ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"09" листопада 2022 р. Справа № 924/369/22

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Заярнюка І.В. за участю секретаря судового засідання Виноградова Б.С., розглянувши матеріали справи

за позовом керівника Шепетівської окружної прокуратури м. Шепетівка Хмельницької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах:

1. Шепетівської міської ради м. Шепетівка, Хмельницька обл.

2.Шепетівського комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства м.Шепетівка, Хмельницька обл.

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Міжрегіональна трейдингова компанія", м. Запоріжжя

- про визнання недійсними додаткових угод №2 від 11.03.2021р., №3 від 15.04.2021р., №4 від 29.06.2021р., №5 від 18.08.2021р. до договору №1 від 11.01.2021 про закупівлю товарів, укладену між Шепетівським комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Міжрегіональна трейдингова компанія"

- стягнення з ТОВ „Торговий дім Міжрегіональна трейдингова компанія" на користь Шепетівського комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства надмірно сплачені кошти за договором №1 від 11.01.2021р. з урахуванням змін, внесених відповідно до додаткової угоди № 1 від 09.03.2021р., в сумі 64 242,00 грн.

Представники сторін:

позивача-1 - не з`явився

позивача-2 - не з`явився

відповідача - не з`явився

прокурор Приступа В.І. - згідно посвідчення

В судовому засіданні відповідно до ст. 240 ГПК України винесено вступну та резолютивну частини рішення.

Процесуальні дії по справі.

Ухвалою суду від 19.09.2022р. судом прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №924/369/22 в порядку розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

У підготовчому засіданні 29.09.2022р. відповідно до вимог ст.ст. 182, 183 ГПК України суд постановив ухвалу, із занесенням до протоколу судового засідання, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 13.10.2022р. з оголошенням перерви на 09.11.2022р.

Виклад позицій учасників судового процесу.

Керівник Шепетівської окружної прокуратури м. Шепетівка Хмельницької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах: Шепетівської міської ради м. Шепетівка та Шепетівського комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства м. Шепетівка звернувся із позовом до суду про: - визнання недійсними додаткових угод №2 від 11.03.2021р., №3 від 15.04.2021р., №4 від 29.06.2021р., №5 від 18.08.2021р. до договору №1 від 11.01.2021 про закупівлю товарів, укладену між Шепетівським комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства та ТОВ "Торговий дім Міжрегіональна трейдингова компанія"

- стягнення з ТОВ „Торговий дім Міжрегіональна трейдингова компанія" на користь Шепетівського комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства надмірно сплачені кошти за договором №1 від 11.01.2021р. з урахуванням змін, внесених відповідно до додаткової угоди № 1 від 09.03.2021р., в сумі 64 242 грн.

В обґрунтування позовних вимог прокурор вказує, що у грудні 2020 року Шепетівським комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства м.Шепетівка на веб-порталі Уповноваженого органу опубліковано оголошення про проведення відкритих торгів за UA-2020-12-14-010658-с про закупівлю товару за кодом "ДК 021:2015:09130000-9 -Нафта і дистиляти" (бензин А-92 - 10000 л., бензин А-95- 700 л., дизельне паливо: 16500 л., газ зріджений - 6150 л.) та відомості про укладення 11.01.2021р. з ТОВ "Торговий дім Міжрегіональна Трейдингова Компанія" договору №1 про закупівлю товарів.

Відповідно до умов договору №1 від 11.01.2021р. про закупівлю товарів постачальник зобов`язувався у 2021 році поставляти замовникові товари, зазначені в Специфікації, а Замовник - прийняти та оплатити такі товари (п.п. 1.1 п. 1 договору). Загальна вартість договору становить 701 730 грн., у тому числі, 3 16 955 гри. ПДВ (пункт 3.1 договору).

Згідно Специфікації постачальник взяв на себе зобов`язання поставити 10 000 л. бензину А-92 в талонах на суму 225 000 грн. (ціна за 1 л. 22,50 грн.), 700 л. бензину А-95 в талонах на суму 16 128 грн. (ціна за 1 л. 23,04 грн.), 16 500 л. дизельного палива в талонах на суму 380 160 грн. (ціна за 1 л. 23,04 грн.), 6 150 л. газу зрідженого в талонах на суму 80442 грн. (ціна за 1 л 13,08 грн.).

Прокурор зазначає, що 11.03.2021р. між сторонами укладено додаткову угоду №2, якою зменшено кількість товару та відповідно збільшено ціну за одиницю товару, зокрема заплановано постачання 7 004,556 л бензину марки А-92 в талонах за ціною за 1 л 26,34 грн. (збільшено на 6,6%), 337,582 л бензину марки А-95 в талонах за ціною за 1 л 27,30 грн. (збільшено на 7,8%), 11 055,824 л дизельного палива в талонах за ціною за 1 л 27,30 грн. (збільшено на 7,8%), 4 617,939 л газу зрідженого за ціною за 1 л 15,72 гри. (збільшено на 9,6%).

Згодом, 15.04.2021р. між сторонами укладено додаткову угоду №3, якою зменшено кількість товару та відповідно збільшено ціну за одиницю товару, зокрема заплановано постачання 5 793,407 л. бензину марки А-92 в талонах за ціною за 1 л 27,30 грн. (збільшено на 3,6%), 328,205 л бензину марки А-95 в талонах за ціною за 1 л 28,08 грн. (збільшено на 2,9%), 9 776,496 л дизельного палива в талонах за ціною за 1 л 28,08 грн. (збільшено на 2,9%), 4 010,781 л газу зрідженого за ціною за 1 л 16,14 грн. (збільшено на 2,7%).

Зазначено, що 29.06.2021р. між сторонами укладено додаткову угоду №4, якою зменшено кількість товару та відповідно збільшено ціну за одиницю товару, зокрема заплановано постачання 3 672,341 л. бензину марки А-92 в талонах за ціною за 1 л. 28,20 грн. (збільшено на 3,3%), 27,386 л. бензину марки А-95 в талонах за ціною за 1 л. 28,92 грн. (збільшено на 3%), 6 787,942 л. дизельного палива в талонах за ціною за 1 л. 28,86 грн. (збільшено на 2,8%). Ціна за 1 л. зрідженого газу 16,14 грн. не змінилася (кількість 2 810,781 л.).

Між сторонами 18.08.2021р. укладено додаткову угоду №5, якою було зменшено кількість газу зрідженого, який планувався закупити до 2 220,8904 грн. та збільшено ціну за одиницю товару до 17,52 грн., тобто на 8,6%. Інші ціни залишилися без змін.

Прокурор у позові вказує, що укладання сторонами кожної додаткової угоди суперечить вимогам ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", оскільки документально не підтверджено та жодним чином не обґрунтовано наявність підстав для підвищення ціни за одиницю товару з моменту укладення основного договору до моменту виникнення необхідності внесення змін (укладення додаткових угод №№2,3,4,5).

Звертає увагу, що безпідставним є посилання на стрімке зростання закупівельних цін за одиницю товару, а ТОВ „Торговий дім Міжрегіональна трейдингова компанія", спонукаючи замовника до укладення додаткових угод, мало на меті збільшити ціну за одиницю товару на вигідний для себе відсоток, а не на реальний відсоток коливання.

Вказує, що подані постачальником на підтвердження коливання ціни на пальне експертні висновки Запорізької торгово-промислової палати містять загальну вартість пального та не містять доказів реального відсотку здорожчання такого товару станом на кожну дату укладання додаткової угоди.

Окрім того, Шепетівською окружною прокуратурою встановлено, що при укладенні додаткової угоди №3 від 15.04.2021р. надано висновок Запорізької ТПП №ОИ-7559 від 05.04.2021р., при укладенні додаткової угоди №4 від 29.06.2021р. - висновок Запорізької ТПП №ОИ-7792 від 22.06.2021р., при укладенні додаткової угоди №5 від 18.08.2021р. - висновок Запорізької ТПП №ОИ-05 від 03.08.2021р, які відповідно до інформації Запорізької ТПП №05.6/80 від 04.04.2022р., наданої на запит ІІІепетівської окружної прокуратури, не видавались, що може свідчити про їх фальсифікацію зацікавленими особами з метою використання при укладанні спірних додаткових угод.

Вказує, що за фактом службового підроблення документів (висновків Запорізької ТПП) Шепетівським РУП ГУНП Хмельницької області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000004 від 16.01.2022р. за ч. 1 ст. 366 КК України.

Зазначає, що Шепетівське КП водопровідно-каналізаційного господарства, м. Шепетівка мало беззаперечне право на отримання пального по ціні, визначеній в укладеному сторонами у договорі, однак без надання письмових заперечень чи проведення переговорів щодо пропозиції відповідача про збільшення ціни, підписавши спірні угоди, зменшився обсяг поставок, і як наслідок - ціна ТОВ „Торговий дім Міжрегіональна трейдингова компанія" стала вищою за ціну, яка пропонувалась в ході аукціону іншим учасником торгів.

Прокурор вказує, що постачальник зобов`язаний був не лише довести підвищення ціни на певний товар на певному ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі. Постачальник повинен був обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним. Постачальник також має довести, що підвищення ціни є не прогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).

Таким чином, прокурор вважає, що при укладенні спірних додаткових угод постачальником не було дотримано вимоги п.2 ч. 5 ст. 41 Закону України „Про публічні закупівлі", безпідставно змінено істотні умови договору, а укладаючи спірні додаткові угоди відповідачем не було підтверджено коливання ціни природного газу на ринку.

Прокурор в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві.

Позивач-1 (Шепетівська міська рада) представника в судове засідання не направила, будь-яких додаткових письмових заяв чи заперечень до суду не надходило.

Позивач-2 (Шепетівське комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства, м.Шепетівка) представника в судове засідання не направляв. На адресу суду позивач-2 направляв заяви від 04.08.2022р. за вих.№173, від 07.09.2022р. за вих№206, від 12.10.2022р. за вих.№238, від 08.11.2022р. за вих.№366, відповідно до яких просить поводити судові засідання без участі представника позивача за наявними у справі документами.

Відповідач (ТОВ "Торговий дім Міжрегіональна трейдингова компанія", м. Запоріжжя, ) відзиву на позов суду не надав, повноважного представника в судові засідання не направляв.

Судом враховується, що згідно статей 42, 46 ГПК України участь сторони у судовому засіданні є її правом, а норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Ст. 202 ГПК України передбачає, що суд може розглядати справу за відсутності учасника справи, якщо його було належно повідомлено, проте, він не повідомив про причин неявки або така неявка є повторною.

Судом також враховано, що розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010р., "Смірнова проти України" від 08.11.2005р., "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006р., "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004р.).

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

З огляду на наведене, зважаючи на належне повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, вимоги розумності строку судового розгляду, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами, а неявка представників позивача-1, позивача-2 та відповідача не призводить до неможливості вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (станом на 13.06.2022р.) Шепетівське комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства () зареєстроване за адресою: 30400, м. Шепетівка, вул. Островського,4, засновником якого є територіальна громада м. Шепетівка в особі Шепетівської міської ради (п.1.4 Статуту).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (станом на 13.06.2022р.) Товариство з обмеженою відповідальністю „Торговий дім Міжрегіональна трейдингова компанія" (ТОВ „ТД МТК") зареєстровано за юридичною адресою: 69096, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Гребельна, буд.5 ().

В грудні 2020 року Шепетівським комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства, м. Шепетівка (надалі - Замовник) на вебпорталі Уповноваженого органу опубліковано оголошення про проведення відкритих торгів за UA-2020-12-14-010658-с про закупівлю товару за кодом "ДК 021:2015:09130000-9 - Нафта і дистиляти" (бензин А-95 - 700л., бензин А-92 - 10000л., дизельне паливо - 16500л., газ зріджений - 6150л.). Очікувана вартість предмету - 746 000,00 грн. Строк поставки товарів - до 31 грудня 2021 року.

11.01.2021р. між Шепетівським комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Торговий дім Міжрегіональна трейдингова компанія" (далі - постачальник) укладено, скріплено підписами та печатками обох сторін Договір про закупівлю товарів №1 (далі - договір), відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов`язується у 2021 року поставити замовнику товари „код ДК 021:2015 - 09130000-9 "Нафта і дистиляти (бензин А-95, бензин А-92, дизпаливо, газ зріджений)", зазначені в специфікації (додаток №1), а замовник - прийняти і оплатити такий товар.

Згідно п. 3.1, 3.2 договору сторони передбачили, що загальна сума договору становить 701 730,00 грн., в тому числі ПДВ 116 955,00 грн. Загальна вартість товару за цим договором складається із вартості кожної партії товару, поставленої в межах строку дії цього договору.

Згідно п.4.1 договору розрахунки проводяться шляхом: оплати покупцем після пред`явлення продавцем рахунка на оплату товару та підписання сторонами видаткової накладної. Покупець зобов`язується повністю оплатити вартість (ціну) переданої у його власність (поставленої) партії товару протягом 30 календарних днів з моменту підписання сторонами накладної (видаткової накладної) на переданий у власність (поставлений) товар шляхом перерахування грошових коштів на банківський поточний рахунок продавця, вказаний в цьому договорі.

Відповідно до п. 5.1-5.4 договору передбачено, що поставка нафтопродуктів замовнику здійснюється цілодобово за обліковими картками (талонами) постачальника, що є документами обов`язкової звітності і підставою для відвантаження нафтопродуктів з АЗС постачальника. Термін дії талонів становить не менше одного року. У разі завершення терміну дії талонів постачальник зобов`язується продовжити їх термін дії або замінити на інші та відпускати паливо по талонах з АЗС до повного використання талонів замовником. Місце поставки (передачі) пального: на стаціонарних автозаправних станціях (АЗС) постачальника відповідно до талонів цілодобово включаючи суботу, неділю та святкові дні. Обов`язковою умовою місця поставки є наявність АЗС та/або у радіусі не більше 6 км від місця знаходження замовника.

Відповідно до п. 11.1 договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2021 року, а в частині видачі бензину по талонах на АЗС - до повного їх використання.

Пунктом 12.4 договору сторони передбачили, що умови договору не повинні відрізнятися від змісту пропозиції (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:

1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;

2) збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії;

У разі коливання ціни товару на ринку в межах до 10% від ціни за одиницю товару, Постачальник письмово звертається до Покупця щодо зміни ціни за одиницю товару.

Наявність факту коливання ціни товару на ринку підтверджується шляхом надання оригіналів або копій документів, виданих уповноваженою надавати відповідну інформацію установою (підприємством, організацією) тощо. При цьому, коливання ціни у документі, що надається, має відображатися у числовому (ціновому) співвідношенні зміни рівня цін між датою початку дії договору або відповідної додаткової угоди та датою розрахунку ціни на товар уповноваженою установою (підприємством, організацією).

Згідно додатку №1 до договору №1 від 11.01.2021р. - Специфікація - передбачено, що загальна вартість товару становить 701 730,00 грн, з яких: бензин А-92 в талонах в кількості 10000л. на суму 225 000,00 грн., бензин А-95 в талонах в кількості 700л. на суму 16128,00 грн., дизельне пальне в талонах в кількості 16500л. на суму 380160,00 грн., газ зріджений в талонах в кількості 6150л. на суму 80442,00 грн. Специфікація підписана та скріплена відтисками печаток сторін.

09.03.2021 р. сторони підписали Додаткову угоду №1 до договору №1 від 11.01.2021 р., відповідно до якої сторони дійшли взаємної згоди змінити ціну товару та внести відповідні зміни до договору поставки №1 від 11.01.2021р., укладеного за результатами проведених конкурсних торгів на підставі ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», відповідно до якого вказали, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами у повному обсязі, крім випадків зміни ціни за одиницю товару не більше як на 10% у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.

Вказаною Додатковою угодою №1 від 09.03.2021р. сторони внесли зміни до додатку №1 (Специфікація), виклавши в наступній редакції: загальна вартість товару на суму 701 730,00 грн., з яких: бензин А-92 в талонах по ціні 24,72 грн./л. в кількості 7463,592л. на суму 225 000,00 грн., бензин А-95 в талонах по ціні 25,32 грн./л. в кількості 363,981л. на суму 16 128,00 грн., дизельне пальне в талонах по ціні 25,32 грн./л. в кількості 11 920,379 л. на суму 380 160,00 грн., газ зріджений в талонах по ціні 14,34 грн./л. в кількості 5062,343л. на суму 80 442,00 грн.

Згідно п.2,4 Додаткової угоди №1 сторони передбачили, що інші умови договору, непорушені даною угодою, залишаються незмінними і сторони підтверджують по них свою згоду. Дана угода є невід`ємною частиною договору про закупівлю товарів №1 від 11.01.2021р. та набуває чинності з моменту її підписання сторонами.

11.03.2021 між сторонами підписано додаткову угоду №2 до договору про закупівлю товарів №1 від 11.01.2021, за умовами якої, на підставі висновку Запорізької торгово-промислової палати №ОИ-7272 від 23.02.2021р. сторони вирішили внести зміни до договору та специфікації, викласти у новій редакції Специфікацію (додаток №1) до договору, а саме: загальна вартість товару на суму 701 730,00 грн., з яких: бензин А-92 в талонах по ціні 26,34 грн./л. в кількості 7004,556л. на суму 225 000,00 грн., бензин А-95 в талонах по ціні 27,30 грн./л. в кількості 337,582л. на суму 16 128,00 грн., дизельне пальне в талонах по ціні 27,30 грн./л. в кількості 11 055,824 л. на суму 380 160,00 грн., газ зріджений в талонах по ціні 15,72 грн./л. в кількості 4617,939л. на суму 80 442,00 грн. Додаткова угода підписана представниками сторін, скріплена печатками.

Відповідно Експертного висновку Запорізької торгово-промислової палати №ОИ-7272 від 23.02.2021р. було надано інформацію про те, що середньоринкова вартість бензину марок А-95, А-92, дизельного палива та газу автомобільного в мережах заправок «WOG», «SHEL», «БРСМ-Нафта», «ОККО», «АМІС», «GLUSCO» та «АВІАС» станом на 23.02.2021р. становить: бензин А-95 - 28,28 грн./л., бензин А-92 - 27,16 грн./л., дизпаливо - 27,43 грн./л., газ автомобільний - 15,42 грн./л.

15.04.2021р. між сторонами підписано Додаткову угоду №3 до договору про закупівлю товарів №1 від 11.01.2021р., за умовами якої, на підставі висновку Запорізької торгово-промислової палати, сторони вирішили внести зміни до Додатку №1 - Специфікація, виклавши в новій редакції: загальна вартість товару на суму 701 730,00 грн., з яких: бензин А-92 в талонах по ціні 27,30 грн./л. в кількості 5793,407л. на суму 225 000,00 грн., бензин А-95 в талонах по ціні 28,08 грн./л. в кількості 328,205л. на суму 16 128,00 грн., дизельне пальне в талонах по ціні 28,08 грн./л. в кількості 9776,496 л. на суму 380 160,00 грн., газ зріджений в талонах по ціні 16,14 грн./л. в кількості 4010,781л. на суму 80 442,00 грн. Додаткова угода підписана представниками сторін, скріплена печатками.

Відповідно Експертного висновку Запорізької торгово-промислової палати №ОИ-7311 від 02.03.2021р. було надано інформацію про те, що середньоринкова вартість бензину марок А-95, А-92, дизельного палива та газу автомобільного в мережах заправок «WOG», «SHEL», «БРСМ-Нафта», «ОККО», «АМІС», «GLUSCO» та «АВІАС» станом на 02.03.2021р. становить: бензин А-95 - 29,80грн./л., бензин А-92 - 28,80 грн./л., дизпаливо - 29,01 грн./л., газ автомобільний - 15,77 грн./л.

29.06.2021р. між сторонами було підписано Додаткову угоду №4 до договору про закупівлю товарів №1 від 11.01.2021р., за умовами якої, на підставі висновку Запорізької торгово-промислової палати, сторони вирішили внести зміни до Додатку №1 - Специфікація, виклавши в новій редакції: загальна вартість товару на суму 701 730,00 грн., з яких: бензин А-92 в талонах по ціні 28,20 грн./л. в кількості 3672,341л. на суму 225 000,00 грн., бензин А-95 в талонах по ціні 28,92 грн./л. в кількості 27,386л. на суму 16 128,00 грн., дизельне пальне в талонах по ціні 28,86 грн./л. в кількості 6787,942 л. на суму 380 160,00 грн., газ зріджений в талонах по ціні 16,14 грн./л. в кількості 2810,781л. на суму 80 442,00 грн. Додаткова угода підписана представниками сторін, скріплена печатками.

Відповідно Експертного висновку Запорізької торгово-промислової палати №ОИ-7559 від 05.04.2021р. було надано інформацію про те, що середньоринкова вартість бензину марок А-95, А-92, дизельного палива та газу автомобільного в мережах заправок «WOG», «SHEL», «БРСМ-Нафта», «ОККО», «АМІС», «GLUSCO» та «АВІАС» станом на 05.04.2021р. становить: бензин А-95 - 30,82 грн./л., бензин А-92 - 29,74 грн./л., дизпаливо - 29,78 грн./л., газ автомобільний - 16,63 грн./л.

18.08.2021р. сторони підписали Додаткову угоду №5 до договору №1 від 11.01.2021р., згідно якої та на підставі висновків Запорізької торгово-промислової палати, вирішили внести зміни до Додатку №1 - Специфікація, виклавши в новій редакції, зокрема змінивши показники вартості газу зрідженого: «газ зріджений в талонах по ціні 17,52 грн./л. в кількості 2220,8904 л. на суму 80 442,00 грн., решта товару - без змін. Загальна вартість товару - 701 730,00 грн. Додаткова угода підписана представниками сторін, скріплена печатками.

В матеріалах справи наявні експертні висновки Запорізької ТПП №ОИ-7792 від 22.06.2021р., №ОИ-5 від 03.08.2021р. з інформацією про середньоринкову вартість бензину марок А-95, А-92, дизельного палива та газу автомобільного в мережах заправок «WOG», «SHEL», «БРСМ-Нафта», «ОККО», «АМІС», «GLUSCO» та «АВІАС» на певні дати та періоди.

Як слідує із матеріалів справи позивач-2 як замовник отримав від відповідача як постачальника ПММ на загальну суму 701 730,00 грн., що підтверджено підписаними сторонами видатковими накладними №3 від 15.01.2021р. на суму 33660,00 грн., №22 від 22.01.2021р. на суму 45 702,00 грн., №25 від 25.01.2021р. на суму 54 234,00 грн., №359 від 04.03.2021р. на суму 61 500,00 грн., №1267 від 13.04.2021р. на суму 49 920,00 грн., №1278 від 13.04.2021р. на суму 16 338,00 грн., №2195 від 20.05.2021р. на суму 86 688,00 грн., №2856 від 17.06.2021р. на суму 8 070,00 грн., №3005 від 29.06.2021р. на суму 52 236,00 грн., №3517 від 19.07.2021р. на суму 36 972,00 грн., №3572 від 21.07.2021р. на суму 28 860,00 грн., №4251 від 19.08.2021р. на суму 49 968,00 грн., №4685 від 06.09.2021р. на суму 66 150,00 грн., №5409 від 01.10.2021р. на суму 68 352,00 грн., №5669 від 08.10.2021р. на суму 42 834,00 грн.

Згідно Інформаційної довідки Хмельницької торгово-промислової палати від 08.10.2021р. за вих.№22-05/1014 повідомлено про середньоринкові ціни на пальне по Україні станом на 11.01.2021р., 09.03.2021р., 11.03.2021р., 15.04.2021р., 29.06.2021р., 18.08.2021р.

Листом №54-1761вих-22 від 21.02.2022р. Шепетівська окружна прокуратура просила Запорізьку торгово-промислову палату надати інформацію про те, чи видавались ТПП на запит ТОВ «Торговий дім Міжрегіональна трейдингова компанія» експертні висновки №ОИ-7272 від 23.02.2021р., №ОИ-7311 від 02.03.2021р., №ОИ-7559 від 05.04.2021р., №ОИ-7792 від 22.06.2021р., №ОИ-5 від 03.08.2021р.

04.04.2022р. листом за вих.№05.6/80 Запорізька ТПП повідомила, що експертні висновки №ОИ-7559 від 05.04.2021р. на бланку серії ЕВ №003286, №ОИ-7792 від 22.06.2021р. на бланку серії ЕВ№000460, №ОИ-5 від 03.08.2021р. на бланку серії ЕВ №000566 (замовник ТОВ „ТД Міжрегіональна трейдингова компанія"), останньому не видавались.

Згідно інформації з Єдиного реєстру досудових розслідувань станом на 10.01.2022р. зареєстровано заяву про виявлення кримінального правопорушення щодо підроблення офіційних документів, кримінальне провадження №0000004.

Листом №54-2198вих-22 від 07.04.2022р. Шепетівська окружна прокуратура повідомила позивачів про встановлене необґрунтоване підняття сторонами договору №1 від 11.01.2021р. ціни за одиницю товару додатковими угодами, просило надати відповідну інформацію та документальне підтвердження коливання ціни товар, а також про необхідність вжиття заходів досудового врегулювання спору.

Шепетівська міська рада листом від 12.04.2022р. за вих.№03-08/908 та Шепетівське КП водопровідно-каналізаційного господарства листом від 09.05.2022р. за вих№108 повідомило прокуратуру про направлення на адресу ТОВ „ТД Міжрегіональна трейдингова компанія" претензії.

08.06.2022р. Шепетівське КП водопровідно-каналізаційного господарства листом за вих.№138 повідомило прокуратуру про неможливість звернення до суду за захистом своїх прав щодо незаконності додаткових угод та у зв`язку із важким фінансовим становищем підприємства.

09.06.2022р. заступник керівника Шепетівської окружної прокуратури зважаючи на те, що додаткові угоди №2, №3, №4 та №5 до договору про закупівлю товарів №1 від 11.01.2021р., були укладені між відповідачами з порушенням вимог Цивільного та Господарського кодексів України, норм Закону України "Про публічні закупівлі" та положень договору про закупівлю товарів, а також на підставі ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", повідомив Шепетівську міську раду (лист №54-4160вих.-22) та Шепетівське КП водопровідно-каналізаційного господарства (лист №54-4159вих.-22) про встановлення підстав та намір здійснення прокурором представництва інтересів в суді.

У зв`язку із цим, прокурор звернувся до суду із позовом про визнання недійсними додаткових угод №2 від 11.03.2021р., №3 від 15.04.2021р., №4 від 29.06.2021р., №5 від 18.08.2021р. до договору №1 від 11.01.2021р. про закупівлю товарів, укладену між Шепетівським комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Міжрегіональна трейдингова компанія", а також про тягнення з ТОВ „Торговий дім Міжрегіональна трейдингова компанія" на користь Шепетівського комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства надмірно сплачених коштів в сумі 64 242 грн.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, судом до уваги приймається наступне.

У відповідності до ратифікованої Законом України від 17.07.2007 року Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (п.1 ст.6) кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.3 ч.1 ст.131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Ч.ч. 1, 3 ст.4 ГПК України визначено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ст.53 ГПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Судом враховано, що виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. При цьому, в кожному конкретному випадку прокурор при зверненні до суду з позовом повинен довести існування обставин порушення або загрози порушення інтересів держави.

При цьому, оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закони") під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

В контексті зазначеного судом враховано, окрім іншого, і рішення Конституційного Суду України про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді від 08.04.1999 № 3-рп/99.

Так, Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття „інтереси держави", визначив, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорон землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (частина 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України).

Крім того, Європейський Суд з прав людини неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф.В. проти Франції" (F.W. v. France) від 31.03.2005, заява № 61517/00, п. 27).

У рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 року № 1604 (2003) "Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону" щодо функцій органів прокуратури, які не відносяться до сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені та ефективні органи.

Відтак, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).

Наявність інтересів держави повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 912/2385/18 від 26.05.2020.

Також Велика Палата Верховного Суду при розгляді вказаної справи звернула увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор.

У Рішенні від « 05» червня 2019 року № 4-р(II)/2019 Конституційний Суд України вказав, що Конституцією України встановлено вичерпний перелік повноважень прокуратури, визначено характер її діяльності і в такий спосіб передбачено її існування і стабільність функціонування; наведене гарантує неможливість зміни основного цільового призначення вказаного органу, дублювання його повноважень/функцій іншими державними органами, адже протилежне може призвести до зміни конституційно визначеного механізму здійснення державної влади її окремими органами або вплинути на обсяг їхніх конституційних повноважень.

Таким чином, участь прокурора в судовому процесі можлива за умови, крім іншого, обґрунтування підстав для звернення до суду, а саме має бути доведено нездійснення або неналежне здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах суб`єктом влади, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або підтверджено відсутність такого органу (ч.ч. 3,4 ст.53 ГПК України, ч.3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру").

Судом враховано, що прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень для захисту інтересів держави.

При цьому, судом також враховано, що щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який відсутній або всупереч вимог закону не здійснює захисту чи робить це неналежно.

Верховна Рада України, усвідомлюючи актуальність, важливість питання та прийнявши Закон України "Про публічні закупівлі" встановила, що відповідні державні та комунальні підприємства при здійсненні закупівель товарів, робіт та послуг зобов`язані дотримуватися принципів здійснення публічних закупівель, встановлених Законом. При цьому, немає значення за чиї кошти (бюджетні чи власні) здійснюється така закупівля.

Вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної особи Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Трегубенко проти України" від 02.11.2004 стверджує, що правильне застосування законодавства незаперечно становить "суспільний інтерес" (п.54 рішення).

Бюджетна система - це сукупність усіх бюджетів, які формуються і діють на території певної країни згідно з її бюджетним устроєм.

Відповідно до ч.1 ст.22 Бюджетного Кодексу України, для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

Правовідносини, пов`язані з використанням бюджетних коштів, становлять суспільний інтерес, а незаконність додаткових угод до договору, на підставі якого ці кошти витрачаються, такому суспільному інтересу не відповідає.

Виконання зобов`язань за додатковими угодами до договору, укладеними з порушенням законодавства у сфері публічних закупівель, призводить до нераціонального та неефективного використання державних коштів, що не відповідає меті Закону України "Про публічні закупівлі" та принципам, за якими мають здійснюватися публічні закупівлі, закріпленими в статті 3 даного Закону.

Таким чином, у зазначеному випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес.

Відповідно до ст.215 ЦК України з позовом про визнання про правочину недійсним може звернутись одна із сторін або інша заінтересована особа, яка заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом.

Звертаючись до господарського суду із заявою про визнання правочину недійсним, прокурор виступає позивачем або зазначає у ній позивачем державний чи інший орган або установу, організацію, уповноважені здійснювати відповідні функції держави у спірних правовідносинах, наприклад, управляти майном, що є предметом цього правочину, і визначає відповідачами, як правило, сторони за правочином (договором). Виняток можуть становити випадки, коли однією з сторін є названий орган (установа, організація); у такому разі відповідачем визначається друга сторона.

Наявність інтересів держави повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі № 924/1256/17 та у постанові Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 911/1497/18.

У даній справі Керівник Шепетівської окружної прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах: Шепетівської міської ради та Шепетівського комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства із позовними вимогами до відповідача - ТОВ «Торговий дім міжрегіональна трейдингова компанія» про визнання недійсними додаткових угод до договору про закупівлю, оскільки останні укладені з порушенням вимог законодавства у сфері публічних закупівель.

Прокурор вказує, що внаслідок укладення спірних додаткових угод були збільшені ціни на пальне, що призвело до закупівлі пального у менших обсягах, ніж передбачалось за договором про закупівлю товарів, що є порушенням бюджетного законодавства, принципів добросовісної конкуренції, об`єктивної та неупередженої оцінки тендерних пропозицій та принципу запобігання корупційним діям і зловживанням при проведенні публічних закупівель.

Зазначене порушує економічні інтереси держави у сфері контролю за ефективним та цільовим використанням бюджетних коштів внаслідок завдання шкоди у вигляді незаконних витрат бюджетних коштів, а дотримання у цій сфері суспільних відносин законодавства становить суспільний інтерес, тому суд погоджується, що захист такого інтересу відповідає функціям прокурора.

Із матеріалів справи слідує, що прокурор звертався до позивачів із листами про виявлені порушення вимог ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" при здійсненні закупівель паливно-мастильних матеріалів Шепетівським комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства, та про необхідність вжиття заходів досудового врегулювання.

Натомість, позивачами не було вжито заходів щодо звернення до суду із позовом про визнання недійсними додаткових угод протягом розумного строку, тому прокуратур на підставі ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" повідомив останніх про намір здійснення представництва в суді законних інтересів держави в особі ради.

Враховуючи вищевикладене та з огляду на те, що прокурор у позовній заяві навів підставу для представництва інтересів держави, обґрунтував, у чому полягає порушення цих інтересів, та визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, суд дійшов висновку, що прокурор підтвердив підстави для представництва інтересів держави у цій справі та обґрунтовано звернувся до суду в інтересах держави в особі позивачів, оскільки відсутність з боку уповноважених органів будь-яких намірів захистити порушені інтереси держави (суспільні інтереси) свідчила про пасивність їх дій.

Зважаючи на усі вищевикладені обставини у суду відсутні підстави для залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочин.

Згідно з приписами ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів.

Частиною 1 ст.173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст.174 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст.179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору, зокрема, на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Відповідно до ч.7 ст.179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України).

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади визначено Законом України "Про публічні закупівлі", метою якого є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

В силу частини першої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Судом враховано, що підставою для укладення сторонами додаткових угод №2 від 11.03.2021р., №3 від 15.04.2021р., №4 від 29.06.2021р. та №5 від 18.08.2021р., якими було внесено зміни до істотних умов основного договору №1 від 11.01.2021р. з урахуванням пункту 12.4 договору, сторонами обрано саме п.2 ч.5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", відповідно до якого зміни вносяться у зв`язку із коливанням ціни товару на ринку.

Водночас, статтею 43 Закону України "Про публічні закупівлі", якою встановлено підстави нікчемності договору про закупівлю, не передбачено серед правових підстав нікчемності договору порушення сторонами вимог ч.5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі". Вказане свідчить про те, що у новій редакції Закону України "Про публічні закупівлі", порушення ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", не є законодавчо встановленою підставою нікчемності правочину.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання недійсними додаткових угод №2 від 11.03.2021р., №3 від 15.04.2021р., №4 від 29.06.2021р., №5 від 18.08.2021р. до договору №1 від 11.01.2021р. про закупівлю товарів є належним і допустимим способом захисту інтересів держави внаслідок укладення незаконного правочину.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.180 Господарського кодексу України, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї зі сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.01.2021р. між Шепетівським комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства (замовник) та ТОВ „Торговий дім Міжрегіональна трейдингова компанія" (постачальник) укладено договір про закупівлю товарів №1, відповідно до якого постачальник зобов`язався у 2021 року поставити замовнику товари (бензин А-95, бензин А-92, дизпаливо, газ зріджений), які зазначені в специфікації (додаток №1) із врахуванням підписаної між сторонами додаткової угоди №1 від 09.03.2021р., якою внесено зміни в Специфікацію до договору, а замовник - прийняти і оплатити такий товар.

Згідно із п. 1.1. договору, найменування та кількість товару зазначено в специфікації (додаток №1 до договору). Сума договору становить 701 730,00 грн. Договір набирає чинності з дати підписання і діє до 31.12.2021 року, а в частині видачі бензину по талонах на АЗС -до повного їх використання (п. 11.1 договору).

Таким чином, судом враховано, що сторонами на момент підписання договору №1 від 11.01.2021р. та Специфікації, оформленої додатковою угодою №1 від 09.03.2021р., були погоджені всі істотні умови (предмет, ціна і строк даного договору) відповідно до вимог частини третьої статті 180 Господарського кодексу України та приписів Закону України "Про публічні закупівлі", відтак зазначений договір є належною підставою виникнення у сторін за цим договором господарського зобов`язання згідно зі статтями 173, 174 Господарського кодексу України (статті 11, 202, 509 Цивільного кодексу України).

Частиною 5ст. 180 Господарського кодексу України передбачено, що ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом (частини перша, друга статті 632 Цивільного кодексу України).

У наведеному приписі закріплено принцип стабільності (або відносної неможливості зміни) встановленої сторонами ціни, що є проявом обов`язковості виконання умов договору, встановленої статтею 629 Цивільного кодексу України.

Судом враховано, що в умовах ринкової економіки ціна в договорі визначається попитом і пропозицією, конкуренцією та іншими економічними чинниками, тому при укладенні договору та визначення його умов сторони повинні розумно оцінювати ті обставини, за яких він буде виконуватись, зокрема враховувати тенденції зростання (падіння) цін на ринку товарів та послуг тощо.

Положеннями ст. 5 Закону України "Про публічні закупівлі" визначено, що закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія та ефективність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників; об`єктивна та неупереджена оцінка тендерних пропозицій; запобігання корупційним діям і зловживанням.

Статтею 41 Закону України "Про публічні закупівлі" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури.

Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

Аналогічна підстава для внесення змін до договору узгоджена сторонами в пунктах 12.3, 12.4 договору та в Специфікації від 09.03.2021р., яка оформлена додатковою угодою №1.

Судом взято до уваги та з аналізу зазначених положень Закону України "Про публічні закупівлі" вбачається, що дані норми є спеціальними, які визначають правові підстави внесення змін та доповнень до договорів, укладених за наслідком публічних закупівель, та повинні застосовуватися переважно щодо норм Цивільного кодексу України (статті 651) та Господарського кодексу України (стаття 188), які визначають загальну процедуру внесення змін до договору.

Якщо спеціальною нормою права (чч. 4, 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі") заборонено укладення умов договору про публічні закупівлі, які відрізняються від умов тендерної пропозиції, та заборонено вносити зміни до договору, окрім певного законодавчо визначеного переліку випадків, то внесення змін до такого договору поза межами переліку, передбаченого зазначеним приписом закону, означатиме незаконність внесення цих змін.

Відповідно до роз`яснення Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, яке згідно ч.1 ст. 7 Закону України "Про публічні закупівлі" є уповноваженим органом, що здійснює регулювання та реалізує державну політику у сфері закупівель та до основних функцій якого згідно з пунктом 13 частини першої статті 8 цього Закону відноситься надання консультацій з питань закупівель, №3302-05/11398-07 від 07.04.2015 "Щодо зміни істотних умов договору про закупівлю" у залежності від коливання ціни товару на ринку сторони протягом дії договору про закупівлю можуть вносити зміни декілька разів в частині ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків кожного разу з урахуванням попередніх змін, внесених до нього, сукупність яких може перевищувати 10 відсотків від ціни за одиницю товару, визначеної сторонами на момент укладання договору про закупівлю та за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної у договорі, і виконати свої зобов`язання відповідно до такого договору з урахуванням зазначених змін. Враховуючи викладене, при кожному внесенні змін до договору про закупівлю у вищезазначеному випадку шляхом укладання додаткової угоди до договору сторони договору зобов`язані належним чином виконувати умови такого договору з урахуванням змінених його умов кожного разу.

Враховуючи приписи Закону України "Про публічні закупівлі" та роз`яснення Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 07.04.2015р. №3302-05/11398-07 підстава для зміни ціни товару повинна бути доведена належними та допустимими доказами, а коливання ціни товару на ринку повинні бути наявні саме на момент внесення таких змін.

Судом враховано, що підписавши додаткові угоди №2 від 11.03.2021р., №3 від 15.04.2021р., №4 від 29.06.2021р., №5 від 18.08.2021р. до договору №1 від 11.01.2021р. про закупівлю товарів, сторони фактично внесли зміни у Специфікацію (Додаток №1 до договору) із врахуванням додаткової угоди №1 від 09.03.2021р., виклавши Специфікацію у новій редакції.

Як вбачається зі змісту додаткових угод №2, №3, №4 та №5 ціна 1 літра бензину А-92 в загальному збільшилась на 14,1%, тоді як фактичне коливання ціни відбулось на 7,2%, ціна 1 літра бензину А-95 збільшилась на 14,2% (фактично коливання ціни відбулось на 6,6%), збільшено ціну за 1л.дизпалива загалом на 14% (фактично коливання ціни відбулось на 1,7%), а ціна за 1 л. газу зрідженого збільшилась на 22,2%, тоді як коливання ціни на газ зріджений становило 13,4%.

Таким чином, внаслідок укладення оспорюваних додаткових угод було зменшено обсяги закупівлі бензину А-92, бензину А-95, дизельного палива та газу зрідженого шляхом їх коригування до збільшеної ціни.

При цьому, документальним підтвердженням коливання ціни на пальне та газ зріджений стали експертні висновки Запорізької торгово-промислової палати №ОИ-7559 від 05.04.2021р., №ОИ-7792 від 22.06.2021р., №ОИ-05 від 03.08.2021р, які надавали інформацію про середньоринкові ціни на пальне по семи автозаправних станціях України станом на дату складання висновків.

При дослідженні вказаних висновків Запорізької ТПП судом встановлено, що вказані документи не є належним доказом коливання цін на паливні матеріали - бензин А-92, бензин А-95, дизельне паливо та зріджений газ, оскільки такі експертні висновки не визначали рівень коливання цін на товар, а лише надавали інформацію про середньоринкові ціни на певні дати.

Судом враховується, що обставина коливання ціни на товар має бути підтверджена документально, оскільки в іншому випадку застосування приписів п. 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" як підстави для внесення змін до договору про закупівлю, є необґрунтованим.

При цьому документального підтвердження коливання ціни на ринку вимагає як закон (про що вказано в роз`ясненні Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №3302-05/11398-07 від 07.04.2015 та що випливає зі змісту п. 2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі"), так і укладений між сторонами договір.

Виключний перелік органів, які надають підтверджуючі документи про коливання ціни товару на ринку, а також виключний перелік відповідних документів, що підтверджують факт коливання ціни товару на ринку, законодавством у сфері публічних закупівель не визначено.

Документом, який підтверджує зміну (коливання) ціни товару на ринку, може бути або довідка відповідного органу, який має повноваження здійснювати моніторинг цін на відповідні товари, або експертний висновок про зміну цін таких товарів на ринку.

Документ, який передає постачальник, має підтвердити саме зміну (коливання) ціни на ринку, тобто містити інформацію про попередню ціну (ціну в договорі) і про ціну станом на певну дату (ціну на момент підписання додаткової угоди).

З інформації в такому документі має випливати, що відбулося коливання ціни саме предмета закупівлі, тобто характеристики предмета договору мають збігатися з характеристиками предмета закупівлі в підтвердному документі. При цьому, саме продавець ініціатор змін має підтвердити факт коливання ціни за одиницю товару на ринку, надавши покупцю документальне підтвердження такого факту. Кожна зміна договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження, викладених у ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.10.2020р. у справі №912/1580/18.

Крім того, судом враховано, що згідно інформації Запорізької торгово-промислової палати експертні висновки №ОИ-7559 від 05.04.2021р. на бланку серії ЕВ №003286, №ОИ-7792 від 22.06.2021р. на бланку серії ЕВ№000460, №ОИ-5 від 03.08.2021р. на бланку серії ЕВ №000566 (замовник ТОВ „ТД Міжрегіональна трейдингова компанія") взагалі не видавались, що підтверджується листом Запорізької ТПП №05.6/80 від 04.04.2022р.

Також суд дійшов висновку, що ціни на нафтопродукти (бензини марки А-92, А-95 та дизельне паливо) за період з березня по червень 2021 року (включно) залишались відносно сталими або змінювались у бік зменшення.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст74 ГПК України).

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безсторонньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Враховуючи викладене, суд вважає, що у матеріалах справи відсутні, а учасниками справи не подано жодного доказу на підтвердженням коливання ціни на бензин та дизельне паливо за період часу від укладення основного договору до підписання додаткових угод до нього.

За таких обставин зміна ціни згідно оспорюваних додаткових угод є безпідставною.

Суд звертає увагу на те, що та обставина, що ціна товару у тендерній пропозиції могла бути свідомо занижена для отримання замовлення, а після укладення договору закупівлі приведена у відповідність із ринковою, що суттєво спотворює результати торгів та нівелює економію, яку було отримано під час підписання договору.

Зазначена вище можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісної конкуренції, зловживань та неправомірних дій робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є очевидним порушенням принципів процедури закупівлі, встановлених преамбулою та статтею 5 Закону України "Про публічні закупівлі", зокрема, принципів добросовісної конкуренції серед учасників, максимальної економії та ефективності, відкритості та прозорості на всіх стадіях закупівель, недискримінації учасників, об`єктивної та неупередженої оцінки тендерних пропозицій, запобігання корупційним діям і зловживанням.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 25.06.2019р. у справі №913/308/18.

Судом встановлено, що в результату підписання між сторонами додаткових угод №2,№3, №4 та №5, обсяг поставок товару на відміну від тендерної пропозиції та основного договору, зменшився, зокрема бензину А-92 на 793,59 літрів, бензину А-95 на 39 літрів, дизельного палива - на 1 335,37 літрів, газу зрідженого на 702,3 літрів (при збереженні загальної вартості пального - 701 730,00 грн.), що не може вважатися обґрунтованою підставою для того, щоб визнати таке збільшення правомірним таким, що відповідає приписам частин 4, 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Водночас, положеннями ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", якою визначено виключні випадки можливої зміни істотних умов договору, не передбачено можливості зміни обсягу (кількості) товару без відповідного адекватного зменшення ціни товару.

Так, пунктом 2 ч.5 ст.41 Закону визначено, що істотні умови договору можуть бути змінені у разі зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі. При цьому зазначена правова норма не передбачає зміни кількісного виразу товару у випадку зміни ціни за одиницю товару. Зазначений пункт кореспондується з положеннями п.1 ч.5 ст.41, який дозволяє зменшення обсягів закупівлі з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника.

Отже, оскільки при укладенні додаткових угод до договору відбулося зменшення кількості товару, що закуповується, що в свою чергу мало б спричинити зменшення загальної ціни договору, втім в даному випадку сторонами зменшено кількість придбаного товару за рахунок збільшення його ціни за одиницю товару.

Судом враховано, що збільшення ціни товару не призвело до збільшення ціни договору, однак суд акцентує увагу, що ціна договору не збільшилася виключно за рахунок зменшення кількості предмету закупівлі.

У той же час, відповідно до ч.4 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури.

Після внесення змін до договору додатковими угодами положення останнього стосовно предмету договору, зокрема, кількості товару, що закуповується, не відповідають тендерній документації, якою передбачалася закупівля більшої кількості бензину та дизельного палива за нижчою ціною, ніж це визначено додатковими угодами, а матеріалами справи не підтверджено коливання цін на ринку у спірний період в бік збільшення, тобто укладення додаткових угод суперечить інтересам держави (суспільним інтересам) та є порушенням положень ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" (подібна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі 921/524/18, від 21.03.2019 у справі № 912/898/18).

Відповідно до положень ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ст. 215 ЦК України).

Зважаючи на те, що укладення додаткових угод №2 від 11.03.2021р., №3 від 15.04.2021р., №4 від 29.06.2021р., №5 від 18.08.2021р. до договору №1 від 11.01.2021 про закупівлю товарів, відбулось з порушенням положень статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", не відповідає основним принципам закупівель, визначених ст.5 даного Закону, а саме: добросовісної конкуренції серед учасників; ефективності; відкритості та прозорості на всіх стадіях закупівель; запобіганні корупційним діям і зловживанням та порушує інтереси держави, суд дійшов висновку, що позовні вимоги прокурора про визнання їх недійсними є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог прокурора про стягнення з відповідача 64 242,00 грн. надмірно сплачених коштів за договором №1 від 11.01.2021р. з урахуванням змін, внесених відповідно до додаткової угоди № 1 від 09.03.2021р., судом до уваги приймається таке.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 2 ст.208 ГК України визначено, що у разі визнання недійсним зобов`язання з інших підстав, кожна сторона зобов`язана повернути другій стороні все одержане за зобов`язанням, а за неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість грошима, якщо інші наслідки недійсності зобов`язання не передбачені законом.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 669 ЦК України визначено, що кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

Судом встановлено, що договором №1 від 11.01.2021р. з урахуванням додаткової угоди № 1 від 09.03.2021р. (Специфікація до договору), звітом №UA-2020-12-14-010658-с від 10.01.2022р. було зафіксовано, що ціна договору становить 701 730,00 грн. при проведеній позивачем-2 проплаті за отриманий товар на суму 701 484,30 грн. згідно Інформації про фактичне виконання умов договору №1 від 11.01.2021р., наявних в матеріалах справи видаткових накладних.

Слід зазначити, що в разі застосування сторонами правомірних цін, обсяг поставленого товару при сумі фактичної оплати був-би більшим, ніж той, що був фактично поставлений замовнику.

При цьому, внаслідок укладення додаткових угод №2, №3, №4 та №5 обсяг пального було зменшено (бензину А-92 - на 793,59 літрів, бензину А-95 - на 39 літрів, дизельного палива - на 1 335,37 літрів, газу зрідженого - на 702,3 літрів), відтак замовником було зайво сплачено постачальнику кошти в загальній сумі 64 242,00 грн. (без ПДВ), а саме: за бензин А-92 в сумі 19 617,54 грн., за бензин А-95 в сумі 987,46 грн., за дизельне паливо в сумі 33 811,50 грн., за газ зріджений в сумі 10 070,80 грн.).

Враховуючи вказане, відповідачем в порушення ст. ст. 526, 530, 629 ЦК України допущено неналежне виконання умов договору в частині недопоставки товару на суму 64 242,00 грн., суд вважає правомірними та обґрунтованими позовні вимоги про стягнення з відповідача 64 242 грн. на користь позивача-2 надмірно сплачених коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 670 ЦК України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Відтак, правовою підставою для стягнення з відповідача надмірно сплачених коштів, тобто коштів, сплачених за товар, який так і не було поставлено, визначено статтею 670 ЦК України, що також узгоджується із правовою позицією Верховного суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 18.06.2021 по справі №927/491/19.

Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги прокурора є обґрунтовані, підтверджені наявними в матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. ч. 1, 3 ст. 13, ст. 74 ГПК України).

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача у зв`язку із задоволенням позову.

Керуючись ст. ст. 20, 24, 27, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240-242, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов керівника Шепетівської окружної прокуратури м. Шепетівка Хмельницької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах: Шепетівської міської ради м. Шепетівка, Хмельницька обл. та Шепетівського комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства м.Шепетівка, Хмельницька область до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Міжрегіональна трейдингова компанія", м. Запоріжжя про визнання недійсними додаткових угод №2 від 11.03.2021р., №3 від 15.04.2021р., №4 від 29.06.2021р., №5 від 18.08.2021р. до договору №1 від 11.01.2021р. про закупівлю товарів, укладену між Шепетівським комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Міжрегіональна трейдингова компанія" та стягнення з ТОВ „Торговий дім Міжрегіональна трейдингова компанія" на користь Шепетівського комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства надмірно сплачені кошти за договором №1 від 11.01.2021р. з урахуванням змін, внесених відповідно до додаткової угоди № 1 від 09.03.2021р., в сумі 64 242,00 грн., задовольнити.

Визнати недійсною додаткову угоду №2 від 11.03.2021р. до договору №1 від 11.01.2021р. про закупівлю товарів, укладену між Шепетівським комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства, м. Шепетівка () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Міжрегіональна трейдингова компанія", м. Запоріжжя, ().

Визнати недійсною додаткову угоду №3 від 15.04.2021р. до договору №1 від 11.01.2021р. про закупівлю товарів, укладену між Шепетівським комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства, м. Шепетівка () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Міжрегіональна трейдингова компанія", м. Запоріжжя, ().

Визнати недійсною додаткову угоду №4 від 29.06.2021р. до договору №1 від 11.01.2021р. про закупівлю товарів, укладену між Шепетівським комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства, м. Шепетівка () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Міжрегіональна трейдингова компанія", м. Запоріжжя, ().

Визнати недійсною додаткову угоду №5 від 18.08.2021р. до договору №1 від 11.01.2021р. про закупівлю товарів, укладену між Шепетівським комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства, м. Шепетівка () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Міжрегіональна трейдингова компанія", м. Запоріжжя, ().

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий дім Міжрегіональна трейдингова компанія", 69096, м. Запоріжжя, вул. Гребельна, буд.5 () на користь Шепетівського комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства, 30405, м. Шепетівка, вул. Некрасова, буд.127 () надмірно сплачені кошти в сумі 64 242,00 грн. (шістдесят чотири тисячі двісті сорок дві гривні 00 коп.).

Видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий дім Міжрегіональна трейдингова компанія", 69096, м. Запоріжжя, вул. Гребельна, буд.5 () на користь Хмельницької обласної прокуратури (, р/р UA0002814, Держказначейська служба України, м. Київ, МФО 820172) 12405,00 (дванадцять тисяч чотириста п`ять гривень 00 коп.) судових витрат.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1, 2 ст. 256 ГПК України).

Повний текст рішення складено та підписано 21.11.2022р.

Суддя І.В. Заярнюк

Віддруковано прим. 2 прим.

1 - до матеріалів справи

- Шепетівська окружна прокуратура, 30400, м. Шепетівка, вул. Сергія Оврашка, 43 -

- Хмельницька обласна прокуратура

- Шепетівська міська рада, вул. Островcького, 4, м. Шепетівка, 30400,

- Шепетівське комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства вул. Некрасова. буд. 127, м. Шепетівка, Хмельницька обл. -

2 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Міжрегіональна трейдингова компанія", Запорізька обл.,

м. Запоріжжя, вул.Гребельна, буд. 5 - рекоменд. із повідомлен.