номер провадження справи 24/78/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2022 Справа № 908/1374/22

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Тетяни Анатоліївни, при секретареві судового засідання Вака В.С., розглянувши матеріали справи № 908/1374/22

за позовом: Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (вул. Борщагівська, буд. 154, м. Київ, 03056, ідентифікаційний код 33908322)

до відповідача: Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» (пр. Моторобудівників, буд. 34, м. Запоріжжя, 69068, ідентифікаційний код 13622789)

про стягнення 40218,80 грн.

за участю представників:

від позивача: не прибув

від відповідача: не прибув

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області звернулось Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» з позовною заявою до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про стягнення страхового відшкодування в сумі 40218,80 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.08.2022, наведену вище позовну заяву передано для розгляду судді Азізбекян Т.А.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 17.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1374/22 за правилами спрощеного позовного провадження. Присвоєно справі номер провадження 24/78/22. Судове засідання для розгляду справи призначено на 05.10.2022 о 10 год. 40 хв.

04.10.2022 на електронну адресу суду від Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» надійшло клопотання № 2800 від 03.10.2022 у якому останній, повідомляє про неотримання копії позовної заяви, евакуацію працівників Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» із міста Запоріжжя за межі України та/або у більш безпечні області України, посилається на лист Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», просить суд зобов`язати позивача направити на електронну адресу відповідача копії позовної заяви, поновити строк відповідачу для направлення відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 05.10.2022 відкладено розгляд справи на 01.11.2022 о 09 год. 30 хв. Запропоновано позивачу надіслати на електронні адреси відповідача () позовну заяву та додані до неї документи. Запропоновано відповідачу ознайомитись з матеріалами справи № 908/1374/22, надати документи в обґрунтування клопотання про поновлення строку для направлення відзиву на позовну заяву, надати відзив на позов із урахуванням вимог ст.165 ГПК України, в якому навести мотиви повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на законодавство.

28.10.2022 до суду від позивача надійшла заява про надання доказів на підтвердження розміру судових витрат у даній справі, згідно з якою, позивач просив суд вирішити питання про судові витрати та стягнення з відповідача на користь позивача 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Заява прийнята судом до розгляду.

Представники сторін в судове засідання 01.11.2022 не прибули.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, судовий процес 01.11.2022 ведеться без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що 16.12.2020 між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ТОВ «Альфа-Лізинг України» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 348/20-Тз/Кд, згідно якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Lexus RX 300», д/н. НОМЕР_1 , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 28.09.2021 в м. Запоріжжя, по вул. Кияшка, буд 38, сталася ДТП за участю автомобіля «Lexus RX 300» НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та «Volkswagen Polo», д/н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Дана ДТП сталася в результаті порушення ПДР водієм автомобіля «Volkswagen Polo», д/н. НОМЕР_2 ОСОБА_2 , що підтверджується постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя по справі № 334/7639/21 від 01.11.2021. Вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля марки «Lexus RX 300», д/н. НОМЕР_1 склала 40 630, 49 грн. Проте, відповідно до рахунку № від 06.10.2021, наданого ТОВ «Арена Сервіс «ЛТД» вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Lexus RX 300», д/н. НОМЕР_1 склала 40218,80 грн. Позивач відшкодував витрати на ремонт автомобіля «Lexus RX 300», д/н. НОМЕР_1 на рахунок СТО: ТОВ «Арена Сервіс «ЛТД» в розмірі 40 218, 80 грн. Оскільки, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Volkswagen Polo», д/н. НОМЕР_3 була застрахована в ТДВ «Страхова компанія «Кредо» (Поліс № АР-001488376), позивач має право зворотної вимоги до зазначеного товариства. Полісом № АР-001488376 передбачено ліміт відповідальності 130000,00 грн., франшизу в розмірі 00 грн. 00 коп., тому відповідач несе відповідальність в межах завданої шкоди та з урахуванням франшизи, тобто в сумі 40218, 80 грн. Позов заявлено на підставі норм ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. ст. 993, 1188 Цивільного кодексу України.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, свою позицію у спорі не повідомив, обґрунтованих заперечень проти позову не висловив.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки неявка в судове засідання представників сторін не перешкоджає розгляду справи, суд вважає за необхідне розглядати справу за відсутності останніх, за наявними в матеріалах справи документами та матеріалами.

У судовому засіданні 01.11.2022 справу розглянуто, ухвалено рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

28.02.2020 між Приватним акціонерним товариством Страхова компанія «Арсенал Страхування» (позивач, страховик) та товариством з обмеженою відповідальністю «Альфа-Лізинг Україна» (страхувальник) укладено генеральний договір № 500/19-Тл/ЦЗ добровільного страхування наземного транспорту «ALL RISKS» (надалі Договір), предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням застрахованим наземним транспортним засобом, а саме автомобілем «Lexus RX 300» д/н НОМЕР_1 на випадок настання страхових випадків, зокрема, пошкодження чи знищення транспортного засобу або його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

28.09.2021 в м. Запоріжжя, по вул. Кияшка, буд 38, сталася ДТП за участю автомобіля «Lexus RX 300» НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та «Volkswagen Polo», д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .

Дана ДТП сталася в результаті порушення ПДР водієм автомобіля «Volkswagen Polo», д/н НОМЕР_2 ОСОБА_2 , що підтверджується постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя по справі № 334/7639/21 від 01.11.2021.

28.09.2021 ОСОБА_1 звернувся до позивача з заявою про настання події та на виплату страхового відшкодування.

Відповідно до Звіту № 878 про проведення оцінки колісного транспортного засобу «Lexus RX 300» д/н. НОМЕР_1 , складеного 28.09.2021 СПД Макущенко В.Н. , вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля марки «Lexus RX 300» д/н. НОМЕР_1 становить 40630, 49 грн.

Натомість, згідно рахунку на оплату № від 06.10.2021, виставленого ТОВ «Арена Сервіс, ЛТД» вартість відновлення автомобіля «Lexus RX 300» д/н НОМЕР_1 склала 40218,80 грн.

Відповідно до п. 9 Страхового свідоцтва № 348/20-Тз/Кд від 16.12.2020 до Генерального договору № 500/19-Тл/ЦЗ добровільного страхування наземного транспорту «ALL RISKS» від 28.02.2020 строк дії Страхового свідоцтва з 16.12.2020 по 15.12.2021.

Таким чином, Договір діяв станом на час дорожньо-транспортної пригоди 28.09.2021.

Письмових доказів, якими спростовується зазначене, матеріали справи не містять.

Позивачем затверджено Страховий акт № 006.02227621-1, згідно з яким у зв`язку із настанням 28.09.2021 страхового випадку, позивач вирішив здійснити виплату на рахунок СТО: ТОВ «Арена Сервіс, ЛТД» в розмірі - 40218, 80 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 75542167 від 28.12.2021.

Як підтверджено матеріалами справи, станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом «Volkswagen Polo», д/н НОМЕР_2 , з вини водія якого трапилось ДТП, була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» (відповідач у справі) згідно із Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АР № 001488376.

Вказаним полісом встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 130000,00 грн. та франшизу у розмірі 0,00 грн.

На підставі зазначеного, позивач звернувся до суду з позовом у даній справі про стягнення з відповідача шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у сумі 40218,80 грн.

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши надані письмові докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно із ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Як встановлено судом, у відповідності до умов Договору страхування, у зв`язку із настанням страхового випадку (ДТП) позивачем виплачено страхове відшкодування в загальному розмірі 40218,80 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи копією платіжного доручення № 75542167 від 28.12.2021.

Відповідно до ст., ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

На підставі статей 512, 514 ЦК України страховик стає замість потерпілої особи кредитором у зобов`язанні щодо відшкодування заподіяної шкоди у межах виплаченої суми.

Згідно із положеннями статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілої особи страхового відшкодування, є заснованими на суброгації, тобто переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц, постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 910/449/17.

Отже, виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту, позивач в силу приписів ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» набув права вимоги до відповідача у межах фактичних затрат.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом«Volkswagen Polo», д/н НОМЕР_2 , з вини водія якого трапилось ДТП, була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» (відповідач у справі) згідно із Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АР № 001488376, то особою відповідальною за завдані в даному випадку збитки, відповідно положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у межах, передбачених вказаним Законом та договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності, є відповідач.

Загальні положення про відшкодування завданої майнової шкоди закріплені в положеннях статті 1166 ЦК України.

Частинами 1, 2 статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`я та/або майну потерпілого.

Матеріалами справи підтверджено вину водія транспортного«Volkswagen Polo», д/н НОМЕР_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 28.09.2021.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно із ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

В силу приписів ст., ст. 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у спорах, пов`язаних з відшкодуванням шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальними.

Тобто, відповідач, як страховик винної у ДТП особи, зобов`язаний відшкодувати завдані останньою збитки третій особі (у даному випадку позивачу) в обсязі, визначеному Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та відповідно до договору страхування, укладеному з особою, що застрахувала свою цивільно-правову відповідальність.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Наявними в матеріалах справи документами підтверджується факт пошкодження автомобіля «Lexus RX 300» д/н. НОМЕР_1 особою, цивільно-правова відповідальність якої на час ДТП була застрахована у відповідача. Розмір матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого автомобіля також підтверджений матеріалами справи.

Виплата позивачем страхувальнику страхового відшкодування в загальному розмірі 40218,80 грн. належним чином підтверджена наявними в матеріалах справи письмовими доказами, про які зазначалося раніше.

Абзацом 2 пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АР № 001488376 передбачено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 130000,00 грн., а франшиза становить 0,00 грн.

Таким чином, ТДВ «Страхова компанія «КРЕДО», як Страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, в силу положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодовує у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу лише витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

На підставі наведеного, заявлена позивачем до стягнення сума страхового відшкодування, згідно із Полісом серії АР № 001488376 у сумі 40218,80 грн. є обґрунтованою.

З письмових доказів, наданих до матеріалів справи, вбачається, що на час вирішення справи судом відповідач шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 28.09.2021, позивачу не відшкодував.

Дані правовідносини регулюються нормами спеціального закону, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Вказаним Законом прямо не передбачено, що встановлено досудовий порядок урегулювання спору. Не зазначено про обов`язок особи, яка заявляє вимогу про виплату страхового відшкодування, спочатку звернутися до страховика, та не пов`язано дотримання такого порядку з правом чи можливістю цієї особи звернутися до суду з вимогою про стягнення страхового відшкодування.

Таким чином, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у статті 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду.

У будь-якому разі строк звернення обмежується щодо стягнення майнової шкоди річним строком.

Інших обмежень щодо порядку звернення із заявою про виплату страхового відшкодування норми Закону не містять.

У разі звернення із заявою безпосередньо до суду, страховик з цього моменту має діяти відповідно до статті 36 Закону, та не позбавлений можливості, у разі відсутності заперечень проти позову, його визнати та сплатити страхове відшкодування.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 465/4621/16-к (провадження № 13-24кс19), зазначено, що у системному зв`язку зі статтею 36 вимоги підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону щодо неподання заяви про страхове відшкодування впродовж установлених цим пунктом строків як підстави для відмови у відшкодуванні стосуються випадків, коли впродовж цих строків потерпілий взагалі не здійснював волевиявлення, спрямованого на одержання компенсації - не звертався ані до страховика (або МТСБУ), ані до суду. Якщо ж особа впродовж цих строків подала позовну заяву до суду, вона здійснила відповідне волевиявлення, обравши на власний розсуд один з альтернативно можливих способів захисту свого порушеного права.

Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що попереднє звернення потерпілого у випадках, передбачених законом, до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному статтею 35 Закону -, загалом не є обов`язковим та не виключає право особи звернутися безпосередньо до суду із позовом про стягнення відповідного страхового відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду при цьому послалася на постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 21 серпня 2018 року у справі № 227/3573/16-ц, у якій зроблено висновок про необхідність стягнення страхового відшкодування незважаючи на те, що позивач не звертався до страховика із заявою про відшкодування шкоди і за таким відшкодуванням звернувся безпосередньо до суду в межах річного строку.

Аналогічні висновки зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11,12.2019 року по справі № 465/4287/15 та Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 21 серпня 2018 року у справі № 227/3573/16-ц (провадження № 61-15026св18), Касаційний кримінальний суду складі Верховного Суду у постанові від 30 серпня 2018 року у справі № 732/865/16-к, Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 24 квітня 2019 року у справі № 643/19957/15-ц (провадження № 61-436св18).

Відповідно до ч., ч. 1-4 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 ГПК України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» 40218,80 грн. матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в порядку суброгації задовольняються судом в повному обсязі.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судовий збір в розмірі 2481,00 грн. покладається на відповідача.

Що стосується витрат на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн., суд зазначає наступне.

Так, разом з позовною заявою, позивач, відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України, надав заяву про попередній орієнтовний розрахунок витрат, зокрема, витрати на проведення експертизи -10000,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10000,00 грн.

Відповідно до статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини 1, 2 ч. 2 статті 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Зі змісту ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На підтвердження стягнення суми 5000,00 грн. судових витрат позивачем подано копію договору про надання правової допомоги № 280921 від 28.09.2021, укладеного між адвокатом Даниловим А.Г. (адвокат) та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (довіритель, позивач), відповідно до якого адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а довіритель зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені сторонами.

Пунктом 4.1. договору визначено, що розмір оплати праці адвоката при наданні правової допомоги, а також умови та порядок розрахунків визначаються сторонами в додатках до цього договору.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат позивачем було подано Акт виконаних робіт №908/1374/22 від 05.102022 який є додатком № 1до Договору про надання правової допомоги № 280921 на суму 5000,00 грн., рахунок №908/1374/22 від 05.102022, платіжне доручення №52647323 від 06.10.2022.

З додатку № 1 до договору - акту виконаних робіт № 908/1374/22 від 05.10.2022 вбачається, що адвокат надав, а позивач прийняв правничу допомогу а саме:

- визначення підсудності розгляду позовної заяви, вивчення та правовий аналіз матеріалів справи, аналіз правового конфлікту, надання правової інформації, вартість однієї години складає 1000 гр., кількість годин - 1, вартість - 1000,00 грн.;

- аналіз діючого законодавства з питань відшкодування шкоди в порядку суброгації, заподіяної в результаті ДТП, вивчення законодавства, що підлягає застосуванню, підбір та аналіз судової практики Верховного суду стосовно розгляду спорів подібного характеру, зустріч з довірителем та визначення стратегії захисту його інтересів під час розгляду справи в суді, вартість однієї години складає 1000 гр., кількість годин - 2, вартість - 2000,00 грн;

- підготовка позовної заяви та формування пакету документів за позовом ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» до ТДВ «Кредо» справа (№ 908/1374/21) про відшкодування майнової шкоди в порядку суброгації в розмірі 40218,80 грн., вартість однієї години складає 1000,00 грн., кількість годин-2, вартість - 2000,00 грн.

Судом встановлено, що Данилов Анатолій Григорович є адвокатом в розумінні Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", що підтверджується свідоцтвом про зайняття адвокатською діяльністю №462 від 02.02.2004.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позивач довів належними та допустимими доказами понесення ним судових витрат на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126).

При цьому вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом, суд враховує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Суд не має право втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях ст. 627 ЦК України, принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану роботу, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Аналогічну правову позиції викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 5000,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст., ст. 46, 123, 126, 129, 191, 233, 240, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування, м. Київ до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО», м. Запоріжжя про стягнення 40218,80 грн. страхового відшкодування задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» (69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд. 34, ідентифікаційний код юридичної особи 13622789) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, буд.154, ідентифікаційний код юридичної особи 33908322) - 40218 (сорок тисяч двісті вісімнадцять) грн. 80 коп. страхового відшкодування, 5000 (п`ять тисячі) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу та 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 14.11.2022.

Суддя Т.А. Азізбекян