ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2022 року м.Дніпро Справа № 904/1463/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Антоніка С.Г.(доповідач),

суддів Дарміна М.О., Чус О.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Екоспецтранс" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.08.2022 (суддя Назаренко Н.Г., повний текст якої підписаний 22.08.2022) у справі №904/1463/22

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екоспецтранс", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Відповідача - Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта", м. Київ

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Відповідача ОСОБА_1 , м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про відшкодування збитків в порядку регресу в розмірі 60 758,19 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Екоспецтранс" збитків в порядку регресу в розмірі 60 758,19 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 22.08.2022 позов задоволено.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, господарський суд виходив з обставин несплати відповідачем позивачу залишку страхового відшкодування в сумі 60 758,19 грн., що підтверджено належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи.

Не погодившись з рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Екоспецтранс".

Апеляційна скарга обгрунтована наступним:

- згідно з рахунком на оплату № 1.003.19.0021125 від 20.11.2019, наданим ФОП Прокопенко С.В., вартість відновлювального ремонту автомобіля Subaru Legasy Outback, р/н НОМЕР_1 , склала 170 442,99 грн. На підставі вказаного рахунку, страхового акту № ARX2524442 від 04.12.2019, розрахунку страхового відшкодування, позивач сплатив вартість відновлювального ремонту автомобіля у сумі 125 761,36 грн. При цьому позивач додає до суду роздруківку з системи Платіжного доручення №620888 від 05.12.2019 на суму 133985,38 грн., відтак, наданий позивачем доказ неналежний, оскільки з нього неможливо встановити, що страхове відшкодування було виплачене ОСОБА_2 у сумі 125761,36 грн.;

- за заявою позивача (з відповідними документами) від 30.01.2020р. до страховика CAT «HACK «ОРАНТА» про відшкодування в порядку регресу суми відшкодування 125761,36грн., останнім було виплачено лише 65003,17грн., отже, вартість реально понесених витрат на ремонт автомобіля Subaru Legasy Jut back, р/н НОМЕР_2 становить 125761,36 грн., а ліміт відповідальності страхової компанії ПАТ «HACK «ОРАНТА» - 100 000грн. Відтак, сума, яка не покривається лімітом страхового відшкодування становить: 25 761,36грн. (125761,36грн. - 100000грн.). Аналогічні висновки суду викладені у постанові Київського апеляційного суду від 14 січня 2020 року, залишеною без змін Верховним Судом України по справі №363/5092/18;

- ПАТ «HACK «ОРАНТА» не надано до суду жодних письмових пояснень, розрахунку і доказів в обгрунтування відшкодованої ним суми 65003,17грн. та/або заперечень щодо заявленої Позивачем суми по відшкодуванню в порядку регресу в 125761,36грн.;

- обов`язок страховика відшкодувати заподіяну страхувальником шкоду виникає із самого факту заподіяння застрахованою особою у результаті ДТП такої шкоди потерпілій особі, отже, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" покладено на страховика (винної особи), а саме, в даному випадку, на ПАТ «HACK «ОРАНТА», у межах, встановлених цим Законом, та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Просить рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

ПАТ «НАСК «Оранта» у відзиві на апеляційну скаргу просило рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою колегії суддів Центрального апеляційного господарського суду від 26.09.2022 ухвалено відкрити апеляційне провадження у справі №904/1463/22. Ухвалено розглянути апеляційну скаргу у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами.

Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 ГПК України).

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі та у відзиві, в межах доводів та вимог апеляційної скарги приходить до наступного висновку.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 26.11.2018 між Акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування", яке в подальшому змінило своє найменування на Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС" (далі - страховик, позивач) та ОСОБА_2 (страхувальник) був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту "Все включено" № 1348248Га/05АВ, предметом якого, є майнові інтереси страхувальника (вигодонабувача), що не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом та іншим майном, вказаним у розділах 5 та 6 договору, а саме: транспортний засіб Subaru Legasy Outback, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 . Вигодонабувачем за цим договором вказано ОСОБА_3 (а.с.11-18).

14.11.2019 об 11год. 00 хв., водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки МАЗ КО 427-32 (сміттєвоз) р/н НОМЕР_4 , по автодорозі по вул.. Світлогірська біля буд 105 в м. Кривому Розі, не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної дистанції для руху, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки Subaru Legasy Outback, р/н НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався попереду в попутному напрямку руху. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим спричинено майнових збитків.

За скоєне ДТП водія МАЗ ОСОБА_1 , постановою Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг від 27.11.2019р., притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

Згідно з рахунком на оплату № 1.003.19.0021125 від 20.11.2019, наданим ФОП Прокопенко С.В., вартість відновлювального ремонту автомобіля Subaru Legasy Outback, р/н НОМЕР_3 , склала 170 442,99 грн. (а.с.34).

У подальшому на підставі вказаного рахунку, страхового акту №ARX2524442 від 04/12/2019 (а.с.38), розрахунку страхового відшкодування (а.с.37), позивач сплатив вартість відновлювального ремонту автомобіля Subaru Legasy Outback у сумі 125 761.36 грн.., що підтверджується платіжним дорученням № 620888 від 05.12.2019.

Майнові інтереси водія автомобіля Subaru Legasy Outback, р/н НОМЕР_3 , ОСОБА_2 , пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом були застраховані ПрАТ "Страхова компанія "АРКС" згідно з договором добровільного страхування наземного транспорту "Все включено" № 1348248Га/05АВ, а цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу МАЗ реєстраційний номер НОМЕР_4 ОСОБА_1 - в ПрАТ «НАСК «ОРАНТА», згідно з полісом № АО5590994.

У зв`язку з тим, що цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу МАЗ (державний реєстраційний номер НОМЕР_4 ) за договором обов`язкового страхування № АО5590994 було застраховано у ПрАТ «НАСК «ОРАНТА», позивач звернувся 30.01.2020 до третьої особи-1 із заявою про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Третя особа-1 здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 65 003,17 грн.

У зв`язку з тим, що на підставі страхового акту № ARX2524442 від 04.12.2019 позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 125 761,36 грн., а третьою особою-1 виплачено в порядку регресу 65003,17грн., невиплаченим є страхове відшкодування у розмірі 60 758,19грн., що стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За приписами статті 6 Закону України "Про страхування" добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. У силу пункту 6 частини 4 наведеної статті одним із видів добровільного страхування є страхування наземного транспорту.

Частиною 1 статті 16 Закону України "Про страхування" встановлено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

За умовами ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як передбачено ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 20 Закону України "Про страхування" передбачено, що страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику.

Зі статтею 9 Закону України "Про страхування" страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Частиною 1 статті 25 Закону України "Про страхування" визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Аналогічні положення містяться в ч. 1 ст. 990 Цивільного кодексу України.

Статтею 993 Цивільного кодексу України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно ч 1. ст. 1172 Цивільного кодексу України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

За приписами ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Під володільцем джерела підвищеної небезпеки слід розуміти юридичну особу або громадянина, які здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного відання або з інших підстав (договір оренди, довіреність тощо). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальність за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки на підставі трудових відносин із володільцем цього джерела.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В силу вимог до ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Частиною 1 статті 1172 Цивільного кодексу України встановлено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

З матеріалів справи вбачається, що виплата страхового відшкодування була здійснена позивачем у зв`язку зі страховою подією та у повній відповідності за договором добровільного страхування наземного транспорту з договором добровільного страхування наземного транспорту "Все включено" № 1348248Га/05АВ.

Таким чином, факт виплати страховиком страхового відшкодування обумовив перехід до нього від страхувальника відповідних прав до особи, відповідальної за завдані збитки, в межах понесених ним витрат на виплату страхового відшкодування.

В подальшому, 30.01.2020, позивач звернувся до третьої особи-1 із заявою про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Третя особа-1 здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 65003,17 грн.

Непокритою сумою виплаченого позивачем страхового відшкодування є 60 758,19 грн.

На момент скоєння ДТП винуватець ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Екоспецтранс», що встановлено постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.11.2019 у справі № 214/8766/19 3/214/2655/19.

Враховуючи наведене, колегія суддів доходить висновку, що саме на відповідача покладається обов`язок зі сплати невідшкодованого залишку страхового відшкодування в сумі 60 758,19 грн.

Доказів на підтвердження сплати вказаного страхового відшкодування відповідачем на користь позивача в матеріали справи не представлено.

У цьому зв`язку позовні вимоги підлягають задоволенню.

Підстави для скасування оскаржуваного рішення господарського суду відсутні.

Доводи скаржника стосовно того, що вартість реально понесених витрат на ремонт автомобіля Subaru Legasy Jut back, р/н НОМЕР_2 становить 125761,36 грн., а ліміт відповідальності страхової компанії ПАТ «HACK «ОРАНТА» - 100 000грн., відтак, сума, яка не покривається лімітом страхового відшкодування становить: 25 761,36грн. (125761,36грн. - 100000грн.) до уваги колегією суддів не приймаються.

Згідно висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, які викладені у постановах у справі №333/1050/15-ц від 21.03.2018, №754/1114/15-ц від 14.02.2018, №352/1384/18 від 03.12.2020, №754/5129/15-ц від 11.03.2020, №331/6395/18 від 04.03.2020, №753/17977/18 від 21.02.2020, якщо позивачу недостатньо страхового відшкодування, він має право вимоги до винної у ДТП особи на різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням.

Крім того, у постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 у справі №6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці, незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Вказаний висновок підтверджений і Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду, зокрема, у постанові від 22.04.2021 у справі №759/7787/18.

Таким чином, різницю між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, повинна сплачувати особа, з вини якої настав страховий випадок.

Вказана позиція підтверджується висновками, наведеними у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25.11.2019 у справі №761/41395/16-ц.

Щодо тверджень в апеляційній скарзі про те, що ПАТ «HACK «ОРАНТА» не надано до суду жодних письмових пояснень, розрахунку і доказів в обгрунтування відшкодованої ним суми 65003,17грн та/або заперечень щодо заявленої Позивачем суми по відшкодуванню в порядку регресу в 125761,36грн., то відповідно до приписів статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» у зв`язку з пошкодженням працівником відповідача транспортного засобу Subaru Legasy Outback, р/н НОМЕР_3 , витрати на відновлювальні роботи останнього було розраховано з урахуванням фізичного зносу в порядку, встановленому законодавством.

При цьому, позивачем представлені до матеріалів справи ремонтна калькуляція автомобіля Subaru Legasy Outback, р/н НОМЕР_3 , здійснена ФОП Прокопенко С.О. та рахунок на оплату №1.003.19.0021125 від 20.11.2019, наданий ФОП Прокопенко С.В.

Інших належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст.75, 76 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі, відповідач не надав.

Оскільки доводи відповідача не підтвердилися, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно встановлені всі фактичні обставини справи, їм дана належна правова оцінка, отже підстави для скасування постановленого судового рішення у справі відсутні.

Витрати за подання апеляційної скарги покладаються відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Екоспецтранс" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.08.2022 у справі №904/1463/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.Г. Антонік

Суддя ОВ. Чус

Суддя М.О. Дармін