ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2022 Справа № 914/1175/22

За позовом: Заступника керівника Прилуцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Яблунівської сільської ради, с.Яблунівка Прилуцького району Чернігівської області,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Лайт», м.Львів,

про стягнення 60'465,13 грн заборгованості,

Суддя Яворський Б.І.

Справу розглянуто без судового засідання та виклику сторін.

Відводів складу суду сторонами не заявлялося.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Заступника керівника Прилуцької окружної прокуратури інтересах держави в особі Яблунівської сільської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Лайт» про стягнення 60'465,13 грн заборгованості за договором № 01-06 від 01.06.2021, з яких: 48'217,80 грн основний борг та 12'247,33 грн штрафних нарахувань.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 08 червня 2022 року справу № 914/1175/22 передано на розгляд судді Яворському Б.І.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 13.06.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін. Суд встановив строк для реалізації учасниками справи процесуальних прав, а також повідомив сторін, що клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати у строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. Ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана на електронну адресу відповідача, докази про що знаходяться в матеріалах справи.

Суд розглядає справи у порядку спрощеного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ч.1 ст.248 ГПК України).

Згідно з ч. 2 та ч. 8 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх пояснення. Судові дебати не проводяться.

Стаття 114 ГПК України визначає, що суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

Згідно ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Таким чином, оскільки відповідача було належним чином повідомлено про відкриття провадження, на засадах відкритості та гласності судового процесу сторонам створено всі необхідні умови для можливості захисту їх прав та охоронюваних законом інтересів, а відповідач, у свою чергу, не скористався наданим йому правом на подання відзиву на позовну заяву, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

У період з 06.08.2022 по 14.11.2022 включно суддя Яворський Б.І. перебував на лікарняному у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності.

Станом на 18.11.2022 доказів повернення сум попередньої оплати товару відповідачем суду не подано.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Яблунівською сільською радою проведено процедуру закупівлі ID: UA-2021-05-14-003304-C «ДК 021:2015 (09130000-9) Нафта і дистиляти (бензин А92 і дизельне паливо)» з вимогами, наведеними у додатку №1 до оголошення.

Переможцем аукціону визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРАЙМ ЛАЙТ», який у інформації щодо мережі АЗС учасника в межах Чернігівської області та в м. Прилуки, вказав можливість обслуговуватися на АЗС «WOG» за адресою: вул. Котляревського, 101, м. Прилуки Чернігівської області (довідка № 464/03 від 20.05.2021).

01 червня 2021 Яблунівською сільською радою Прилуцького району (замовник) та ТзОВ «ПРАЙМ ЛАЙТ» (постачальник) укладено договір № 01-06, за умовами п.1.1 якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність замовника товар, а замовник зобов`язаний прийняти й оплатити його, а саме: Бензин А-92 (ДК 021:20-9 «Нафта і дистиляти»; (ДК 021:20-3 «Бензин») у кількості 500 літрів, за ціною 26,88 грн з ПДВ за літр, на суму 13'440,00 грн, відповідної якості згідно ДСТУ 7687:2015 та дизельне паливо ДК 021:20-9 «Нафта і дистиляти»; (ДК 021:20-9 «Дизельне паливо») у кількості 1780 літрів, за ціною 25,02 грн з ПДВ за літр, на суму 44'535,60 грн, відповідної якості згідно ДСТУ 7688:2015.

У відповідності до п.6.1 договору ціна цього договору становить 57'975,60 грн, у т.ч. ПДВ - 9'662,60 грн. Ціна договору узгоджена специфікацією (додаток № 1 до договору), що є його невід`ємною частиною.

Згідно специфікації до договору № 01-06 від 01.06.2021 Яблунівською сільською радою Прилуцького району придбано у ТОВ «ПРАЙМ ЛАЙТ» бензин автомобільний А-92 об`ємом 500 літрів по ціні 22,40 грн. без ПДВ за 1 літр на суму 11'200,00 грн та паливо дизельне об`ємом 1780 літрів по ціні 20,85 грн без ПДВ за 1 літр на суму 37'113,00 грн

Пунктами 3.1, 3.2, 3.3 договору передбачено, що невід`ємною умовою поставки товару має бути повідомлення замовника постачальнику на постачання товару в кількості та вартості узгодженої з замовником. Не пізніше 5 календарних днів після отримання повідомлення постачальник зобов`язаний передати замовнику талони/скретч-картки на придбання замовленої кількості палива. Талони/скретч-картки за цим договором не є спеціальним платіжним засобом (платіжною карткою) у розумінні Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні» і призначені виключно для підтвердження повноважень представників замовника на отримання товару за цим договором. Талони/скретч-картки передаються постачальником самостійно, згідно реквізитам, які надані замовником. Відпуск товару замовнику або його представникам здійснюється на АЗС в кількості номіналу пред`явленого талону цілодобово, включаючи вихідні та святкові дні. Товари вважаються переданими постачальником і прийнятими замовником по кількості і якості з моменту фактичного отримання товарів згідно умов договору. Право власності переходить до замовника в момент отримання товарів за талонами/скретч-картками відповідно до умов цього договору (п. 4.1 договору).

Згідно п. 4.4 договору у випадку невідповідності Товарів вказаної якості та/або кількості замовник складає про це акт з обов`язковим викликом та участю представника постачальника. При недотриманні цієї умови замовником постачальник не несе відповідальність за технічні, якісні та кількісні характеристики поставлених товарів.

За умовами п.п.8.1-8.7 договору сторона, винна у порушенні умов договору, несе відповідальність у порядку, передбаченому діючим законодавством та даним договором. За порушення строків поставки товару з постачальника на користь замовника стягується пеня у розмірі 0,1% вартості товарів, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості. За невиконання або неналежне виконання сторонами зобов`язань за договором та завдання шкоди винна сторона відшкодовує іншій спричинені збитки. Відшкодування збитків та сплата штрафних санкцій не звільняє сторони від фактичного і повного виконання зобов`язань по договору. Спори за цим договором або пов`язані із ним вирішуються у порядку, передбаченому діючим законодавством.

За умовами п.10.1 та п.10.2 договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2021, а в частині проведення розрахунків до повного виконання сторонами взаємних зобов`язань та не раніше дати отримання палива за всіма талонами. Договір може бути розірвано достроково за взаємною згодою сторін або за іншими підставами, згідно діючого законодавства України.

На виконання умов укладеного договору позивачем 09.06.2021 здійснена оплата товару, що підтверджується копіями платіжних доручень №№ 449-452 від 09.06.2021 на загальну суму 57'975,60 грн.

Згідно видаткової накладної №264 від 07.06.2021 та акту приймання-передачі талонів на пальне від 07.06.2021 сільською радою від відповідача отримано талони у кількості 178 шт.: Бензин А-92 - 30 шт. по 10 л.; Бензин А-92 - 10 шт. по 20 л.; Дизельне паливо - 98 шт. по 10 л.; Дизельне паливо - 40 шт. по 20 л., строк дії яких становить до 28.05.2022.

Як стверджує прокурор та позивач, сільській раді по талонам/скетч-картам відпущено товар (дизельне пальне) лише на 390 літрів на суму 9'757,80 грн. З 03.07.2021 талони/скретч-картки на бензин та дизельне паливо (1390 л дизельного пального на суму 37363,20 грн та 500 л. бензину А 95 на суму 13'440 грн), на загальну суму 48'217,60 грн були заблоковані, про що свідчать пояснювальні записки на ім`я голови Яблунівської сільської ради від 03.07.2021, 08.07.2021, 20.08.2021, 09.09.2021, 01.10.2021, 03.11.2021. Крім того, вказаний факт зафіксовано Прилуцьким районним відділом поліції ГУНП в Чернігівській області, що підтверджується талоном-повідомленням єдиного обліку за №10860 від 16.07.2021.

23 липня 2021 сільською радою направлено лист-претензію № 1 про сплату штрафу та повернення за невикористане пальне та повідомлено про намір звернення до суду у разі невиконання ТОВ «ПРАЙМ ЛАЙТ» договірних зобов`язань. Листом від 09.08.2021 вих.№697/01 відповідач повідомив позивача про наявність технічних несправностей та про виконання умов договору після усунення технічних несправностей та відновлення безперебійного процесу постачання, про що Яблунівську сільську раду буде поінформовано. У подальному, на підставі п.4.4 договору, позивачем направлено повідомлення про необхідність направлення представника ТОВ «ПРАЙМ ЛАЙТ» для складення акту невідповідності товару вказаної якості та/або кількості, відповіді на яке не надходило. 15.09.2021 Яблунівською сільською радою складено акт про встановлення факту припинення заправки автотранспорту Яблунівської сільської ради по талонах придбаних за договором № 01-06 від 01.06.2021 та направлено претензію №2 від 10.09.2021 про сплату штрафу та повернення коштів, відповіді на яку не отримано, вимоги не виконано. Аналогічну претензію Яблунівською сільською радою направлено до ТОВ «ПРАЙМ ЛАЙТ» 05.05.2022 № 02.1-08/415.

Позивач стверджує, що відповідачем не виконав взятих на себе зобов`язань щодо поставки пального на суму 48'217,80 грн.

За неналежне виконання відповідачем свого обов`язку за договором, позивач просить стягнути з відповідача 8'872,08 грн пені за період 01.06-01.12.2021 та 3'375,25 грн 7% штрафу.

Відповідач не спростував доводів позивача, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, які досліджені в ході судового розгляду.

ОЦІНКА СУДУ.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з ст.74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Звертаючись з цим позовом до суду, прокурор визначив орган уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Яблунівську сільську раду та зазначив, що позивач звертався до відповідача з вимогою про сплату заборгованості ще у липні та вересні 2021, а востаннє 05.05.2022, однак станом на червень 2022 до суду позов так і не подав та не здійснював захист інтересів держави. Таким чином, незважаючи на те, що позивач володів інформацією про порушення відповідачем законодавства, він самостійно не вживав відповідних заходів та не звертався з позовом до суду. Прокурор зазначив, що в зв`язку з цим звертається до суду з позовом на захист інтересів держави, які полягають у здійсненні представництва в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу, що полягають у даному випадку в забезпеченні надходження коштів до державного бюджету.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з абзацами 1 і 2 частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до абзаців 1 - 3 частини 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Одночасно згідно з положеннями частин 3-5 статті 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Таким чином, зі змісту вищезазначених законодавчих положень вбачається, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак, підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Нездійснення захисту" має прояв в пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він обізнаний про порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Верховний Суд звертає увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Разом з тим, прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави (аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17 та від 20.09.2018 у справі № 924/1237/17).

Таким чином, прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Отже, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.

З огляду на викладене, підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного органу про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від органу, що свідчать про наявність підстав для такого представництва.

У такому випадку суд зобов`язаний дослідити: чи знав або повинен був знати відповідний орган про допущені порушення інтересів держави, чи мав відповідні повноваження для їх захисту, проте всупереч цим інтересам за захистом до суду не звернувся.

Як вже зазначалося, своє звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі сільської ради прокурор обґрунтовував невжиттям позивачем заходів, спрямованих на звернення з позовом про стягнення плати за проїзд великоваговим транспортом автомобільними дорогами загального користування, чим суттєво порушуються інтереси держави.

У позові прокурор зазначає, що позивач звертався до відповідача з вимогою про повернення коштів та сплату штрафу, однак останній кошти не повернув, а тому позивач звернувся із листом №02.1-08/415/1 від 05.05.2022 про вжиття прокуратурою заходів представницького характеру шляхом подання позову до суду.

Отже, прокурор правомірно оцінив такі дії позивача як бездіяльність і самостійно звернувся з позовом до суду для захисту інтересів держави.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини (ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст.626 ЦК України).

Між сторонами виникли взаємні права та обов`язки на підставі укладеного договору № 01-06 від 01.06.2021.

Позивачем у повному обсязі виконано прийняті на себе зобов`язання із своєчасної та повної оплати за товар, який мав бути використаний позивачем шляхом обміну у мережах АЗС оплачених талонів.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України). Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530 ЦК України).

За умовами укладеного договору, який ґрунтується на оголошеному тендері закупівель паливно-мастильних матеріалів, відповідачем прийнято зобов`язання із забезпечення позивачу можливості використання талонів та заправки автомобілів паливом.

Відповідно до ч.1 ст.664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Сторонами погоджено, що товар постачається постачальником шляхом заправки автомобілів замовника на АЗС постачальника, в роздріб, після пред`явлення уповноваженою особою замовника талонів.

Судом встановлено, що позивач у повному обсязі виконав прийняті на себе зобов`язання з оплати за товар, який мав бути використаний позивачем шляхом обміну оплачених талонів в мережах АЗС. Відповідач в листі 09.08.2021 вих.№697/01 повідомив позивача про наявність технічних несправностей, однак і у подальшому не виконав взятих на себе зобов`язань за договором щодо поставки товару. Неналежне виконання обов`язків відповідачем підтверджується також талоном-повідомленням єдиного обліку Прилуцьким районним відділом поліції ГУНП в Чернігівській області за №10860 від 16.07.2021 про прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію. Вказане свідчить про

неналежне виконання договірних зобов`язань зі сторони товариства.

Згідно ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Враховуючи, що термін дії договору закінчився 31.12.2021 року, обмін талонів для заправки автотранспорту не здійснено, оскільки позивачу було відмовлено у забезпеченні такого права, позивачем правомірно заявлено вимогу про стягнення з відповідача 48'217,80 грн вартості оплачених талонів.

Щодо стягнення пені та штрафу, суд зазначає наступне.

Сторонами у п.8.2 договору погоджено, що за порушення строків поставки товару з постачальника на користь замовника стягується пеня у розмірі 0,1% вартості товарів, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до частин 1-3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

В силу ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених кодексом, іншими законами та договором.

Так, згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Частиною ч.4 ст.231 Господарського кодексу України передбачено застосування штрафних санкцій, у разі якщо їх розмір законом не визначено, у розмірі, визначеному умовами господарського договору, а також надає сторонам право встановлювати різні способи визначення штрафних санкцій, - у відсотковому відношенні до суми зобов`язання (виконаної чи невиконаної його частини) або у певній визначеній грошовій сумі, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Суд зазначає, що одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить ст. 61 Конституції України, оскільки згідно зі ст. 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до ст. 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

23 липня 2021 сільською радою направлено лист-претензію № 1 про сплату штрафу та повернення за невикористане пальне та повідомлено про те, що з 03.07.2021 талони/скетч картки на бензин та дизельне паливо були заблоковані, що свідчить про невиконання ТОВ «ПРАЙМ ЛАЙТ» договірних зобов`язань. Листом від 09.08.2021 вих.№697/01 відповідач повідомив позивача про наявність технічних несправностей та про майбутнє виконання умов договору після усунення технічних несправностей та відновлення безперебійного процесу постачання, про що Яблунівську сільську раду буде поінформовано. Відтак, надаючи відповідь на зазначену претензію відповідач не заперечив факту блокування карток з 03.07.2021.

Оскільки відповідач не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, які досліджені в ході судового розгляду, суд дійшов висновку про те, що до стягнення з відповідача підлягає 7'329,11 грн пені (з моменту першої вказівки позивачем дати заблокування паливних карток - 03.07.2021 і не заперечення її відповідачем) та 3'375,25 грн 7% штрафу. У задоволенні решти вимог слід відмовити.

Оскільки відповідач доводів прокурора та позивача не спростував, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, які досліджені в ході судового розгляду, а також те, що матеріали справи не містять доказів заправки автомобілів позивача закупленим ним паливом, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Сплата прокурором судового збору за подання до суду позовної заяви підтверджується платіжними дорученням №3456 від 24.12.2021 на суму 2'481,00 грн.

Відповідно до ч.9 ст.129 Господарського процесуального кодексу України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Оскільки спір виник з вини відповідача, суд вбачає за можливе застосувати ч.9 ст.129 Господарського процесуального кодексу України при розподілі судових витрат і судовий збір у розмірі 2'841,00 грн покласти на відповідача.

Керуючись статтями 2, 3, 12, 13, 42, 46, 73-80, 123, 126, 129, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙМ ЛАЙТ» (79044, м. Львів, вул. Єфремова, буд. 84, офіс 1 Б; ) на користь Яблунівської сільської ради (17591, Чернігівська область, Прилуцький район, с.Яблунівка, вул. Незалежності, 16; ) 48'217,80 грн основного боргу, 7'329,11 грн пені та 3'375,25 грн штрафу.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙМ ЛАЙТ» (79044, м. Львів, вул. Єфремова, буд. 84, офіс 1 Б; ) на користь Чернігівської обласної прокуратури (14000, м. Чернігів, вул. Князя Чорного, 9, ) 2'481,00 грн судового збору.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя Яворський Б.І.