ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

"16" листопада 2022 р. Справа№ 910/20513/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Тищенко О.В.

Шаптали Є.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи

матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО»

на рішення Господарського суду міста Києва від 22.07.2022

у справі №910/20513/21 (суддя Літвінова М.Є.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО»

до Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО»

про стягнення 30 456,41 грн.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді - Яковлєва М.Л., суддів - Шаптали Є.Ю., Куксова В.В. перебуває справа №910/20513/21 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» про стягнення 30 456,41 грн. розгляд якої постановлено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду №09.1-08/3582/22 від 14.11.2022 призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/12589/21.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.11.2022, визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Яковлєв М.Л.; судді: Тищенко О.В., Шаптала Є.Ю.

До апеляційної скарги апелянтом додано клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи на вирішення якої апелянт просить поставити наступні питання:

1. Яке значення становить коефіцієнт фізичного зносу складових колісного транспортного засобу «Dacia Dokker», державний номер НОМЕР_1 , який було пошкоджено внаслідок ДТП, що сталось 23.05.2021, станом на дату ДТП 23.05.2021?

2. Яка вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та без урахуванням ПДВ, завданого власнику автомобіля «Dacia Dokker», державний номер НОМЕР_1 , внаслідок пошкодження в ДТП, що мала місце 23.05.2021, станом на дату ДТП 23.05.2021?

Щодо вказаного клопотання колегія суддів зазначає таке.

Позов заявлено про стягнення з відповідача страхового відшкодування в сумі 30 456,41 грн., яке становить різницю між сумою, яка була виплачена позивачем як страховою організацією в зв`язку з пошкодженням автомобіля «Dacia Dokker», державний номер НОМЕР_1 , за укладеним з ОСОБА_1 договором добровільного страхування наземного транспорту № -14-01 від 12.03.2021, внаслідок ДПТ, що сталася з вини ОСОБА_2 - водія автомобіля «Renault Logan», державний номер НОМЕР_2 , цивільно-правова відповідальність осіб, які на законних підставах керують яким, застрахована у відповідача згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР № 200016185 (125 063,10 грн.), франшизою за полісом ЕР № 200016185 (2 600,00 грн.) та сумою, яка відповідачем була виплачена позивачу внаслідок спірної ДТП (92 006,69 грн.).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.07.2022 у справі №910/20513/21 позов задоволений повністю, до стягнення з відповідача на користь позивача присуджено страхове відшкодування в сумі 30 456,41 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 270, 00 грн.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на тому, що матеріалами справи належним чином підтверджується заборгованість відповідача перед позивачем щодо виплати страхового відшкодування за завдану шкоду у заявленій до стягнення сумі.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО» звернулось з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 22.07.2022 у справі №910/20513/21 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові повністю.

У апеляційній скарзі апелянт зазначив про те, що судом першої інстанції під час розгляду справи було неповно з`ясовано обставини справи та неправильно застосовано норми матеріального права.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт, серед іншого, послався на те, що судом першої інстанції не було прийнято до уваги, що:

- за змістом положень ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством;

- позивачем суму збитків, завданих пошкодженням автомобіля «Dacia Dokker», державний номер НОМЕР_1 у спірній ДТП, розраховано без врахування коефіцієнту фізичного зносу виходячи з того, що вказаний автомобіль 2015 року випуску та того, що за змістом п. 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна від 24.11.2003 № 142/5/2092 (далі Методика), значення коефіцієнту фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 7 років для легкових КТЗ виробництва не країн СНД (так як станом на дату спірної ДТП з дати випуску автомобіля «Dacia Dokker», державний номер НОМЕР_1 пройшло менш, ніж 7 років коефіцієнт фізичного зносу вказаного автомобіля є таким, що дорівнює нулю - примітка суду);

- водночас при розгляді наданих позивачем документів відповідачем було встановлено, що до спірної ДТП автомобіль «Dacia Dokker», державний номер НОМЕР_1 був учасником іншої ДТП за результатами якої було проведено ремонт складових частин кузова вказаного автомобіля, що за змістом п. 7.39 Методики відноситься до винятків стосовно використання вимог п. 7.38 Методики;

- вказане свідчить про те, що суму збитків, завданих пошкодженням автомобіля «Dacia Dokker», державний номер НОМЕР_1 у спірній ДТП на стягнення якої з відповідач має право позивач, слід розраховувати з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу, що відповідачем і було зроблено та виплачено позивачу 92 006,69 грн., а відтак правові підстави для стягнення з відповідача страхового відшкодування в сумі 30 456,41 грн. відсутні (заявлена до стягнення сума фактично і становить суму на яку зменшується вартість збитків при врахуванні коефіцієнту фізичного зносу вказаного автомобіля - примітка суду).

Відповідач зазначив про те, що докази на підтвердження вказаних обставин були ним додані до поданого до суду першої інстанції відзиву на позов у якому, серед іншого, відповідач просив поновити йому строк для подання відзиву, проте суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про поновлення вказаного строку.

Щодо вказаного колегія суддів зазначає таке.

Згідно з ч. 1 ст. 113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Статтею 114 ГПК України встановлено, що:

- суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій.

- строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.12.2021 прийнято позову заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження.

Вказану ухвалу судом першої інстанції відповідачу направлено 17.12.2022, а отримано останнім 22.12.2021, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з штрихкодовим ідентифікатором 210 (а.с. 83).

Отже, відповідач мав подати відзив у строк до 06.01.2022, проте направив його до суду 09.02.2022, тобто з порушенням встановленого судом строку.

Частиною 1 ст. 119 ГПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого судом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи (ч. 3 ст. 119 ГПК України).

Стаття 7 ГПК України визначає принцип рівності всіх перед законом і судом

Стаття 13 ГПК України встановлює, що:

- судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін;

- учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом;

- кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

- суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Отже, за положеннями ГПК України кожна сторона має рівні права, а суд має сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим ГПК України.

У обґрунтування підстав для поновлення йому строку для подання відзиву та, відповідно, доданих до нього доказів відповідач послався на те, що він очікував від ПАТ СК «Універсальна» документи, що підтверджують пошкодження спірного транспортного засобу, проте суд першої інстанції визнав, що вказане не свідчить про поважність причин пропуску.

Водночас колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції та вважає, що отримання від ПАТ СК «Універсальна» документів, що підтверджують пошкодження автомобіля «Dacia Dokker», державний номер НОМЕР_1 в будь-якому випадку потребувало додаткового часу.

При цьому колегія суддів враховує і те, що відповідної ухвали якою б відповідачу було відмовлено у поновленні пропущеного строку та яку останній мав би можливості оскаржити (ч.ч. 7, 8 ст. 119 ГПК України) судом першої інстанції постановлено не було, а про відмову у поновленні йому строку для подання відзиву відповідач дізнався лише 29.07.2022 після отримання рішення суду першої інстанції.

Відповідно до статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства, зокрема є: змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Законом можуть бути визначені також інші засади судочинства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ГПК України частини 3 статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема: верховенство права; змагальність сторін; пропорційність; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами тощо.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ст. 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Виходячи з аналізу вищенаведених норм процесуального законодавства, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, зобов`язаний забезпечувати дотримання принципу змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів, доведенні перед судом їх переконливості, сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом задля прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, яке буде відповідати завданням господарського судочинства.

У рішенні від 03.01.2018 «Віктор Назаренко проти України» (Заява №18656/13) ЄСПЛ наголосив, що принцип змагальності та принцип рівності сторін, які тісно пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції «справедливого судового розгляду» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції. Вони вимагають «справедливого балансу» між сторонами: кожній стороні має бути надана розумна можливість представити свою справу за таких умов, що не ставлять її чи його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Під загрозою стоїть впевненість сторін у функціонуванні правосуддя, яке ґрунтується, зокрема, на усвідомленні того, що вони матимуть змогу висловити свої думки щодо кожного документа в матеріалах справи (див. рішення у справі «Беер проти Австрії» (Beer v. Austria), заява №30428/96, пункти 17, 18, від 06 лютого 2001 року)

Суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992).

За обставин, що склались, колегія суддів вважає за доцільне, для забезпечення сторонами рівних прав під час судового розгляду, розглядати справу по суті з врахуванням поданого відповідачем до суду першої інстанції відзиву на позов з додатками.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зокрема, порядок виплати такого відшкодування та дії сторін при настанні страхового випадку, регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Так, відповідно до п. 7.38 Методики значення коефіцієнту фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД, 7 років - для інших легкових КТЗ.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем суму збитків, завданих пошкодженням автомобіля «Dacia Dokker», державний номер НОМЕР_1 у спірній ДТП, розраховано без врахування коефіцієнту фізичного зносу, так як вказаний автомобіль вироблений не в країнах СНД та строк його експлуатації не перевищує 7 років.

Водночас положення п. 7.39 Методики встановлюють, що винятками стосовно використання вимог п. 7.38 Методики є:

а) КТЗ експлуатується в інтенсивному режимі (фактичний середньорічний пробіг щонайменше вдвічі більший за середньорічний нормативний);

б) складові частини кузова та оперення кузова, кабіни, рами КТЗ відновлювали ремонтом (крім випадків, що однозначно свідчать про усунення експлуатаційних пошкоджень (наприклад, усунення сколів ЛФП на лицьових поверхнях кузова, усунення деформації методом видалення вм`ятин без пофарбування складової частини));

в) складові частини каркасу кузова, оперення кузова, кабіни та рами мають наскрізну корозію, що призвело до зниження витривалості і міцності матеріалу виготовлення цієї складової частини (складових частин) КТЗ;

г) складові частини кузова, кабіни, рами КТЗ мають пошкодження у вигляді деформації, за винятком таких, що підпадають під визначення експлуатаційних пошкоджень відповідно до пункту 1.6 розділу I цієї Методики;

ґ) КТЗ експлуатувався в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4 до цієї Методики.

В свою чергу, з наданих відповідачем доказів слідує, що до спірної ДТП автомобіль «Dacia Dokker», державний номер НОМЕР_1 був учасником іншої ДТП за результатами якої ймовірно проведено ремонт складових частин кузова вказаного автомобіля (лонжерон) .

Отже, наявні в матеріалах справи докази дають підстави для сумніву у правомірності визначення коефіцієнту фізичного зносу на рівні 0.

Водночас, для вирішення спору сторін по суті, серед іншого, слід визначити вартість збитку, завданого власнику автомобіля «Dacia Dokker», державний номер НОМЕР_1 у спірній ДТП, з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством).

Відповіді на вказані питання беззаперечно потребують спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

За приписами ч. 1 ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Як визначено у ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Спеціальні знання - це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи. Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо.

Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень. Експертиза - це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи.

Отже, судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

При цьому питання призначення судової експертизи повинне вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Очевидне безпідставне призначення судової експертизи є порушенням наведених приписів, що має наслідком порушення прав та охоронюваних законом інтересів учасників справи, у тому числі права на розгляд справи судом, встановленим законом, у розумний строк, тому у такому випадку перегляд цієї ухвали, з урахуванням взаємозв`язку правомірності зупинення провадження як наслідку призначення у справі судової експертизи, та її скасування є виправданим, а також таким, що ґрунтується на засадах верховенства права.

Таку правову позицію висловлено Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 11.06.2018 у справі № 922/2716/17.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» (заява №61679/00) зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Враховуючи, що з`ясування питань щодо вартості збитку, завданого власнику автомобіля «Dacia Dokker», державний номер НОМЕР_1 у спірній ДТП, з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством), потребує спеціальних знань, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити заявлене відповідачем клопотання та призначити судову експертизу у справі № 910/20513/19 і зупинити провадження у справі до отримання висновку експерта.

За приписами ст. 100 ГПК України:

- про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи (ч. 1);

- в ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків (ч. 5).

За змістом ч.ч. 5, 5, 6 ст. 99 ГПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Колегія суддів вважає за доцільне поставити на вирішення експертизи наступне питання:

- Яка вартість матеріального збитку (шкоди), завданого(ї) власнику автомобіля «Dacia Dokker», державний номер НОМЕР_1 , 2015 року випуску, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 23.05.2021 о 21 год. 05 хв. на автомобільній дорозі Т14/25 77+600м, із врахуванням розміру коефіцієнту фізичного зносу, розрахованого відповідно до вимог чинного законодавства (Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, та Фонду державного майна від 24.11.2003 № 142/5/2092)?

При цьому колегія суддів враховує, що відповідачем позивачу було направлено копію клопотання про призначення експертизи, проте останній не надав жодних заперечень проти його задоволення та не скористався правом надати до суду питання, які він вважає за потрібне поставити на вирішення експертизи.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.

За змістом ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» до державних спеціалізованих установ належать:

- науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України;

- науково-дослідні установи судових експертиз, судово-медичні та судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України;

- експертні служби Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Державної прикордонної служби України.

Колегією суддів проведення судової експертизи доручається Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03680, м. Київ, вул. Смоленська, 6).

З огляду на обставини справи, враховуючи, що експертиза призначається саме на задоволення клопотання відповідача та те, що у вказаному клопотанні відповідач гарантує оплату вартості проведення судової експертизи, витрати, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, покладаються судом згідно з рахунком, виставленим КНДІСЕ для здійснення оплати проведення експертизи до початку її проведення, на Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО» і в подальшому підлягають розподілу за правилами ГПК України.

Водночас, враховуючи, що, з матеріалів справи неможливо дійти однозначного висновку про те, що спірний автомобіль на даний час вже відремонтований, колегія суддів надає згоду, у випадку проведення ремонту вказаного автомобіля, на проведення експертизи без огляду автомобіля «Dacia Dokker», державний номер НОМЕР_1 , 2015 року випуску, за матеріалами справи.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 228 ГПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

З огляду на призначення судом експертизи, провадження у справі зупиняється.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 99, 100, 228, 234 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» на рішення Господарського суду міста Києва від 22.07.2022 у справі №910/20513/21 прийняти до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Яковлєв М.Л., судді: Шаптала Є.Ю., Тищенко О.В.

2. Клопотання Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» про призначення автотоварознавчої експертизи задовольнити.

3. Призначити судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручити експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (03680, м. Київ, вул. Смоленська, 6).

4. На вирішення експертизи поставити наступне питання:

Яка вартість матеріального збитку (шкоди), завданого(ї) власнику автомобіля «Dacia Dokker», державний номер НОМЕР_1 , 2015 року випуску, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 23.05.2021 о 21 год. 05 хв. на автомобільній дорозі Т14/25 77+600м, із врахуванням розміру коефіцієнту фізичного зносу, розрахованого відповідно до вимог чинного законодавства (Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, та Фонду державного майна від 24.11.2003 № 142/5/2092)?

5. Надати згоду, у випадку проведення ремонту автомобіля «Dacia Dokker», державний номер НОМЕР_1 , 2015 року випуску, на проведення експертизи без огляду автомобіля «Dacia Dokker», державний номер НОМЕР_1 , 2015 року випуску, за матеріалами справи

6. Витрати на проведення експертизи покласти на Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» (01.054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 33, ідентифікаційний код 16285602).

7. Зобов`язати Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО» забезпечити оплату експертизи.

8. Зобов`язати позивача в строк до 01.12.2022 надати суду:

- кольорові фотознімки пошкодженого автомобіля «Dacia Dokker», державний номер НОМЕР_1 , 2015 року випуску (оригінали), бажано в електронному вигляді;

- інформацію щодо перебування автомобіля «Dacia Dokker», державний номер НОМЕР_1 , 2015 року випуску у попередніх ДТП, проведених капітальних ремонтах та наявних вузлах і агрегатах, які потребували ремонту або заміни на момент перед ДТП,

або письмові пояснення щодо неможливості надати витребувані судом докази повністю або в частині.

9. Зобов`язати сторони надати в розпорядження експерта на його вимогу всі документи, що будуть потрібні для проведення експертизи.

10. Зобов`язати експерта після проведення експертизи направити копію висновку на адреси позивача та відповідача.

11. Попередити експерта про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків відповідно до ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України.

12. Зупинити провадження у справі № 910/20513/21 до проведення експертизи та отримання висновку експерта.

13. Матеріали справи надіслати до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (03680, м. Київ, вул. Смоленська, 6).

14. Ухвала суду набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена до Верховного суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

15. Копію ухвали надіслати сторонам та Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді О.В. Тищенко

Є.Ю. Шаптала