ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2022м. ДніпроСправа № 904/3107/22
за позовом Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Плюс-Інвест", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 535821,32грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Без виклику (повідомлення) учасників

С У Т Ь С П О Р У :

Криворізька міська рада звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Плюс-Інвест" 535 821,32грн. за користування земельною ділянкою комунальної власності з кадастровим номером :03:160:0120 у період з 22.09.2017 до 23.11.2021.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач як фактичний користувач земельної ділянки на вулиці Леоніда Бородича, 7с міста Кривого Рогу, з кадастровим номером :03:160:0120, без достатньої правової підстави за рахунок міської ради зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею на рівні орендної плати. Відтак відповідач зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки (позивачу) на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.09.2022 справу №904/3107/22 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2022 справу визнано малозначною, відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників.

Відповідач відзиву на позов не надав.

Про відкриття провадження у справі та можливість подання заяв по суті справи відповідач повідомлявся рекомендованим листом з повідомленнями про вручення за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до вимог статей 120, 242 Господарського процесуального кодексу України.

На адресу суду повернувся направлений відповідачу конверт із копією ухвали суду від 22.09.2022, до якого відділенням поштового зв`язку додано довідку про причину невручення поштового відправлення: "адресат відсутній за вказаною адресою".

За частиною третьою статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з частиною десятою статті 242 Господарського процесуального кодексу України судові рішення відповідно до цієї статті вручаються шляхом надсилання (видачі) відповідній особі копії (тексту) повного або скороченого судового рішення, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

За змістом статей 9, 14, 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" на підставі поданих юридичною особою документів у Єдиному державному реєстрі зазначаються відомості про її місцезнаходження.

Статтею 93 Цивільного кодексу України встановлено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Тобто, офіційне місцезнаходження повідомляється особою для забезпечення комунікації з нею, зв`язку зацікавлених осіб, у тому числі контрагентів, органів державної влади тощо.

Правила надання послуг поштового зв`язку визначені постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 (із змін і доп.) (далі - Правила).

Для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України "Про поштовий зв`язок", цих Правил (п. 94 Правил).

Відтак, повна відповідальність за достовірність інформації про місцезнаходження, а також щодо наслідків неотримання поштових відправлень покладається саме на юридичну особу.

У разі неможливості вручення одержувачам поштових відправлень останні зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження до об`єкта поштового зв`язку місця призначення (п. 116 Правил).

Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення повертаються відправнику (п. 117 Правил).

За таких обставин суд доходить висновку, що неможливість вручення відправлень відповідачу є наслідком незабезпечення ним вимог законодавства щодо можливості реального вручення йому поштових відправлень за його офіційним місцезнаходженням, що розцінюється судом як фактична відмова від отримання адресованих йому таких поштових відправлень.

Убачається, що судом були вчинені всі передбачені законом заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи, а неподання ним до суду відзиву не можна визнати таким, що обумовлене поважними причинами.

Згідно з частиною дев`ятою статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За викладених обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

На підставі рішення № 37306805 від 28.09.2017 державного реєстратора Виконавчого комітету Криворізької міської ради Поліщук С.В. державним реєстратором вчинено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 22559966 від 22.09.2017 про право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Плюс-Інвест" на нерухоме майно, розташоване за адресою: вулиця Леоніда Бородича, 7с міста Кривого Рогу, на земельній ділянці з кадастровим номером :03:160:0120, площа 0,4449 га (а.с.12-13).

Державна реєстрація відбулася на підставі Акта приймання-передачі майна, яке вноситься до Статутного капіталу ТОВ "Плюс-Інвест" від 18.09.2017.

З наведеного вбачається, що з 22.09.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "Плюс-Інвест" є власником нерухомого майна будівлі сторожки, А-1, загальною площею 14,2 кв.м.

24.11.2021 нерухоме майно, розташоване за адресою вулиця Леоніда Бородича, 7с міста Кривого Рогу за договором купівлі-продажу відчужено ОСОБА_1 .

У 2018 році Товариство з обмеженою відповідальністю "Плюс-Інвест" звернулося до Криворізької міської ради з заявою про надання в оренду земельної ділянки, на якій розташовано об`єкт нерухомості.

24.10.2018 Криворізька міська рада прийняла рішення № 3118 "Про відмову в наданні у власність і користування земельних ділянок", у тому числі й Товариству з обмеженою відповідальністю "Плюс-Інвест" з підстав невідповідності наданих на розгляд документів вимогам статей 79-1, 123 Земельного кодексу України (а.с.14-17).

01.09.2021 позивачем складено Акт обстеження земельної ділянки по вул. Леоніда Бородича, 7с, встановлено, що земельна ділянка використовується без правовстановлювальних документів під розміщення КПП (сторожки) підкранових колій та крану, зберігання вантажних автомобілів (а.с.18).

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-022 від 04.02.2022 земельна ділянка загальною площею 0,4449 га з кадастровим номером :03:160:0120, розташована за алресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Бородича,7с віднесена до комунальної власності теориторіальної громади міста Кривого Рогу (а.с.19-21).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Плюс-Інвест" в період з 22.09.2017 по 23.11.2021 право користування земельною ділянкою не оформив, плату за фактичне землекористування не сплачував.

Позивач просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Плюс-Інвест" грошові кошти в сумі 535 821,32грн, як безпідставно отримані кошти у вигляді несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою, за період з 22.09.2017 по 23.11.2021.

Обставини справи свідчать про те, що з 22.09.2017 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Плюс-Інвест" на нерухоме майно будівлю сторожки, А-1, загальною площею 14,2 кв.м.

Предметом розгляду у даній справі є вимога про стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів у вигляді несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою в розмірі 535 821,32грн за період з 22.09.2017 по 23.11.2021.

Згідно правового висноку Верховного Суду, викладеного в постанові від 05.08.2022 у справі №922/2060/20, до предмету доказування у таких справах є встановлення обставин:

фактичного користувача земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цих ділянок зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування ділянками у відповідний період, або наявність правової підстави для використання земельної ділянки у такого фактичного користувача;

площу земельної ділянки;

суму, яку мав би отримати власник земельної ділянки за звичайних умов, яка безпосередньо залежить від вартості цієї ділянки (її нормативної грошової оцінки);

період користування земельною ділянкою комунальної власності без належної правової підстави.

Відповідно до статті 177 та пункту 1 частини 1 статті 181 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. До нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 120 ЗК України (в редакції чинній станом на дату набуття відповідачем права власності на об`єкт нерухомого майна 18.09.2020), у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення (ч.1).

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (ч.2) .

Перехід права на земельну ділянку до нового набувача нерухомого майна відбувається в силу прямого припису закону, незалежно від волі органу, який уповноважений розпоряджатися земельною ділянкою (пункт 7.42 постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 грудня 2018 року у справі № 910/18560/16).

Іншими словами, з моменту переходу права власності на розташоване на земельній ділянці нерухоме майно до нового власника у правовідносинах користування земельною ділянкою, на якій знаходиться це майно, відбувається фактична заміна землекористувача: права й обов`язки землекористувача переходять до нового власника відповідного нерухомого майна (пункт 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 у справі № 263/6022/16-ц).

Зважаючи на те, що земельна ділянка площею 0,4449 га, кадастровий номер :03:160:0120, розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Бородича,7с, є сформованою, за договором не передавалась в орендне користування, на земельній ділянці знаходиться об`єкт нерухомого майна - сторожка, а також те, що з 22.09.2017 нежитлова будівля належить на праві приватної власності ТОВ "Плюс-Інвест", вбачається набуття останнім прав та обов`язків землекористувача, в тому числі і обов`язок зі сплати орендної плати за користування зазначеною земельною ділянкою.

Відтак, за загальним правилом, закріпленим у статті 120 ЗК України і частині 3 статті 7 Закону України "Про оренду землі", особа, яка набула право власності на будівлю чи споруду, набуває такі ж самі права на земельну ділянку, на яких вона належала попередньому власнику (землекористувачу) на час відчуження будівлі або споруди.

Водночас у статті 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Частиною 5 статті 6 Закону України "Про оренду землі" визначено, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" обов`язковій державній реєстрації підлягають, зокрема, право постійного користування та право оренди земельної ділянки.

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на безпідставне збереження грошових коштів відповідачем у зв`язку з використанням спірної земельної ділянки без правовстановлюючих документів у період з 22.09.2017 по 23.11.2021.

У свою чергу, відповідач спростовуючих доказів, які б підтвердили користування земельною ділянкою на підставі правовстановлюючих документів у спірний період не надав.

Згідно з частинами 1, 2 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.

За змістом положень глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов`язаннях.

Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Відповідно до частини 1 статті 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка.

При цьому до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 ЦК України (наведену правову позицію викладено у пункті 94 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц).

Отже, позивач правомірно звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів за період безпідставного користування відповідачем спірною земельною ділянкою у порядку статті 1212 ЦК України.

У спорах про стягнення грошових коштів за користування земельною ділянкою до оформлення особою права користування такою земельною ділянкою власник має право на отримання безпідставно збережених грошових коштів у порядку статті 1212 ЦК України. Тобто, в такому разі суд виходить з того, що фактичний користувач земельної ділянки без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе грошові кошти, які мав заплатити за користування нею, отже, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 ЦК України (наведене узгоджується з правовим висновком, який викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц і від 20.09.2018 у справі № 925/230/17).

З огляду на викладене, Товариство з обмеженою відповідальністю "Плюс Інвест", як фактичний користувач земельної ділянки з кадастровим номером :03:160:0120, розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Бородича,7с, у спірний період (з 22.09.2017 по 23.11.2021) без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельних ділянок на підставі частини 1 статті 1212 ЦК України.

Відповідно до листа Головного управління ДПС України у Дніпропетровській області від 11.10.2021 № 32276/5/04-36-04-09-10 Товариство з обмеженою відповідальністю "Плюс Інвест" як платник плати за землю по Довгинцівському району м. Кривого Рогу на обліку не перебуває (а.с.23).

Статтею 284 Податкового кодексу України органи місцевого самоврядування уповноважено встановлювати ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території.

Рішенням Криворізької міської ради від 24.06.2015 №3728, яке набрало чинності 01.01.2016 та діяло до 31.12.2021, затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу, яка у тому числі містить середню (базову) вартість 1 кв.м. земель міста станом на 01.01.2014 у розмірі 270,60 грн (а.с.24).

В силу статті 143 Конституції України, статті 12 ПК України, частини першої статті 69 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Криворізька міська рада наділена повноваженнями самостійно встановлювати місцеві податки та збори у порядку, визначеному Податковим кодексом України, чим забезпечується реалізація принципу правової, організаційної та матеріально-фінансової самостійності місцевого самоврядування, під яким розуміється право територіальної громади самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

До місцевих податків, зокрема, належить податок на майно, до складу якого входить плата за землю - обов`язковий платіж, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (ст. 10, пп. 14.1.147. п. 14.1 ст. 14 ПК України).

За умовами підпунктів 288.5.1, 288.5.2 пункту 288.5. статті 288 ПК України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

29.03.2017 Криворізькою міською радою прийнято рішення № 1522 "Про встановлення ставок плати за землю та пільг щодо земельного податку на території м. Кривого Рогу" на 2017 рік", яким установлено, що розмір орендної плати за користування земельними ділянками комунальної власності складає 0,9% від нормативної грошової оцінки земель міста, затвердженої рішенням міської ради від 24.06.2015 № 3728.

Рішеннями Криворізької міської ради від 12.07.2017 № 1862 "Про встановлення ставок земельного податку, розміру орендної плати, пільг зі сплати за землю та затвердження Регламенту оподаткування земельних ділянок на території міста Кривого Рогу у 2018 році", яке набрало чинності 01.01.2018, від 27.06.2018 № 2816 "Про встановлення ставок земельного податку, розміру орендної плати, пільг зі сплати за землю та затвердження Регламенту оподаткування земельних ділянок на території міста Кривого Рогу у 2019 році" (набрало чинності з 01.01.2019) встановлено розмірі ставки орендної плати для секції 03.10 0,9%.

В подальшому рішенням Криворізької міської ради від 26.06.2019 № 3897 "Про встановлення ставок/плати за землю та пільг зі сплати за землю на території міста Кривого Рогу у 2020 році" встановлено ставки плати за землю та пільги із земельного податку на території м. Кривого Рогу на 2020 рік (далі - Рішення від 26.06.2019 № 3897, яке набрало чинності з 01.01.2020) в розмірі 0,9%, рішенням від 30.06.2020 № 4799 "Про встановлення ставок/плати за землю та пільг зі сплати за землю на території міста Кривого Рогу у 2021 році" встановлено ставка орендної плати для тієї ж секції 03.10 в розмірі 0,9 % від нормативної грошової оцінки земель міста.

За даними витягу з технічної документації про нормативно-грошову оцінку від 19.11.2021 № 669/434-21, у 2021 році нормативна грошова оцінка земельної ділянки за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Бородича,7с з кадастровим номером :03:160:0120, код цільового призначення 03.10 землі житлової та громадської забудови, становить 14 269 544,64грн.

Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством (п. 10 Типового договору оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 №220).

Згідно з пунктами 289.1, 289.2 статті 289 ПК України управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок на 1 січня поточного року. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок.

Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, яка є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, на виконання пункту 289.3 статті 289 ПК України, на своєму офіційному сайті (http://land.gov.ua) публікує коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель за попередні роки, згідно яких для земель населених пунктів вони становлять: 2017 рік - 1,0, 2018 рік - 1,0, 2019 рік - 1,0, 2020 рік - 1,0.

Тобто, нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки з 2017 до 2021 року є незмінною та становить 14 269 544,64грн (оскільки число "1" при застосуванні кумулятивного розрахунку не змінює значення нормативної грошової оцінки).

У зв`язку з користуванням земельною ділянкою, розташованою за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Бородича,7с, з кадастровим номером :03:160:0120, без правовстановлюючих документів позивачем здійснено розрахунок розміру безпідставно збережених коштів у сумі 535 821,32грн за період з 22.09.2017 по 23.11.2021:

14 269 544,64грн х 0,9 % = 128 425,90грн (на рік), де

14 269 544,64грн - нормативна грошова оцінка земельної ділянки згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 19.11.2021 № 669/434-21;

0,9% - річний розмір орендної плати за землю від нормативної грошової оцінки земель міста згідно з рішень Криворізької міської ради від 29.03.2017 № 1522, від 12.07.2017 № 1862, від 26.06.2019 № 3897 та від 30.06.2020 № 4799;

128 425,90грн : 12 місяців (кількість місяців у році) = 10702,16 грн. - місячна орендна плата.

Перевіривши розрахунок розміру безпідставно збережених коштів, дослідивши витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку від 19.11.2021 № 669/434-21 та інші наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про правомірність заявлених позивачем вимог у сумі 535 821,32грн.

З урахуванням викладеного позовні вимоги заявлені правомірно та підлягають задоволенню у повному обсягу.

Щодо розподілу витрат по сплаті судового збору.

Під час звернення з позовом до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 8 037,32грн згідно платіжного доручення № 77 від 13.09.2022 (а.с.7).

Відповідно до вимог ст. 129 ГПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Криворізької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Плюс-Інвест" про стягнення 535821,32грн задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Плюс-Інвест" (ідентифікаційний код 40205500; вулиця Леоніда Бородича, буд.7-М, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50086) на користь Криворізької міської ради (ідентифікаційний код 33874388; пл. Молодіжна,1, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50101) безпідставно збережені кошти за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :03:160:0120 за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Бородича,7с, у розмірі 535 821,32грн, витрати по сплаті судового збору у розмірі 8 037,32грн, видати наказ.

Видати наказ після набрання рішенням зхаконної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення підписано 17.11.2022

Суддя Н.М. Євстигнеєва