08 листопада 2022 року
cправа № 906/433/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Случ О. В. - головуючий, Волковицька Н. О., Могил С. К.,
за участю секретаря судового засідання - Мазуренко М. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Сплендор Текстиль Україна"
про ухвалення додаткового рішення
у справі № 906/433/19
за позовом першого заступника військового прокурора Житомирського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України
до 1) Військової частини НОМЕР_1 і 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Сплендор Текстиль Україна",
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Управління Північного офісу Держаудитслужби у Житомирській області,
про визнання недійсним рішення про визначення переможця відкритих торгів та договору про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби за бюджетні кошти,
(у судовому засіданні взяла участь прокурор - Гавловська А. В.)
1. Заступник керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону (прокурор у справі) подав до Касаційного господарського суду касаційну скаргу на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.04.2022 і рішення Господарського суду Житомирської області від 14.12.2021 у справі № 906/433/19, в якій просив скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.
2. У поданому Товариством з обмеженою відповідальністю "Сплендор Текстиль Україна" (відповідач-2 у справі, далі - ТОВ "Сплендор Текстиль Україна") відзиві на касаційну скаргу останнім, серед іншого, було надано попередній розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 50 000,00 грн, які відповідач-2 очікує понести у суді касаційної інстанції.
3. Постановою Верховного Суду від 19.07.2022 касаційну скаргу заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Житомирської області від 14.12.2021 і постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.04.2022 у справі № 906/433/19 - без змін.
4. 22.07.2022 ТОВ "Сплендор Текстиль Україна" надіслало до Верховного Суду клопотання про здійснення розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, у якому просить покласти судові витрати на професійну правничу допомогу у справі № 906/433/19 у розмірі 45 000,00 грн на Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері Центрального регіону.
5. Заступник керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону подав заперечення на клопотання про ухвалення додаткового рішення, яке мотивовано відсутністю доказів, які документально підтверджують надання правової допомоги, а саме: детального опису виконаних адвокатом робіт (наданих послуг, витраченого часу) та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги, а також доказів, які підтверджують фактичне понесення ТОВ "Сплендор Текстиль Україна" таких витрат.
6. Також прокурор зазначає про те, що у даній справі за позовом прокурора в інтересах держави в особі Міністерства оборони України статус позивача набуло саме Міністерство оборони України, а отже витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, у випадку відмови у задоволенні позову, покладаються на позивача.
7. Розглянувши клопотання ТОВ "Сплендор Текстиль Україна" про ухвалення додаткового рішення у справі № 906/433/19, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для його задоволення з огляду на таке.
8. За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
9. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
10. Разом із тим, згідно із статтею 15 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
11. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 ГПК України).
12. Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 зазначеного Кодексу).
13. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
14. За змістом статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.
15. Згідно зі статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
16. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (надання послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;
3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).
17. Відповідно до частин першої, другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
18. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
19. Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 ГПК України).
20. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 цього Кодексу).
21. Водночас, за змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
22. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).
23. У розумінні положень частини п`ятої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
24. Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. Разом із тим, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
25. Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
26. При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
27. Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.
28. Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
29. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 126 ГПК України).
30. Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постановах об?єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.11.2019 у справі № 902/347/18, від 06.12.2019 у справі № 910/353/19.
31. З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Сплендор Текстиль Україна" дотрималося вимог щодо строків звернення із клопотанням про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу та подання відповідних доказів.
32. На обґрунтування поданого клопотання про розподіл судових витрат представник ТОВ "Сплендор Текстиль Україна" Тарасов Сергій Олексійович подав:
- додатковий договір від 03.06.2022 № 1 до договору про надання правової допомоги від 03.06.2022;
- опис робіт від 20.07.20 22 на загальну вартість 45 000,00 грн по господарській справі № 906/433/19;
- акт виконаних робіт від 20.07.2022 на виконання додаткового договору від 03.06.2022 № 1, підписаний між адвокатом Тарасовим С. О. та ТОВ "Сплендор Текстиль Україна" без заперечень.
34. Водночас, розглянувши доводи заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону, викладені в запереченні на клопотання про ухвалення додаткового рішення (про які зазначено в пункті 5 цієї додаткової постанови) щодо відсутності документального підтвердження надання правової допомоги, суд касаційної інстанції вважає такі доводи необґрунтованими з огляду на таке.
35. Як уже зазначалось, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19).
36. За змістом додаткового договору від 03.06.2022 № 1, який укладено між адвокатом Тарасовим С. О. та ТОВ "Сплендор Текстиль Україна як клієнтом, у зв`язку із поданням заступником керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону касаційної скарги на рішення Господарського суду Житомирської області від 14.12.2021 і постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.04.2022 у справі №906/433/19, у якій ТОВ "Сплендор Текстиль Україна" є відповідачем, останнє доручає Адвокату: ознайомитися з матеріалами справи №906/433/19; надати правову оцінку підставам касаційного оскарження прокурором судових рішень; здійснити правовий аналіз правових позицій Верховного Суду, на які посилався прокурор у касаційній скарзі; сформувати та погодити правову позицію по справі №906/433/19 із Клієнтом; підготувати та направити відзив на касаційну скаргу; здійснити представництво Клієнта у Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду. Також сторони погодили, що розмір гонорару Адвоката за його роботу у справі №906/433/19 складає 45 000,00 грн.
37. Таким чином, у цій справі між ТОВ "Сплендор Текстиль Україна" і адвокатом існувала домовленість про фіксований розмір оплати правової допомоги в суді касаційної інстанції незалежно від кількості часу (годин), який адвокат витратить на надання професійної правничої допомоги, тому доводи про ненадання відповідачем доказів розміру витрат на професійну правничу допомогу, є безпідставними.
38. В матеріалах справи містяться свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ № 000396 від 21.01.2019 та ордер серії АА №1206076 від 06.06.2022 про надання правової допомоги ТОВ "Сплендор Текстиль Україна" у Верховному Суді адвокатом Тарасовим С. О.
39. Також матеріалами справи підтверджується представництво адвокатом Тарасовим С. О. інтересів ТОВ "Сплендор Текстиль Україна" в Касаційному господарському суду у складі Верховного Суду, зокрема, участь адвоката Тарасова С. О. у судовому засіданні 19.07.2022, ознайомлення з матеріалами справи 23.06.2022 та подання адвокатом відзиву на касаційну скаргу заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону, який врахований Верховним Судом.
40. Верховний Суд наголошує на тому, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).
41. Тобто у розумінні норм процесуального права зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
42. Однак, доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неспівмірність, та/або нерозумність, та/або нереальність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до цієї справи прокурор не надав. Доводи в цій частині є декларативними та фактично зводяться до узагальненого заперечення понесених відповідачем-2 витрат.
43. Водночас, доводи прокурора про відсутність доказів фактичного понесення таких витрат також відхиляються Верховним Судом з огляду на правову позицію, викладену в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, згідно з якою витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.
44. Щодо доводів прокурора, наведених в пункті 6 цієї додаткової постанови, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 05.10.2022 у справі №923/199/21 (пункти 9.1-9.3 постанови), до розгляду якої зупинявся розгляд клопотання ТОВ "Сплендор Текстиль Україна" про здійснення розподілу судових витрат у справі № 906/433/19, положення статей 123, 129 ГПК України визначають загальний порядок розподілу судових витрат між сторонами у справі та іншими учасниками справи, що ґрунтується на засаді обов`язковості відшкодування судових витрат особи, на користь якої ухвалено судове рішення, за рахунок іншої особи, яка в цьому спорі виступає її опонентом. За змістом статей 42, 46, 53, 56 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, набуває статусу сторони у справі - позивача лише у випадках, передбачених процесуальним законом, однак у разі відкриття провадження у справі за поданим ним позовом він має ті ж права та обов`язки, що їх має позивач, за винятком права укладати мирову угоду. Звертаючись із позовом в інтересах держави, прокурор є суб`єктом сплати судового збору та самостійно здійснює права та виконує обов`язки, пов`язані з розподілом судових витрат.
45. При цьому, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові відступила від висновків, викладених, зокрема, у постановах Верховного Суду у справах №922/3439/19, №908/730/19 (наведені прокурором у запереченні як обґрунтування відсутності підстав для покладення судових витрат з професійної правничої допомоги у заявленому розмірі на прокуратуру), стосовно застосування норм ГПК України щодо розподілу судових витрат у справах за позовами прокурора в інтересах держави (пункти 8.40-8.41 постанови).
46. Оскільки касаційний перегляд судових рішень у справі № 906/433/19 здійснено за касаційною скаргою заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону і за наслідком такого перегляду постановою Верховного Суду від 19.07.2022 у задоволенні касаційної скарги відмовлено, а судові рішення залишено без змін, згідно з правилами статті 129 ГПК України витрати ТОВ "Сплендор Текстиль Україна" на професійну правничу допомогу у зв`язку з переглядом цієї справи у суді касаційної інстанції покладаються на прокуратуру.
47. За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону на користь ТОВ "Сплендор Текстиль Україна" витрат на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції у заявленій сумі.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 244 ГПК України, Суд
1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Сплендор Текстиль Україна" про відшкодування витрат на професійну правову допомогу задовольнити.
2. Стягнути з Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сплендор Текстиль Україна" 45 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції у справі № 906/433/19.
3. Доручити Господарському суду Житомирської області видати наказ на виконання цієї додаткової постанови.
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий О. В. Случ
Судді Н. О. Волковицька