розмір його втрат, на відміну від доведення розміру збитків.

Нарахування на суму боргу 3 % річних та інфляційних втрат відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19).

Судом вище було встановлено обставини порушення з боку відповідача своїх обов`язків з оплати за період з березня по листопад 2020 орендних платежів балансоутримувачу, експлуатаційних витрат та відшкодування земельного податку.

Наведене свідчить про виникнення у позивача права на застосування до відповідача заходів відповідальності за порушення грошового зобов`язання, що передбачені умовами договорів №6318 від 30.11.2012 й №6318/05 від 21.03.2019 (пеня), а також приписами ст.625 Цивільного кодексу України.

Здійснивши перевірку арифметичної вірності розрахунків позивача, суд дійшов висновку, що останні є вірними, а отже позовні вимоги в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Аутдор" за порушення умов договору оренди №6318 від 30.11.2012 пені в сумі 179,77 грн, 3% річних в розмірі 154,45 грн, інфляційних втрат в розмірі 733,38 грн та договору відшкодування від 30.11.2012 пені в розмірі 50,56 грн, 3% річних в сумі 46,33 грн, інфляційних втрат в сумі 224,63 грн є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно приписів ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Національного університету "Києво-Могилянська академія" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Аутдор" про стягнення заборгованості з орендної плати за договором оренди №6318 від 30.11.2012 в розмірі 2842,11 грн, пені в сумі 179,77 грн, 3% річних в розмірі 154,45 грн, інфляційних втрат в розмірі 733,38 грн та заборгованості за послуги з експлуатаційного та господарського обслуговування за договором відшкодування від 30.11.2012 в сумі 587 грн, відшкодування податку на землю в розмірі 267,19 грн, пені в розмірі 50,56 грн, 3% річних в сумі 46,33 грн, інфляційних втрат в сумі 224,63 грн - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Аутдор" (65005, Одеська обл., місто Одеса, вул.Балківська, будинок 120/1, ) на користь Національного університету "Києво-Могилянська академія" (04070, місто Київ, вул.Григорія Сковороди, будинок 2, ) заборгованість з орендної плати за договором оренди №6318 від 30.11.2012 в розмірі 2842,11 грн, пеню в сумі 179,77 грн, 3% річних в розмірі 154,45 грн, інфляційні втрати в розмірі 733,38 грн, заборгованість за послуги з експлуатаційного та господарського обслуговування за договором відшкодування від 30.11.2012 в сумі 587 грн, відшкодування податку на землю в розмірі 267,19 грн, пеню в розмірі 50,56 грн, 3% річних в сумі 46,33 грн, інфляційні втрати в сумі 224,63 грн та судовий збір в сумі 2481 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до апеляційного господарського суду.

Повний текст складено 14.11.2022.

Суддя В.В. Князьков