ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"14" листопада 2022 р. м. Рівне Справа № 918/933/22

Господарський суд Рівненської області у складі судді Романюк Ю.Г., розглянувши матеріали заяви: Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" (вул. Генерала Алмазова, 13, офіс 524, Київ 133, 01133, ) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з боржника Фізичної особи - підприємця Ніколайчука Вячеслава Івановича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) грошової заборгованості в розмірі 29 523 грн 95 коп. за договором про надання кредиту

без повідомлення заявника і боржника

ВСТАНОВИВ:

09.11.2022 на поштову адресу Господарського суду Рівненської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" надійшла заява про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з боржника Фізичної особи - підприємця Ніколайчука Вячеслава Івановича грошової заборгованості в розмірі 29 523 грн 95 коп. за договором про надання кредиту (з яких - 12 000 грн 00 коп. сума прострочених платежів по тілу кредиту; 15 723 грн 95 коп. - сума прострочених платежів по процентах; 1 800 грн 00 коп. - сума прострочених платежів за комісією).

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу. Такий висновок суд робить з огляду на наступне.

Згідно з положеннями ст. 147 ГПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 148 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 96 ГПК України, електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних й інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу (ч. 2 ст. 96 ГПК України).

Як вбачається з матеріалів даної заяви, заявником подано електронний доказ (договір № 289976-КС-001 від 19.04.2021 про надання кредиту) в письмовій формі (роздруківка на паперових носіях).

Суд звертає увагу заявника, що роздруківка електронного доказу не може вважатись електронним документом (копією електронного документа) в розумінні положень ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про електронні документи та електронний документообіг", тобто не може вважатися доказом, бо не містить електронного підпису, який є обов`язковим реквізитом електронного документа, оскільки у такому разі неможливо ідентифікувати відправника повідомлення і зміст такого документа не захищений від внесення правок і викривлення.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписування електронного документа іншим суб`єктами електронного документообігу. Саме накладання електронного підпису завершує створення електронного документа.

Згідно з ст. 12 ЗУ "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Таким чином, за відсутності доказів накладення електронного цифрового підпису електронний документ не може вважатися створеним і тому не може розглядатися судом як доказ. Правова позиція ВС КГС 19.01.2021 № 922/788/19, ВС КЦС 19.01.2022 № 202/2965/19.

Згідно з ч. 3 ст. 96 ГПК України, учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Згідно з ст. 91 ГПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Суд відзначає, що подані заявником докази не засвідчені в установленому порядку, а саме:

- договір про надання кредиту № 289976-КС-001 від 19.04.2021;

- пропозиція укласти Договір (оферта) № 289976-КС-001 про надання кредиту від 19.04.2021;

- прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладення Договору № 289976-КС-001 про надання кредиту від 19.04.2021;

- Анкета-згода клієнта від 19.04.2021;

- лист № 3217/40.3.3 від 06.02.2022;

- правила надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика";

- витяг та виписка з ЄДРПОУ ;

- свідоцтво про реєстрацію фінансової установи;

- витяг зі статуту,

- довіреність № б/н від 25.01.2022;

- свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю не посвідчені в установленому порядку.

До заяви про видачу судового наказу не додано доказів нанесення електронного цифрового підпису (у т.ч. роздруківка ЕЦП на паперовому носії договору, де вказано відповідний штрих-код та/або QR-код, із зазначенням ПІБ підписувача, №, дату нанесення, номер сертифіката підпису).

Згідно з ч. 3 ст. 150 ГПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються: документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника; копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог ст. 150 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене суд відзначає, що заявником в порушення вимог частини 3 ст. 150 ГПК України не надано належним чином оформлені докази, що долучені до заяви про видачу судового наказу, а відтак, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Згідно з ст. 151 ГПК України за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

При цьому суд підкреслює, що сума сплаченого заявником судового збору у розмірі 248 грн 10 коп. згідно з платіжним дорученням № 3 483 від 04.02.2022 Товариству з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" не повертається.

Керуючись ст. ст. 148, 151, 152, 153, 154, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи - підприємця Ніколайчука Вячеслава Івановича грошової заборгованості в розмірі 29 523 грн 95 коп. за договором про надання кредиту.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею 14.11.2022 та може бути оскаржена до Північно - західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її підписання.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Романюк Ю.Г.