СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року м. Харків Справа № 917/1830/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Пуль О.А. , суддя Тарасова І.В.

за участі секретаря судового засідання Андерс О.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EasyCon" апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю СІНЕМА-ЦЕНТР (вх. №793 П/2) на рішення Господарського суду Полтавської області від 30.06.2022 у справі №917/1830/21 (прийняте у приміщенні Господарського суду Полтавської області суддею Киричук О.А., повний текст рішення складено 07.07.2022)

за позовом Іноземного підприємства ЮНАЙТЕД МЕДІА ГРУП, м. Київ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю СІНЕМА-ЦЕНТР, м. Полтава,

про стягнення 2 079 713,07 грн,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2021 року Іноземне підприємство ЮНАЙТЕД МЕДІА ГРУП звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю СІНЕМА-ЦЕНТР 2 079 713,07 грн заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги № 02/06/20 від 02.06.2020, в тому числі: сума заборгованості по поверненню поворотної фінансової допомоги у розмірі 1 867 100,00 грн за договором; 3% річних у розмірі 26 855,55 грн станом на 22.11.2021; пеня згідно п.4.2 договору за прострочення строку повернення поворотної фінансової допомоги, передбаченого п. 3.1 договору в розмірі 144 457,27 грн станом на 22.11.2021; сума інфляційного збільшення заборгованості в розмірі 41 300,25 грн.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 30.06.2022 позов задоволено повністю.

Рішення суду обґрунтовано тим, що строк виконання відповідачем зобов`язання по поверненню отриманої поворотної фінансової допомоги є таким, що настав не пізніше 01.06.2021, в зв`язку з чим суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 1 867 100,00 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо стягнення пені у розмірі 144 457,27 грн за період з 02.06.2021 по 22.11.2021, то, як зазначено в рішенні, оскільки строк виконання зобов`язання щодо повернення фінансової допомоги є таким, що настав 01.06.2021, відповідно прострочення платежу починається з 02.06.2021, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 144 457,27 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо стягнення суми інфляційного збільшення заборгованості за період прострочення з 02.06.2021 по 22.11.2021, що становить 41 300,25 грн, а також 3% річних від прострочених сум за період з 02.06.2021 по 22.11.2021 включно, що складає суму у розмірі 26 855,55 грн, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача в цій частині також є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Товариство з обмеженою відповідальністю СІНЕМА-ЦЕНТР з рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 30.06.2022 у справі №917/1830/21 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю СІНЕМА-ЦЕНТР 3% річних у розмірі 26 855,55 грн, пені в розмірі 144 457,27 грн, суму інфляційного збільшення заборгованості в розмірі 41 300,25 грн та ухвалити нове рішення про відмову у позові в цій частині.

Скарга обґрунтована тим, що у квітні 2021 року у ТОВ СІНЕМА-ЦЕНТР відбулися зміни у складі учасників, а також було призначено нового керівника ТОВ СІНЕМА-ЦЕНТР. Вказані обставини, на думку апелянта, мають значення, оскільки договір про надання поворотної фінансової допомоги №02/06/20 від 02.06.2020 підписувався попереднім керівником Лісовською Л.В. На думку відповідача, не всі укладені ТОВ СІНЕМА-ЦЕНТР правочини були спрямовані на реальне настання наслідків, результатом чого є заявлення до відповідача численних вимог про сплату коштів. У даному випадку щодо договору про надання поворотної фінансової допомоги №02/06/20 від 02.06.2020, то вказаний правочин: укладено до зміни власників ТОВ СІНЕМА-ЦЕНТР, з юридичною особою-позивачем, місцезнаходження якої повністю тотожне іншій юридичній особі, з якою у відповідача наявні спори; умови договору були погоджені таким чином, щоб строк виконання зобов`язання припав після квітня 2021 року, тобто вже за нових власників та керівництва ТОВ СІНЕМА-ЦЕНТР, що дає обґрунтовані сумніви щодо добросовісності сторін під час укладення договору. Якщо виходити з того, що наслідком недійсності договору могло б бути повернення коштів, отриманих від позивача за платіжним дорученням №54 від 02.06.2020, то навіть в такому випадку будь-які нарахування, відсотки та санкції не могли бути нараховані на відповідача. Наведене порушує інтерес відповідача, який полягає в тому, щоб зменшити фінансове навантаження на ТОВ СІНЕМА-ЦЕНТР за відсутності законних для того підстав. Саме тому ТОВ СІНЕМА-ЦЕНТР намагалося врегулювати спір шляхом досягнення взаємних домовленостей, оскільки вважає, що вказана вище пов`язаність осіб сприяла вчиненню між ними узгоджених правочинів. Така ситуація призвела до того, що навіть визнаючи суми коштів та не маючи інших законних способів щодо їх спростування, відповідач як мінімум не може нести відповідальність за прострочення платежів і саме у цьому полягає його інтерес.

Також, Товариством з обмеженою відповідальністю "СІНЕМА-ЦЕНТР" до апеляційної скарги додано копію Статуту ТОВ «СІНЕМА-ЦЕНТР», копію наказу «Про початок виконання обов`язків директора ТОВ «СІНЕМА-ЦЕНТР» від 07.04.2021 №8-к, копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «СІНЕМА-ЦЕНТР» станом на 15.12.2021, копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «ІНТЕРХОЛДІНГ» станом на 10.11.2021, копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «СІНЕМА-ЦЕНТР» станом на 02.10.2020, скріншот інтернет-сайту «Опендатабот» щодо ТОВ «ІНТЕРХОЛДІНГ» станом на 27.07.2022, скріншот інтернет-сайту «Опендатабот» щодо ІП «ЮНАЙТЕД МЕДІА ГРУП» станом на 27.07.2022. За текстом апеляційної скарги відповідач зазначає, що вказані документи не могли бути подані до суду першої інстанції у зв`язку з фактичним відстороненням від участі у справі представників відповідача та просить суд надати їм належну правову оцінку.

06.10.2022 до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№5769), в якому останній проти апеляційної скарги заперечує, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, посилаючись на те, що відповідач, оскаржуючи рішення суду лише в частині стягнення з нього штрафних санкцій, визнає позовні вимоги позивача на основну суму заборгованості. Вважає, що відповідачем не наведено жодних достатніх підстав для скасування рішення суду від 30.06.2022 в частині стягнення з ТОВ «СІНЕМА-ЦЕНТР» 3% річних у розмірі 26855,55 грн, пені в розмірі 144457,27 грн, суму інфляційного збільшення заборгованості в розмірі 41300,25 грн. Таким чином, твердження відповідача спростовуються наявними у справі доказами, які в свою чергу підтверджують законність та обґрунтованість рішення суду. Стосовно долучення нових доказів в обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що відповідач не дотримався чітко встановленого процесуальним законодавством порядку подання додаткових доказів в суді апеляційної інстанції, не вчинив відповідних процесуальних дій, що, як наслідок, виключає можливість вчинення судом апеляційної інстанції процесуальних дій щодо долучення цих додаткових доказів і надання їм оцінки.

Колегія суддів розглянувши клопотання відповідача про долучення до матеріалів справи нових доказів, зазначає наступне.

Частинами 1-3 ст.269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Колегія суддів зазначає, що господарський процесуальний кодекс України допускає випадки подачі на стадії апеляційного розгляду нових доказів для підтвердження обставин, на які посилається сторона, однак звертає увагу, що виходячи з принципу змагальності сторін, сторони повинні подати всі докази на підтвердження своєї позиції саме в суді першої інстанції.

Враховуючи те, що відповідачем не надано доказів на підтвердження неможливості подання додаткових документів до суду першої інстанції, останній не просить поновити пропущений строк подання даних документів, колегія суддів не розглядає додані до апеляційної скарги документи.

З огляду на обставини, пов`язані з військовою агресією Російської Федерації, у тому числі введенням воєнного стану відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, та його продовження Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022 і від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", справа розглядається у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.

Представник позивача у судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EasyCon" проти апеляційної скарги заперечував з підстав наведених у відзиві на апеляційну скаргу. Просив документи, додані апелянтом до апеляційної скарги залишити без розгляду.

Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 02.06.2020 між Іноземним підприємством ЮНАЙТЕД МЕДІА ГРУП (сторона 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю СІНЕМА-ЦЕНТР (сторона 2) було укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги №02/06/20, згідно умов якого сторона 1 надає стороні 2 поворотну фінансову допомогу, а сторона 2 зобов`язується повернути надані стороною 1 грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених договором.

Згідно з п.2.1. договору поворотна фінансова допомога надається стороною 1 в національній валюті України у сумі 2 000 000,00 грн.

Відповідно до п. 2.1.1. договору поворотна фінансова допомога на вимогу сторони 2 може надаватись частинами.

Пунктом 2.3. договору визначено, що поворотна фінансова допомога надається за вимогою сторони 2 шляхом внесення грошових коштів на поточний рахунок сторони 2. При цьому, вимога про надання поворотної фінансової допомоги може бути виражена стороною 2 будь-яким чином та в будь-якій формі, що є прийнятною для обох сторін (письмово, факсом, електронною поштою, усно тощо).

За змістом п.3.1. договору поворотна фінансова допомога підлягає поверненню не пізніше 01 червня 2021 р. у розмірі фактично отриманої суми.

Сторона 2 має право повертати фінансову допомогу частинами, а також має право повернути її достроково (п.3.2. договору).

Відповідно до 3.3. договору повернення грошових коштів проводиться шляхом внесення грошових коштів на поточний рахунок сторони 1, до каси або іншим способом, узгодженим сторонами.

Згідно з п. 4.2. договору за порушення стороною 2 строку повернення поворотної фінансової допомоги, за відповідною письмовою вимогою сторони 1, сторона 2 зобов`язана сплатити стороні 1 пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми поворотної фінансової допомоги, за кожний календарний день прострочення.

Пунктом 8.1. договору передбачено, що цей договір є укладеним з моменту підписання його сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

02.06.2020 на виконання досягнутих договірних домовленостей, позивач надав відповідачу поворотну фінансову допомогу у розмірі 1 867 100,00 грн шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок відповідача, на підтвердження чого надано платіжне доручення № 54 від 02.06.2020 на суму у розмірі 1 867 100,00 грн.

Як зазначає позивач, станом на 02.06.2021 відповідач, всупереч взятих на себе договірних зобов`язань, поворотну фінансову допомогу у розмірі 1 867 100,00 грн не повернув.

29.10.2021 позивач звернувся до відповідача з претензією № 29/10, в якій вимагав у термін 7 (сім) календарних днів сплатити на користь позивача суму 2 037 108,41 грн за договором, в тому числі: заборгованість по поверненню поворотної фінансової допомоги у розмірі 1 867 100,00 грн; 3% річних у розмірі 23 019,04 грн станом на 29.10.2021; пеню згідно з п.4.2 договору за прострочення строку повернення поворотної фінансової допомоги, передбаченою п.3.1 договору, в розмірі 122 717,07 грн станом на 29.10.2021; суму інфляційного збільшення заборгованості в розмірі 24 272,30 грн, яка отримана відповідачем 29.10.2021.

Однак, як зазначає позивач, відповідач вимогу не виконав та надану поворотну фінансову допомогу не повернув і не сплатив на користь позивача штрафні санкції, чим порушив договірні зобов`язання, передбачені договором про надання поворотної фінансової допомоги №02/06/20 від 02.06.2020.

Наведені обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 ч.2 ст.11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.509 ЦК України, ст.173 Господарського кодексу України (надалі ГК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.526 ЦК України, яка кореспондується з ч.1 ст.193 ГК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Правовідносини між сторонами у даній справі виникли на підставі договору поворотної фінансової допомоги, який є договором позики.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Рішення суду щодо стягнення 1 867 100,00 грн основної заборгованості за договором не оскаржується, тому з урахуванням ч.1 ст.269 ГПК України не переглядається судом апеляційної інстанції в цій частині.

Як вже зазначалось, 02.06.2020 між Іноземним підприємством ЮНАЙТЕД МЕДІА ГРУП та Товариством з обмеженою відповідальністю СІНЕМА-ЦЕНТР було укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги №02/06/20, згідно умов якого позивач надав відповідачу поворотну фінансову допомогу у розмірі 1 807 100,00 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що будь-які нарахування, відсотки та санкції не могли бути нараховані на відповідача.

Порушення умов договору та наявність заборгованості у розмірі 1 807 100,00 грн встановлена судом першої інстанції.

Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Частиною 1 ст.612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції є правом кредитора, яке він може реалізувати, а може від нього відмовитися.

Позивач в позовній заяві просить суд стягнути з відповідача суму інфляційного збільшення заборгованості за період прострочення з червня 2021 року по жовтень 2021 року, що становить 41300,25 грн, а також 3% річних від прострочених сум за період з 02.06.2021 по 22.11.2021, що складає суму у розмірі 26 855,55 грн.

За таких обставин, вимога позивача щодо стягнення інфляційних втрат та 3% річних є обґрунтованою та такою, що правомірно задоволена судом першої інстанції.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Цивільно-правова відповідальність це встановлені законом юридичні наслідки за невиконання або неналежне виконання особою зобов`язань, що пов`язані з порушенням суб`єктивних цивільних прав другої сторони. Мета цивільно-правової відповідальності відновлення порушених майнових прав.

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 4 ст.231 ГК України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п. 6 ст. 231 ГК України).

Відповідно до ст.1 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно зі ст.4 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань не повинен перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховувалась пеня.

Частиною 6 ст.232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 4.2 договору сторонами погоджено, що за порушення відповідачем строку повернення поворотної фінансової допомоги, за відповідною письмовою вимогою позивача, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми поворотної фінансової допомоги, за кожний календарний день прострочення.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо повернення фінансової допомоги, позивачем останньому нараховано пеню у розмірі 144 457,27 грн за період з 02.06.2021 по 22.11.2021.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вимога позивача щодо стягнення з відповідача пені є обґрунтованою та правомірно задоволена судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що у складі учасників ТОВ СІНЕМА-ЦЕНТР відбулися зміни, було призначено нового керівника товариства, що має значення, оскільки договір про надання поворотної фінансової допомоги №02/06/20 від 02.06.2020 підписувався попереднім керівником Лісовською Л.В., не розглядаються судом апеляційної інстанції, з огляду на те, що рішення місцевого господарського суду в частині стягнення основного боргу ним не оскаржується, та за таких обставин не можуть бути враховані в якості обставин, які б звільнили відповідача від нарахування штрафних санкцій, інфляційних втрат та річних в зв`язку з простроченням грошового зобов`язання.

Суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими доводи відповідача стосовно того, що рішення було прийнято без участі його представника та без урахування позиції відповідача, з огляду на наступне.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 29.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі. Ухвалено справу розглядати в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі на 16.12.2021. Запропоновано, зокрема, відповідачу протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду надати суду відзив на позов, оформлений згідно з вимогами ч. 3 ст. 165 ГПК України, з додатками, передбаченими ч. 6,7 ст. 165 ГПК України.

15.12.2021 до суду від відповідача надійшло клопотання про проведення врегулювання спору за участю судді (вх.№13961).

16.12.2021 до суду від відповідача надійшло клопотання про неможливість проведення підготовчого засідання (вх.№14020).

Ухвалою суду від 16.12.2021 підготовче засідання було відкладено на 13.01.2021. Запропоновано учасникам справи вчинити дії на виконання завдання підготовчого провадження. Відповідач у судове засідання не прибув. Ухвала суду була отримана, зокрема відповідачем 22.12.2021.

Ухвалою суду від 10.01.2022 відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю СІНЕМА-ЦЕНТР про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

13.01.2022 до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання (вх.№338).

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 13.01.2022 відмовлено відповідачу у задоволенні клопотання про врегулювання спору за участю судді. Продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів. Відкладено підготовче засідання на 10.02.2022. Запропоновано учасникам справи вчинити дії на виконання завдання підготовчого провадження. Відповідач у судове засідання не прибув. Ухвала суду була отримана, зокрема відповідачем 20.01.2022, що підтверджується поштовим повідомленням, яке знаходиться в матеріалах справи.

Ухвалою від 04.02.2022 відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю СІНЕМА-ЦЕНТР про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, з тих підстав, що за даними офіційного веб-сайту ДП "Інформаційні судові системи" щодо бронювання системи відеоконференцзв`язку в судах, у Господарському суді Полтавської області відсутня технічна можливість для проведення судового засідання в режимі відеоконференції, оскільки майданчик об 11 год. 00 хв. 10.02.22 зайнятий, у зв`язку з чим неможливо забезпечити участь представника відповідача у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 10.02.2022 закрито підготовче провадження у справі № 917/1830/21. Призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на 01.03.2022. Відповідач у судове засідання не прибув. Ухвала суду була отримана, зокрема відповідачем 16.02.2022.

Ухвалою від 01.03.2022 розгляд справи було відкладено та ухвалено, що про наступне судове засідання буде повідомлено сторони додатково. Ухвала суду була отримана, зокрема відповідачем 16.03.2022.

Ухвалою суду від 08.06.2022 призначено розгляд справи на 30.06.2022. Зі змісту ухвали вбачається, що у зв`язку із загрозою життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників суду, керуючись ст. 3 Конституції України, ст. 29 Закону України Про судоустрій і статус суддів, рішенням Ради суддів України № 9 від 24.02.2022, враховуючи положення Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні № 64/2022 від 24.02.2022, у відповідності до норм ст. 8 Закону України Про правовий режим воєнного стану видано наказ про встановлення особливого режиму роботи Господарського суду Полтавської області в умовах воєнного стану, відповідно до якого, серед іншого, зупинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу до усунення обставин, які зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду в умовах воєнної агресії. Крім того, Господарським судом Полтавської області було тимчасово припинено відправку поштової кореспонденції у паперовому вигляді, про що зазначено на сайті господарського суду Полтавської області. На час винесення ухвали відправку поштової кореспонденції у паперовому вигляді Господарським судом Полтавської області відновлено.

24.06.2022 до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№4095), в якому відповідач просив розгляд справи відкласти на іншу дату та час, посилаючись на те, що 30.06.2022 адвокат Григоришен О.О. братиме участь в іншій справі №755/1812/22, розгляд якої здійснюється Дніпровським районним судом міста Києва та призначений на 30.06.2022 на 9 год. 30 хв.

30.06.2022 Господарським судом було прийнято оскаржуване рішення.

Частинами 1-3 ст.202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі:

1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки;

2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки;

3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник;

4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства. Отже, будь-яке рішення господарського суду має прийматись з дотриманням цих принципів, які закріплені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Принцип рівності перед законом і судом в процесуальному аспекті означає рівність суб`єктивних процесуальних прав усіх учасників судового процесу незалежно від їх особистих якостей (правового статусу, майнового стану), визначення процесуального становища учасників судочинства тільки процесуальним законодавством і жодним іншим, визначення процесуального порядку розгляду справ певною процесуальною формою. У матеріальному аспекті принцип рівності повинен розумітися так, що до всіх учасників процесу матеріальний закон має застосовуватися однаково (право є застосуванням рівного масштабу до різних осіб).

Принцип змагальності сторін полягає в тому, що сторони у процесі зобов`язані в процесуальній формі довести свою правоту: за допомогою поданих ними доказів переконати суд в обґрунтованості своїх вимог чи заперечень.

Визначений ст.13 ГПК України принцип змагальності та принцип рівності сторін, визначений ст.7 ГПК України, які пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції «справедливого судового розгляду» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції. Вони вимагають «справедливого балансу» між сторонами: кожній стороні має бути надана розумна можливість представити свою справу за таких умов, що не ставлять її в явно гірше становище порівняно з протилежною стороною.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (ст.202 ГПК України).

Відмовляючи у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи по суті у зв`язку із зайнятістю представника відповідача в іншому судовому засіданні, суд першої інстанції зазначив, що задоволення клопотання відповідача про відкладення розгляду справи призведе до невиправданого затягування судового процесу, суперечитиме завданню господарського судочинства, порушуватиме принцип розумності процесуальних строків, а також принципи змагальності, пропорційності та рівності учасників судового процесу перед законом і судом. Суд створив усі можливості учасникам справи для висловлення своїх доводів і заперечень, повідомлення усіх відомих їх обставин та подання усіх можливих доказів, вирішив усі подані клопотання, а також виконав решту завдань підготовчого провадження. Зазначене стало підставою для того, що ухвалою від 10.02.2022 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті. Сторонам у даній справі було надано достатньо часу висловити свою позицію у справі, в т. ч. письмово, та реалізувати права надані їм чинним процесуальним законодавством України, що вбачається з ухвал суду, що містяться в матеріалах справи. Враховуючи достатність документів наявних у матеріалах справи № 917/1830/21 для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що відсутність представника відповідача у даному судовому засіданні не є перешкодою для вирішення спору по суті в даному судовому засіданні. Зважаючи на те, що явка представника відповідача не визнавалась судом обов`язковою ухвалами суду у даній справі, суд не знайшов підстав для відкладення розгляду справи по суті. Небажання сторони реалізувати її процесуальні права не позбавляє суд обов`язку здійснити справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та зазначає, що судом першої інстанції розгляд справи неодноразово відкладався, відповідач у призначені судові засідання не з`являвся. Судом було відмовлено відповідачу у проведенні судового засідання в режимі відеоконференції, проте останній не був позбавлений права та можливості подати до суду відзив на позовну заяву та викласти свою позицію по справі, а також надати відповідні докази, чого відповідачем зроблено не було.

Крім того подане представником відповідача клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№4095 від 24.06.2022), в якому останній просив розгляд справи відкласти на іншу дату та час, посилаючись на те, що 30.06.2022 адвокат Григоришен О.О. братиме участь в іншій справі №755/1812/22, розгляд якої здійснюється Дніпровським районним судом міста Києва та призначений на 30.06.2022 на 9 год. 30 хв., не містить обґрунтування підстав надання переваги саме справі №755/1812/22.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не було допущено порушення норм процесуального права.

Частиною 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів апеляційного суду вважає висновки Господарського суду Полтавської області законними та обґрунтованими. При цьому, доводи скаржника в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення Господарського суду Полтавської області від 30.06.2022 у справі №917/1830/21 в оскаржуваній частині без змін як такого, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 269, 270, п.1 статті 275, статтями 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю СІНЕМА-ЦЕНТР залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 30.06.2022 у справі №917/1830/21 в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 17.11.2022

Головуючий суддя Я.О. Білоусова

Суддя О.А. Пуль

Суддя І.В. Тарасова