СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року м. Харків Справа № 905/813/20

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Тарасова І.В., суддя Пуль О.А. , суддя Шевель О.В.

за участю секретаря Андерс О.К.

за участю:

ліквідатора Сиволобова М.М.(особисто в режимі відеоконференції)

кредитора-не з`явився;

боржника - не з`явився;

Шиналя Б.Я.-не з`явився;

Чернова А.Г. -не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ліквідатора ТОВ Торговий Дім Галпап Плюс (вх.№3832 Д/3) на ухвалу господарського суду Донецької області від 17.11.2021 у справі №905/813/20 (постановлену у приміщені господарського суду Донецької області суддею Чорненькою І.К., повний текст складено 22.11.21)

за заявою ліквідатора Сиволобова М.М. (вх.3175/21 від 15.02.2021)

про покладення солідарної відповідальності на керівника боржника за вимогами кредиторів у справі про банкрутство

за заявою Шелл Лубрікантс Сипплай Компані Б.В. (Shell Lubricants Supply Company B.V.) (Карел ван Биландтлаан 30, 2596 HR, Гаага, Нідерланди

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Галпап Плюс, м.Маріуполь

ліквідатор - арбітражний керуючий Сиволобов М.М.

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

У провадженні господарського суду Донецької області знаходиться справа №905/813/20 за заявою Шелл Лубрікантс Сипплай Компані Б.В. (Shell Lubricants Supply Company B.V.) про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Галпап Плюс.

Ухвалою господарського суду від 03.09.2020 відкрито провадження у справі №905/813/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Галпап Плюс; введено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Галпап Плюс; призначено розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Галпап Плюс арбітражного керуючого Сиволобова Максима Марковича.

Постановою господарського суду Донецької області від 10.02.2021 у справі №905/813/20 припинено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Галпап Плюс, визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Галпап Плюс, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Галпап Плюс арбітражного керуючого Сиволобова Максима Марковича.

11.02.2021 за номером 65916 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет оприлюднено повідомлення про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Галпап Плюс банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Ухвалою господарського суду від 14.04.2021 справу № 905/813/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Галпап Плюс прийнято до провадження судді Чорненької І.К.

15.02.2021 до господарського суду Донецької області надійшла заява ліквідатора Сиволобова М.М. (№01-16/96 від 02.02.2021) про покладення солідарної відповідальності на керівника боржника за вимогами кредиторів у справі про банкрутство, за якою останній просив суд визначити керівника та власника боржника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), а також попереднього керівника та власника боржника ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) такими, що допустили порушення приписів частини 6 ст.34 Кодексу України з процедур банкрутства та підлягають притягненню до солідарної відповідальності за вимогами кредиторів у справі №905/813/20 про банкрутство ТОВ Торговий Дім Галпап Плюс.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 17.11.2021 у справі №905/813/20 відмовлено у задоволенні заяви арбітражного керуючого Сиволобова М.М. №01-16/96 від 02.02.2021 про покладення солідарної відповідальності на керівника боржника за вимогами кредиторів у справі про банкрутство. Відмовлено у визнанні керівника та власника боржника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), а також попереднього керівника та власника боржника ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) такими, що допустили порушення приписів частини 6 ст.34 Кодексу України з процедур банкрутства та підлягають притягненню до солідарної відповідальності за вимогами кредиторів у справі №905/813/20 про банкрутство ТОВ Торговий Дім Галпап Плюс.

Ухвала обгрунтована недоведеністю моменту виникнення у боржника ознак загрози неплатоспроможності, з яким ч. 6 ст.34 Кодексу України з процедур банкрутства пов`язує настання обов`язку керівника боржника у місячний строк звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство, порушення якого зазначеною нормою визначено підставою для притягнення керівника боржника до солідарної відповідальності.

Не погодившись з ухвалою господарського суду Донецької області від 17.11.2021 у справі №905/813/20, ліквідатор ТОВ Торговий дім Галпап Плюс арбітражний керуючий Сиволобов М.М. подав на неї до Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при її постановленні норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить цю ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву №01-16/96 від 02.02.2021 про покладення солідарної відповідальності на керівника боржника ОСОБА_1 , а також попереднього керівника та власника боржника ОСОБА_2 ..

В обґрунтування апеляційної скарги ліквідатор ТОВ Торговий дім Галпап Плюс арбітражний керуючий Сиволобов М.М. посилається на безпідставність висновку суду першої інстанції щодо недоведеності моменту виникнення у боржника ознак загрози неплатоспроможності, з яким пов`язане порушення керівником боржника вимог ч. 6 статті 34 Кодексу України з процедур банкрутства щодо обов`язку у місячний строк звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство, як підстава для притягнення керівника боржника до солідарної відповідальності, з огляду на те, що :

- за результатами попереднього засідання ухвалою господарського суду Донецької області у даній справі від 10.11.20 єдиним кредитором в межах цієї справи по відношенню до боржника визнано Шелл Лубрікантс Сипплай Компані Б.В. (Shell Lubricants Supply Company B.V.) на загальну суму 9702049,69 грн.;

- оскільки Кодекс України з процедур банкрутства, ч. 6 статті 34 якого встановлено обов`язок керівника боржника у разі наявності ознак загрози неплатоспроможності звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство, набрав чинності 21.10.2019, вказана дата є датою, коли з боку боржників із боргами, які виникли до набуття чинності цим Кодексом, може розпочинатися триваюче правопорушення вимог зазначеної норми;

-станом на момент набуття чинності Кодексу України з процедур банкрутства (21.10.2019р.) 100-відсотковим власником боржника до 26.03.2020р. та його керівником до 30.03.2020р. був зареєстрований громадянин України ОСОБА_2 , а починаючи з 26.03.2020р. 100-відсотковим власником боржника та з 30.03.2020р. та до дня відкриття провадження у справі №905/813/20 про банкрутство ТОВ Торговий Дім Галпап Плюс (03.09.2020р.) його керівником був зареєстрований громадянин України ОСОБА_1 ;

- з урахуванням обставин, встановлених судом та викладених в ухвалі від 03.09.20 за результатами підготовчого засідання у даній справі, грошові зобов`язання боржника перед кредитором за договором про продаж та розповсюдження мастильних матеріалів від 01.11.2015 в частині сплати замовлених, доставлених, та прийнятих продуктів, є такими, що виникли станом на 24.10.2019 з розрахунку, що боржник отримав претензію кредитора 16.10.2019, з якої почався відлік зазначеного в претензії семиденного строку виконання зобов`язання з дня її отримання боржником;

-з наявної у матеріалах справи роздруківки руху грошових коштів по банківському рахунку боржника в АТ «Альт банк» за 2019 рік вбачається, що на момент, коли з боку керівників боржника розпочалося триваюче правопорушення вимог ч. 6 статті 34 Кодексу України з процедур банкрутства, боржник в особі його керівника Шиналя Б.Я. з 21.11.2019 здійснював задоволення вимог кількох кредиторів, що призвело до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами, зокрема перед Шелл Лубрікантс Сипплай Компані Б.В. (Shell Lubricants Supply Company B.V.)

- у Звіті, складеному 26.01.21 за результатами проведеного аналізу фінансово-господарської діяльності боржника, зазначено про наявність станом на дату проведення зазначеного аналізу, фінансового стану боржника, який характеризується ознаками надкритичної неплатоспроможності, що не дозволяє задовольнити кредиторські вимоги в сумі 9702049,69 грн., а також про наявність в діях керівників боржника у період з 01.01.2016 по 31.12.2018 ознак дій з доведення до банкрутства, а також дій з приховування банкрутства з 01.01.2019 до дня відкриття провадження у даній справі до 03.09.2020; в межах процедури банкрутства у даній справі встановлено, що за відсутності активів станом на час відкриття провадження у цій справі, жодних угод на відчуження активів,починаючи з січня 2020 року та до введення процедури ліквідації боржника, що свідчить про те, що, розмір всіх активів боржника, починаючи з 21.11.2019 є меншим, ніж сумарний розмір зобов`язань перед всіма кредиторами боржника, строк виконання яких настав.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13.12.2021 року сформовано колегію у складі: Радіонова О.О. головуючий суддя (доповідач), судді: Медуниця О.Є., Чернота Л.Ф.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.12.2021 витребувано у господарського суду Донецької області матеріали справи № 905/813/20, необхідні для розгляду апеляційної скарги. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження справи до суду.

Господарським судом Донецької області на виконання ухвали суду від 15.12.2021 надіслано матеріали справи № 905/813/21, які надійшли до Східного апеляційного господарського суду 21.12.2021.

17.01.2022 на підставі розпорядження керівника апарату суду у зв`язку з відпусткою судді Черноти Л.Ф., яка входила до складу колегії, визначеної для розгляду справи №905/813/20, було проведено повторний автоматизований розподіл, яким для розгляду зазначеної справи визначено колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Медуниця О.Є., суддя Зубченко І.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.01.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ліквідатора ТОВ Торговий Дім Галпап Плюс на ухвалу Господарського суду Донецької області від 17.11.2021 у справі № 905/813/20 та призначено її до розгляду на 23.02.2022 о 14:45 годині.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 22.02.2022 року, у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Медуниці О.Є., сформовано колегію у складі: Радіонова О.О. головуючий суддя (доповідач), судді: Зубченко І.В.,судді Чернота Л.Ф.

21.02.2022 від ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№ 2151), згідно з яким він просить залишити скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без мін.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.02.2022 у справі №905/813/20 оголошено перерву у судовому засіданні на 13.04.2022 о 15:15 год.

Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Указом Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні №133/2022 від 14.03.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

Указом Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 17.05.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Наказом Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2022 № 03 Про встановлення особливого режиму роботи суду в умовах воєнного стану встановлено особливий режим роботи Східного апеляційного господарського суду в умовах воєнного стану з 01 квітня 2022 року та запроваджено відповідні організаційні заходи, зокрема:

- зупинено тимчасово розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу до усунення обставин, які в умовах воєнної агресії проти України зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів і працівників суду;

- запроваджено з 01.04.2022 роботу Східного апеляційного господарського суду у віддаленому режимі. Режим роботи суду може бути змінений з урахуванням об`єктивних обставин загострення збройної агресії (у тому числі ведення бойових дій) на адміністративно-територіальній одиниці місця розташування суду;

- рекомендовано учасникам судових справ утриматись від відвідування суду, свої процесуальні права та обов`язки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, реалізовувати з використанням офіційної електронної пошти суду: ;

- забезпечено приймання та опрацювання вхідної кореспонденції, що надходить до суду засобами електронного зв`язку. У разі відсутності об`єктивної можливості дотримання приписів процесуального законодавства та Положення про автоматизовану систему документообігу суду, відповідні дії здійснювати після усунення обставин, що зумовили таку неможливість.

Отже, судове засідання, призначене на 13.04.2022 у справі не відбулося, в Україні продовжено строк дії воєнного стану, а також особливий режим роботи Східного апеляційного господарського суду, розташованого у м. Харкові.

Указом Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 17.05.2022, затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні постановлено часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX (зі змінами, внесеними Указами від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-IX, та від 18.04.2022 №259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 №2212-IX), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.07.2022 із посиланням на вищевказані обставини продовження строку дії воєнного стану та особливого режиму роботи Східного апеляційного господарського суду, а також на перебування Харківської міської територіальної громади в районі проведення воєнних (бойових) дій згідно із відповідним Переліком територіальних громад, затвердженим Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України було відкладено розгляд даної справи, доведено до відома учасників справи, що дата відкритого судового засідання з розгляду справи буде визначена після усунення обставин, що становлять загрозу та небезпеку життю і здоров`ю учасників судового процесу.

Указом Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 12.08.2022 №573/200, затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 15.08.2022 №2500-1Х продовжено строк дії воєнного стану в України з 05год. 30 хв. 23.08.2022 строком на 90 діб - до 21.11.2022.

Отже, на теперішній час в Україні діє воєнний стан, який запроваджено вищезазначеним Указом Президента України строком до 21.11.2022, а також особливий режим роботи Східного апеляційного господарського суду, розташованого у м. Харкові.

Водночас, з огляду на необхідність розгляду апеляційної скарги впродовж розумних строків в контексті встановлених п.1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року гарантій, з огляду на приписи пункту 10 частини 3 статті 2 та частини 2 статті 114 ГПК України, якими встановлено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом, а строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства Східний апеляційний господарський суд ухвалою від 30.08.2022 у справі № 905/813/20 повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 19.10.2022 о 14:45 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №131.

Разом з тим, 16.09.2022 головуючим суддею (доповідачем по справі) Радіоновою О.О. та суддею Чернотою Л.Ф було заявлено самовідвід від розгляду даної справи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.09.22 заяви судді Радіонової О.О. та судді Чернота Л.Ф. про самовідвід від подальшого розгляду справи №905/813/20 задоволено, а вказану справу передано для повторного автоматизованого розподілу.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу справи від 20.09.22 для розгляду справи № 905/813/20 сформовано колегію у складі: Тарасова І.В. головуючий суддя (доповідач), суддя Пуль О.А., суддя Шевель О.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.09.22 прийнято до свого провадження апеляційну скаргу ліквідатора ТОВ Торговий Дім Галпап Плюс (вх.№3832 Д/3) на ухвалу господарського суду Донецької області від 17.11.2021 у справі №905/813/20 у новому складі суду та призначено справу № 905/813/20 до розгляду на 10.11.2022 об 11:00 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань. № 132.

Ліквідатор ТОВ Торговий Дім Галпап Плюс, який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримав апеляційну скаргу.

Інші учасники справи, які належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, представників для участі в ньому не направили, про причини неявки суд не повідомили, що відповідно до ч.ч. 1, 3 статті 202, ч. 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України є підставою для розгляду справи за їх відсутності.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах, встановлених статтею 269 ГПК України, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, зважаючи на таке.

Предметом даного апеляційного перегляду є ухвала суду першої інстанції , постановлена за результатами розгляду заяви ліквідатора про покладення солідарної відповідальності на керівників боржника за вимогами кредиторів у справі про банкрутство, про відмову в задоволенні вказаної заяви з підстав недоведеності встановлених ч. 6 ст. 34 КУзПБ правових підстав для покладення такої відповідальності.

Отже, до предмету даного апеляційного розгляду входить перевірка правильності дослідження судом першої інстанції питання щодо можливості покладення солідарної відповідальності на керівників боржника.

Відповідно до частини першої статті 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство), а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із частиною шостою статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство (наразі - КУзПБ).

Частиною першою статті 2 КУзПБ визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

Відповідно до преамбули КУзПБ цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Отже, одним з основних завдань провадження у справі про банкрутство є задоволення сукупності вимог кредиторів неплатоспроможного боржника.

Тому створення для кредиторів в межах справи про банкрутство додаткових гарантій захисту їх прав та законних інтересів забезпечує недопущення використання юридичної особи як інструменту безпідставного збагачення за чужий рахунок.

Одним із юридичних механізмів досягнення таких гарантій захисту прав кредиторів та унеможливлення застосовування процедури банкрутства як інструменту виключно списання боргів є, зокрема, застосування доктрини "пронизування корпоративної вуалі" (piercing the veil of incorporation), згідно якої суд може покласти відповідальність за зобов`язаннями юридичної особи на органи управління юридичної особи.

За частинами першою - третьою статті 96 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. Юридична особа відповідає за своїми зобов`язаннями усім належним їй майном. Учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов`язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов`язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом.

Водночас положення КУзПБ установлюють винятки із закріпленого в наведеній нормі принципу про те, що юридична особа самостійно відповідає всім належним їй майном за своїми зобов`язаннями.

У чинному КУзПБ доктрина "пронизування корпоративної вуалі" знайшла своє втілення в інститутах солідарної відповідальності керівника боржника (частина шоста статті 34 КУзПБ) та субсидіарної відповідальності керівників, засновників (учасників, акціонерів) боржника, інших осіб (частина друга статті 61 КУзПБ), які можливо реалізувати в межах справ про банкрутство юридичних осіб.

Притягнення керівників, засновників (учасників, акціонерів) боржника, інших осіб боржника до солідарної та субсидіарної відповідальності є винятковим механізмом відновлення порушених прав кредиторів. При його застосуванні необхідно враховувати як сутність конструкції юридичної особи, яка передбачає майнову відособленість цього суб`єкта, його самостійну відповідальність, наявність в засновників, які входять до складу органів юридичної особи, широкої свободи розсуду при прийнятті (узгодженні) ділових рішень, і заборона заподіяння ними шкоди незалежним учасникам обороту у вигляді недобросовісного використання інституту юридичної особи.

Кожен учасник цивільного/господарського обороту, що укладає угоди з певною юридичною особою, має намір отримати відповідний результат, що можливе лише за платоспроможності цієї юридичної особи. Вичерпну інформацію про фінансове (майнове) становище юридичної особи має її керівник як одноосібний виконавчий орган, який повинен діяти розумно і сумлінно, зокрема щодо контрагентів боржника.

Істотна та явна диспропорція між зобов`язаннями та активами по суті неплатоспроможного боржника та непоінформованість про це кредиторів цілком очевидно порушують права останніх. У зв`язку з цим для захисту майнових інтересів кредиторів боржника запроваджено правове регулювання своєчасного інформування керівником юридичної особи його кредиторів про неплатоспроможність (недостатність майна) боржника.

За частиною першою статті 4 КУзПБ засновники (учасники, акціонери) боржника, власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, центральні органи виконавчої влади, органи Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень зобов`язані своєчасно вживати заходів для запобігання банкрутству боржника.

У разі виникнення ознак банкрутства керівник боржника зобов`язаний надіслати засновникам (учасникам, акціонерам) боржника, власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника відомості щодо наявності ознак банкрутства (частина друга статті 4 КУзПБ).

Згідно із частиною першою статті 215 Господарського кодексу України (далі - ГК України) у випадках, передбачених законом, суб`єкт підприємництва-боржник, його засновники (учасники), власник майна, а також інші особи несуть юридичну відповідальність за порушення вимог законодавства про банкрутство, зокрема фіктивне банкрутство, приховування банкрутства або умисне доведення до банкрутства.

До такої відповідальності віднесено солідарну відповідальність у справах про банкрутство, застосування якої урегульовано нормами частини шостої статті 34 КУзПБ.

Відповідно до абзацу першого частини шостої статті 34 КУзПБ боржник зобов`язаний у місячний строк звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі у разі, якщо задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами (загроза неплатоспроможності), та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Якщо керівник боржника допустив порушення цих вимог, він несе солідарну відповідальність за незадоволення вимог кредиторів. Питання порушення керівником боржника зазначених вимог підлягає розгляду господарським судом під час здійснення провадження у справі. У разі виявлення такого порушення про це зазначається в ухвалі господарського суду, що є підставою для подальшого звернення кредиторів своїх вимог до зазначеної особи (абзац другий частини шостої статті 34 КУзПБ).

Отже, солідарна відповідальність керівника боржника - це вид спеціальної цивільно-правової відповідальності, притягненню до якої при здійсненні провадження у справі про банкрутство підлягає керівник боржника, який не звернувся до господарського суду у місячний термін у разі наявності загрози неплатоспроможності, за незадоволення вимог кредиторів на підставі заяви кредитора після зазначення про виявлення такого порушення в ухвалі господарського суду (відповідна правова позиція щодо суті солідарної відповідальності керівника боржника викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.03.2021 у справі № 910/3191/20, від 15.06.2021 у справі № 910/2971/20, від 14.09.2021 у справі № 902/1023/19).

Тлумачення змісту ч. 6 ст. 34 КУзПБ свідчить, що суб`єктом солідарної відповідальності є виключно керівник боржника, в тому числі колишній керівник, оскільки наведена норма не містить жодних обмежень покладення такої відповідальності на керівника боржника, повноваження якого на час відкриття/здійснення провадження у справі про банкрутство припинились.

Підставами покладення солідарної відповідальності на керівника боржника відповідно до абзацу першого частини шостої статті 34 КУзПБ є порушення керівником боржника визначеного абзацом першим цієї частини статті обов`язку та строку звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство, факт чого за абзацом другим частини цієї статті встановлюється судом, який здійснює провадження у справі про банкрутство.

До предмету доказування при вирішенні питання наявності підстав для покладення на керівника боржника солідарної відповідальності у справі про банкрутство, належить встановлення таких обставин:

- виникнення обставин, визначених абзацом першим частини шостої статті 34 КУЗПБ щодо загрози неплатоспроможності боржника;

- моменту виникнення загрози неплатоспроможності боржника, з яким пов`язано перебіг строку звернення боржника із заявою про банкрутство, порушення якого визначено підставою солідарної відповідальності;

- факту неподання керівником боржника до суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника в місячний строк з дня виникнення такого обов`язку;

- обсягу грошових зобов`язань боржника, на момент виникнення загрози неплатоспроможності боржника.

Для покладення солідарної відповідальності на керівника боржника необхідним є доведення заявником та встановлення судом сукупності таких умов - юридичних фактів:

- порушення визначеного абзацом першим частини шостої статті 34 КУзПБ місячного строку на звернення до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство;

- наявності у боржника протягом цього строку та/або більше ознак загрози неплатоспроможності.

Обов`язок керівника щодо звернення до суду із заявою про банкрутство виникає у момент, коли добросовісний та сумлінний керівник, який перебуває у подібних обставинах, у рамках стандартної управлінської практики, враховуючи масштаб діяльності боржника, мав об`єктивно визначити наявність факту загрози неплатоспроможності останнього.

Бездіяльність керівника, який ухиляється від виконання покладеного на нього КУзПБ обов`язку щодо подання заяви боржника про власне банкрутство, є протиправною, винною, спричинює майнові втрати кредиторів і публічно-правових утворень, порушує як приватні інтереси суб`єктів цивільних правовідносин так і публічні інтереси держави.

Частиною шостою статті 34 КУзПБ закріплено презумпцію вини керівника боржника у недотриманні ним обов`язку визначеного абзацом першим цієї норми, адже положення абзацу першого цієї норми визначають імперативним обов`язок керівника боржника зі звернення до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Наведена презумпція є спростовною, оскільки передбачає можливість керівнику боржника, на якого покладено тягар доведення відповідних обставин, довести відсутність причинного зв`язку між неможливістю задоволення вимог кредиторів і невиконанням ним обов`язку, визначеного абзацом першим частини шостої статті 34 КУзПБ, щодо звернення до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Тлумачення норм статей 13, 92 ЦК України у взаємозв`язку з положеннями статті 34 КУзПБ свідчить, що керівник боржника зобов`язаний діяти добросовісно, розумно не лише по відношенню до юридичної особи, а й щодо кредиторів та враховуючи права та законні інтереси останніх, зокрема, повинен своєчасно їх інформувати про стан неплатоспроможності боржника, сприяти їм в отриманні такої інформації, що має вплив на прийняття ними рішень щодо порядку взаємодії з боржником.

Невиконання керівником вимог абзацу першого частини шостої статті 34 КУзПБ щодо звернення до суду в місячний строк за наявності визначених цією нормою підстав із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника свідчить по суті про недобросовісне приховування ним від кредиторів інформації щодо незадовільного майнового становища боржника.

Така поведінка керівника боржника має наслідком нерозумне та недобросовісне прийняття неплатоспроможним боржником додаткових боргових зобов`язань за умов, коли не можуть бути виконані існуючі, свідому неможливість задоволення боржником вимог нових кредиторів від яких були приховані дійсні факти, і як наслідок виникнення збитків в цих кредиторів введених в оману щодо стану платоспроможності боржника.

Керівник боржника як особа, яка притягується до солідарної відповідальності спростовуючи названу презумпцію має право довести добросовісність, розумність своїх дій у недотримані вимог абзацу першого частини шостої статті 34 КУзПБ.

Якщо керівник боржника доведе, що виникнення обставин визначених абзацом першим частини шостої статті 34 КУзПБ не свідчило про стан загрози неплатоспроможності тобто об`єктивне банкрутство (критичний момент з настанням якого боржник через зниження вартості чистих активів став нездатним у повному обсязі задовольнити вимоги кредиторів, у тому числі і щодо сплати обов`язкових платежів), і він незважаючи на тимчасові фінансові ускладнення добросовісно розраховував на їх подолання в розумний строк, доклав залежних від себе максимальних зусиль для досягнення такого результату, то такий керівник з урахуванням загальноправових принципів юридичної відповідальності може бути звільненим від солідарної відповідальності.

Для цілей вирішення питання покладення солідарної відповідальності на керівника істотне значення має встановлення моменту з якого виникає в керівника боржника визначений абзацом першим частини шостої статті 34 КУзПБ обов`язок зі звернення до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника з огляду на наявну загрозу неплатоспроможності, враховуючи, що момент виникнення такого обов`язку в кожному конкретному випадку визначається моментом усвідомлення керівником критичності ситуації, що склалася, яка очевидно свідчить про неможливість продовження нормального режиму господарювання без негативних наслідків для боржника та його кредиторів.

Обов`язок керівника боржника зі зверненням до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство за наявності умов визначених абзацом першим частини шостої статті 34 КУзПБ виникає в момент, коли керівник, добросовісність та розумність дій якого презюмується, в силу норм статті 92 ЦК України, усвідомлював та мав можливість об`єктивно визначити наявність загрози неплатоспроможності боржника, неможливість продовження нормального режиму господарювання боржника без негативних наслідків для останнього та його кредиторів.

Під час вирішення питання покладення на керівника боржника солідарної відповідальності необхідно враховувати, зокрема, режим, специфіку, характер діяльності боржника, обставини за яких виникли фінансові ускладнення його діяльності (чи мали такі обставини короткочасний характер) тощо, оскільки не будь-які ускладнення в господарській діяльності боржника є безумовною підставою для звернення до суду керівника боржника із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Умовами для встановлення щодо боржника факту загрози неплатоспроможності є одночасна наявність таких юридичних фактів:

- існування у боржника щонайменше перед двома кредиторами грошових зобов`язань, строк виконання яких настав та визначається за правилами закону, що регулює відповідні правовідносини (купівлі-продажу, поставки, підряду, позики, бюджетні та податкові тощо);

- розмір всіх активів боржника є меншим, ніж сумарний розмір грошових зобов`язань перед всіма кредиторами боржника, строк виконання яких настав за правилами закону, що регулює відповідні правовідносини (купівлі-продажу, поставки, підряду, позики, бюджетні та податкові тощо). Тобто такий майновий стан боржника за всіма його показниками (основними фондами, дебіторською заборгованістю, строк виконання зобов`язань щодо якої настав, тощо), який за оцінкою сукупної вартості всіх його активів очевидно не здатний забезпечити задоволення вимог виконання зобов`язань перед всіма кредиторами, строк виконання яких настав, ні у добровільному, ні у передбаченому законом примусовому порядку.

Обчислення визначеного абзацом першим частини шостої статті 34 КУзПБ місячного строку реалізації обов`язку боржника звернутись до суду із заявою про відкриття провадження у справі у разі загрози неплатоспроможності починається з того моменту, коли за правилами закону, що регулює відповідні правовідносини між кредитором (кредиторами) та боржником (купівлі-продажу, поставки, підряду, позики, бюджетні та податкові тощо), одночасно має місце: 1) факт настання строку виконання боржником грошових зобов`язань щонайменше перед двома його кредиторами разом із 2) фактом перевищення в той самий момент (звітний період) сумарного розміру цих зобов`язань над розміром всіх активів боржника, які в сукупності і свідчать про ознаки загрози неплатоспроможності боржника.

При цьому колегія суддів зазначає, що за своєю правовою природою судове рішення є засобом захисту прав або інтересів фізичних та юридичних осіб; за загальним правилом судове рішення забезпечує примусове виконання зобов`язання, яке виникло з підстав, що існували до винесення судового рішення, але не породжує таке зобов`язання, крім випадків, коли положення норм чинного законодавства пов`язують виникнення зобов`язання саме з набранням законної сили рішенням суду; рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить у них ясність та визначеність;

За змістом ст. 11 ЦК України зобов`язальні правовідносини виникають з актів цивільного законодавства, а рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить у них ясність та визначеність. При цьому зобов`язання боржника перед кредитором не має містити в своїй суті спору про право між кредитором та боржником.

З огляду на наведене колегія суддів відхиляє як такі, що суперечать законодавству, доводи скаржника про обчислення у спірних правовідносинах визначеного абзацом 1 ч. 6 ст. 34 КУзПБ місячного строку з 21.10.2019 (дата набуття чинності КУзПБ).

Зазначена правова позиція узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 15.06.2021 у справі N910/2971/20.

Розгляд судом питання наявності/відсутності порушення керівником боржника імперативних вимог визначених абзацом першим частини шостої статті 34 КУзПБ є обов`язком суду, а тому суд повинен займати активну процесуальну позицію, в тому числі, і при перевірці наявності ознак загрози неплатоспроможності боржника як необхідної умови для застосування до керівника боржника відповідальності визначеної частиною шостою статті 34 КУзПБ, яка має полягати в повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванні обставин, які стосуються таких ознак.

Суд, з урахуванням положень частини десятої статті 39, частини третьої статті 44 КУзПБ, з метою дослідження та встановлення обставин загрози неплатоспроможності боржника, як однієї із умов для солідарної відповідальності керівника боржника, може зобов`язати боржника або кредитора провести аудит боржника та/або розпорядника майна надати відомості за результатами аналізу фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника та перевірки щодо доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності тощо.

Зазначена правова позиція щодо підстав, предмету доказування при вирішенні питання покладення на керівника боржника солідарної відповідальності у справі про банкрутство, умов необхідних для її покладення на керівника боржника викладена в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів касаційного господарського суду від 09.06.2022 у справі № 904/76/21 та від 06.10.2022 у справі № 903/988/22.

В обгрунтуваняи заяви №01-16/96 від 02.02.2021 про покладення солідарної відповідальності на керівника боржника за вимогами кредиторів у справі про банкрутство, ліквідатор Сиволобов М.М. посилається на наступне:

- станом на момент набуття чинності Кодексу України з процедур банкрутства (21.10.2019р.) 100-відсотковим власником боржника до 26.03.2020 та його керівником до 30.03.2020 був зареєстрований громадянин України ОСОБА_2 ; починаючи з 26.03.2020 100-відсотковим власником боржника та з 30.03.2020 його керівником, та до дня відкриття провадження у справі №905/813/20 про банкрутство ТОВ Торговий Дім Галпап Плюс (03.09.2020) був зареєстрований громадянин України ОСОБА_1 ;

- ліквідатор в обґрунтування притягнення керівників боржника до солідарної відповідальності зазначає, що грошові зобов`язання боржника перед кредитором Шелл Лубрікантс Сипплай Компані Б.В. виникли станом на 24.10.2019 з розрахунку, що боржник отримав 16.10.2019 претензію від кредитора, а також посилається на аналіз фінансово господарської діяльності боржника, який містить висновки, що фактично, на дату проведення аналізу, фінансовий стан боржника характеризується ознаками критичної неплатоспроможності, що не дозволяє задовольнити кредиторські вимоги та здійснити їх погашення в повному обсязі;

- 26.01.2021 був складений звіт за результатом проведеного аналізу фінансово-господарської діяльності ТОВ Торговий Дім Галпап Плюс. У зв`язку тим, що на дату проведення аналізу є ознаки стійкої неплатоспроможності, тобто суми непогашених боргових зобов`язань, строки платежів за якими настали більше як три роки тому і становлять понад триста мінімальних розмірів заробітної плати, а саме 9702049,69грн., та враховуючи, що поточна неплатоспроможність за результатами аналізу спостерігається з 2016 року, але боржник не звернувся до суду із заявою про власне банкрутство, на думку ліквідатора існують підстави для формування висновку про наявність ознак дій з приховування банкрутства, вчинених керівниками боржника у 2016-2019 роках та у 1 півріччі 2020 року;

- під час проведення аналізу фінансово-господарського стану боржника були встановлені дії з доведення підприємства до банкрутства, вчинені посадовими особами боржника в період з 01.01.2016р. по 31.12.2018р., а також ознаки дій з приховування банкрутства в період з 01.01.2019р. до дня відкриття провадження у справі про банкрутство 03.09.2020р. Така обізнаність керівників (власників) боржника у зазначений період про загрозу неплатоспроможності товариства, як зазначає ліквідатор, підтверджується поданою ними до органів статистики фінансовою звітністю товариства, яка містить відповідні показники;

- результати аналізу фінансово-господарського стану боржника визначають ознаки надкритичної неплатоспроможності, тому станом на 29.01.2021 кредиторські вимоги не можуть бути задоволені, оскільки у боржника відсутнє будь-яке майно, крім одного транспортного засобу, місцезнаходження якого невідоме;

- ліквідатор зазначає, що за результатами аналізу рішень у Єдиному державному реєстрі судових рішень та звітів про автоматичний розподіл справ в Господарському суді Донецької області, не було виявлено відомостей про те, що на виконання ч.6 ст. 34 КУзПБ боржник (в особі керівника чи уповноваженої керівником особи) подавав заяву про відкриття справи про власне банкрутство. В матеріалах справи також відсутні докази того, що будь-хто з керівників боржника вчиняв дії, передбачені ч.2 ст. 4 КУзПБ щодо належного повідомлення учасників боржника про його незадовільний стан;

- на думку ліквідатора дії (бездіяльність) керівника ТОВ Торговий Дім Галпап Плюс були спрямовані на завдання шкоди кредиторам Товариства, позбавили кредиторів можливості отримання належних їм коштів з майна боржника, на які вони мали правомірні очікування. Волевиявлення двох керівників боржника ОСОБА_2 та ОСОБА_1 характеризуються прямим умислом щодо приховування надкритичної неплатоспроможності та доведення підприємства до банкрутства, у зв`язку з чим ці власники (керівники) є винними у неплатоспроможності (банкрутстві) боржника та її приховування, а тому підлягають солідарній відповідальності за вимогами кредиторів у справі.

Шелл Лубрікантс Сипплай Компані Б.В. надано суду відзив б/н від 06.08.2021 на заяву ліквідатора про покладення солідарної відповідальності на керівника боржника за вимогами кредиторів у справі про банкрутство, за яким підгримує заяву ліквідатора та зазначає наступне:

1) Кредитор зазначає, що умовою покладення солідарної відповідальності на керівника боржника є доведені обставини загрози неплатоспроможності. Для встановлення загрози неплатоспроможні боржника необхідна одночасна наявність таких фактів:

- існування у боржника щонайменше перед двома кредиторами зобов`язань, строк виконання яких настав;

- розмір всіх активів боржника є меншим, ніж сумарний розмір зобов`язань перед всіма кредиторами боржника;

2) Станом на дату строку оплати першої поставки кредитора - Шелл Лубрікантс Сипплай Компані Б.В. (18.06.2019р.+45 днів =02.08.2019р.), боржник мав зобов`язання при наймі перед двома особами: кредитором та невстановленими особами на загальну суму 105013700,00грн., що вбачається з балансу боржника. Дані обставини підтверджують перший критерій (множинність кредиторів) для встановлення загрози неплатоспроможності боржника;

3) Згідно з рядками 1195 та 1095 балансу боржника на 31.12.2018р., розмір активів становив 47590900,00грн.

При цьому, у справі відсутні докази того, що станом на 02.08.2019р. (на дату настання строку оплати першої поставки від кредитора) або пізніше боржник збільшив вартість активів.

Таким чином, на думку кредитора, станом на 02.08.2019р. розмір усіх активів боржника був менший за розмір його зобов`язань, строк оплати яких настав, що підтверджує загрозу неплатоспроможності.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку наявним у справі доказам, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви ліквідатора Сиволобова М.М. (№01-16/96 від 02.02.2021) про покладення солідарної відповідальності на керівника боржника за вимогами кредиторів у справі про банкрутство про визначення керівника та власника боржника ОСОБА_1 , а також попереднього керівника та власника боржника ОСОБА_2 через недоведеність моменту виникнення у боржника ознак загрози неплатоспроможності, з яким ч. 6 статті 34 КУзПБ пов`язує настання обов`язку керівника боржника у місячний строк звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство, порушення якого зазначеною нормою визначено підставою для притягнення керівника боржника до солідарної відповідальності.

Статтями 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд акцентує, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

У пунктах 1 - 3 частини першої статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених статтею 86 ГПК України щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.

Частинами першою, другою, четвертою статті 269 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд зауважує, що чітке обґрунтування та аналіз є базовими вимогами до судових рішень та важливим аспектом права на справедливий суд.

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є компетенцією виключно національних судів першої та апеляційної інстанцій. Проте зважаючи на прецедентну практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Як свідчить тлумачення абзацу другого частини шостої статті 34 КУзПБ, саме суд має вирішувати питання наявності порушення зі сторони керівника боржника вимог визначених абзацом першим цієї норми про що зазначає в ухвалі, що як наслідок є підставою для притягнення керівника до солідарної відповідальності. Тобто розгляд судом питання наявності/відсутності порушення керівником боржника імперативних вимог визначених абзацом першим статті 34 КУзПБ є обов`язком суду.

Відповідно до статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Щодо допустимих та належних доказів, у розумінні статей 77, 76 ГПК України, які є необхідними та достатніми для підтвердження та встановлення судом іншої обов`язкової складової ознаки загрози неплатоспроможності боржника, а саме факту перевищення сумарного розміру зобов`язань перед всіма кредиторами боржника, строк виконання яких настав, над розміром всіх активів боржника, суд звертається до положень частини четвертої статті 34 КУзПБ, що визначає документи/докази, що додаються до заяви боржника про відкриття провадження у справі про банкрутство, зокрема:

- докази загрози неплатоспроможності;

- установчі документи боржника - юридичної особи;

- бухгалтерський баланс боржника на останню звітну дату;

- перелік кредиторів боржника, вимоги яких визнаються боржником, із зазначенням загальної суми грошових вимог усіх кредиторів, а також щодо кожного кредитора - ім`я або найменування, місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), сума грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстави виникнення зобов`язань, а також строк їх виконання згідно із законом або договором;

-перелік майна боржника із зазначенням його балансової вартості та місцезнаходження, а також загальна балансова вартість майна;

- перелік майна, що перебуває у заставі або є обтяженим у інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кредиторів, на користь яких вчинено обтяження майна боржника, - ім`я або найменування, місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), сума грошових вимог, підстави виникнення зобов`язань, а також строк їх виконання згідно із законом або договором;

- довідка органів приватизації (органів, уповноважених управляти об`єктами державної власності) про наявність або відсутність на балансі підприємства, щодо якого подано заяву про відкриття провадження у справі, державного майна, що в процесі приватизації (корпоратизації) не увійшло до його статутного капіталу;

- перелік осіб, які мають невиконані зобов`язання перед боржником, із зазначенням вартості таких зобов`язань, строку виконання та підстав виникнення;

- відомості про всі рахунки у депозитарних установах боржника, відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах, їх реквізити;

- відомості про всі рахунки, на яких ведеться облік прав на цінні папери, що належать боржнику, їх реквізити;

- інші документи, що підтверджують неплатоспроможність боржника.

Дані висновки викладені у постанові Верховного суду від 15.06.2021 у справі №910/2971/20.

Згідно з положеннями статті 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні фінансова звітність - звітність, що містить інформацію про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.

Відповідно до частини 1 статті 11 цього закону фінансова звітність підписується керівником (власником) підприємства або уповноваженою особою у визначеному законодавством порядку та бухгалтером або особою, яка забезпечує ведення бухгалтерського обліку підприємства.

Відповідно до пункту 3 розділу І Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 Загальні вимоги до фінансової звітності, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013, № 73 (далі - Положення) баланс (звіт про фінансовий стан) - звіт про фінансовий стан підприємства, який відображає на певну дату його активи, зобов`язання і власний капітал.

Пунктом 1 розділу ІІ Положення передбачено, що фінансова звітність складається з: балансу (звіту про фінансовий стан) (далі - баланс), звіту про фінансові результати (звіту про сукупний дохід) (далі - звіт про фінансові результати), звіту про рух грошових коштів, звіту про власний капітал і приміток до фінансової звітності. Баланс підприємства складається на кінець останнього дня звітного період.

Згідно з пунктом 7 цього розділу Положення у балансі відображаються активи, зобов`язання та власний капітал підприємства.

Отже, баланс є невід`ємною складовою фінансової звітності і на нього поширюються вимоги щодо оформлення, підписання тощо, які встановлені для фінансової звітності.

Частиною 2 цієї статті Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні визначено, що порядок та строки подання фінансової звітності, консолідованої фінансової звітності, звіту про управління та звіту про платежі на користь держави до органів державної влади, крім суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність у видобувних галузях, визначаються Кабінетом Міністрів України, для банків - Національним банком України.

Порядок і строки подання фінансової звітності конкретизовані в Порядку подання фінансової звітності, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2000, № 419 (далі - Порядок), дія якого поширюється на всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми господарювання і форми власності, а також на представництва іноземних суб`єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно із законодавством (пункт 1).

Згідно приписами пункту 2 Порядку фінансова звітність подається органам, до сфери управління яких належать підприємства, трудовим колективам на їх вимогу, власникам (засновникам) відповідно до установчих документів, а також згідно із законодавством - іншим органам та користувачам, зокрема органам державної статистики.

Відповідно до пункту 5 Порядку проміжна фінансова звітність (I квартал, перше півріччя, дев`ять місяців), крім консолідованої, подається підприємствами органам, зазначеним у пункті 2 (крім органів Казначейства), не пізніше 25 числа місяця, що настає за звітним кварталом, а річна - не пізніше 28 лютого наступного за звітним року.

Проміжна (I квартал, перше півріччя, дев`ять місяців) або річна фінансова звітність подається підприємствами органам доходів і зборів у строки, передбачені для подання декларації з податку на прибуток підприємств.

Водночас норми частини четвертої статті 34 КУзПБ встановлюють вимогу щодо додання до заяви боржника про порушення справи про банкрутство бухгалтерського балансу боржника на останню звітну дату, однак без урахування законодавчо встановленої вимоги про строк його подання до відповідних органів (зокрема, контролюючих) (пункт 7.6).

Тобто формування та складення боржником бухгалтерського балансу, що додається ним до заяви про порушення справи про банкрутство, здійснюється виходячи з останнього звітного періоду, що передує та завершився на дату звернення боржника із заявою про порушення справи про банкрутство (I квартал, перше півріччя, дев`ять місяців, або річна).

А тому при визначенні звітного періоду, за який формується та складається боржником бухгалтерський баланс для звернення із заявою про порушення справи про банкрутство, не враховується вимога щодо дати виникнення у боржника обов`язку подати фінансову звітність (баланс) відповідним органам (зокрема, контролюючим) відповідно до Порядку та Податкового кодексу України.

Дані висновки викладені у правовій позиції Верховного Суду постанові від 22.01.2020р. у справі №910/8992/19.

Як встановлено ухвалою господарського суду Донецької області від 03.09.2020 у даній справі, на виконання умов договору про продаж та розповсюдження мастильних матеріалів від 01.11.2015 кредитор Шелл Лубрікантс Сипплай Компані Б.В. поставив обумовлену договором продукцію на користь боржника та виставив за неї 31 рахунок, а також 24.09.2019 кредитором надіслана боржнику претензія із переліком неоплачених рахунків на загальну суму 356275,05 доларів США з вимогою здійснити платежі ротягом 7 днів з дати отримання претензії боржником.

У відповіді вих. №16-10/2019 від 16.10.2019 на повідомлення кредитора від 24.09.2019 боржник повідомив, що визнає заборгованість та гарантує оплату всіх рахунків від 17.07.2019. Водночас, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Галпап Плюс за договором про продаж та розповсюдження мастильних матеріалів від 01.11.2015 (строк оплати першої поставки за яким настала 02.08.2019) погашена не була та становить 356275,05 доларів США, що станом на дату звернення Шелл Лубрікантс Сипплай Компані Б.В. до суду із заявою 23.04.2020 в гривневому еквіваленті становить 9638522,69 грн.

При цьому, як правомірно зазначив суд першої інстанції, в межах строку процедури розпорядження майном до господарського суду не звертались інші кредитори, у відповідності до ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, окрім ініціюючого кредитора - Шелл Лубрікантс Сипплай Компані Б.В.

Ухвалою господарського суду донецької області від 10.11.2020 за результатами попереднього засідання у даній справі визнано кредитором у справі №905/813/20 по відношенню до боржника єдиного кредитора: Шелл Лубрікантс Сипплай Компані Б.В. (Shell Lubricants Supply Company B.V.) на суму 9702049,69грн., з яких: 63527,00грн. - перша черга; 9638522,69грн. - четверта черга.

Арбітражним керуючим на виконання вимог Кодексу України з процедур банкрутства розпорядником майна ТОВ «ТД «Галпап Плюс» замовлено у ТОВ «Юридична група «ПРІОРИТЕТ» проведення аналізу фінансово-господарської діяльності ТОВ Торговий Дім Галпап Плюс на предмет виявлення ознак неплатоспроможності, дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства та доведення до банкрутства, за результатами якого складено Звіт.

Зазначений Звіт також підтверджує наявність станом на 25.01.2021 зобов`язань боржника перед одним кредитором на суму 9702049,69грн. - Шелл Лубрікантс Сипплай Компані Б.В.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази, з яких би вбачались відомості щодо розміру грошових зобов`язань боржника перед іншими кредиторами за звітні періоди та настання строків їх виконання, дебіторської заборгованості боржника за відповідні періоди, строк виконання зобов`язань щодо якої настав, зокрема відсутні відповідні господарські договори та первинні документи, що унеможливлює встановлення моменту(звітнього періоду), в якому мало місце одночасне перевищення сумарного розміру зобов`язань перед кредиторами, строк виконання яких настав, над розміром всіх активів боржника, тобто моменту виникнення у боржника ознак загрози неплатоспроможності.

У звіті зазначено, що при проведенні аналізу фінансового-господарської діяльності боржника використовувалась інформація, що міститься, зокрема, у наявній остаточній звітності боржника, а саме Балансах та Звітах про фінансові результати за 2016, 2017, 2018, 2019, 2020 роки та при цьому будь-які договори та первинні документи не зазначено серед документів, які використано для підготовки Звіту.

Зокрема, у Звіті зазначено, що фінансово-господарський стан підприємства з позиції неплатоспроможності здійснювався на основі оцінки тенденцій найбільш загальних показників, які з різних сторін характеризують фінансовий стан підприємства, такі як доходність та рентабельність та додатково розраховано та проаналізовано основні показники діяльності підприємства за останні попередні два роки, що передували даті проведення аналізу, на підставі даних, що містяться у фінансовій звітності, яку ТОВ «ТД «Галпап Плюс» подавало до органів статистики.

В розділі Звіту «Аналіз дебіторської заборгованості» зазначено про неможливість проведення її згрупування за строками її виникнення та проведення аналізу простроченої кредиторської заборгованості через те, що не було надано підтверджуючих документів та відсутня будь-яка інформація щодо дебіторської заборгованості та строків її виникнення, що унеможливлює встановлення відсотку простроченої заборгованості.

В розділі Звіту «Аналіз кредиторської заборгованості» зазначено, що в якості джерела для аналізу кредиторської заборгованості використано другий та третій розділи пасиву балансу підприємства, а відсутність фінансово-господарських договорів унеможливлює проведення її згрупування за строками її виникнення та визначити суми простроченої заборгованості та підстави її виникнення.

Отже, відсутність доказів щодо підстав виникнення, розміру та настання строків виконання грошових зобов`язань стосовно кредиторської та дебіторської заборгованості за звітні періоди унеможливлює співвставлення строків настання у боржника грошових зобов`язань перед кредиторами у певні звітні періоди із визначенням їх сумарного розміру та, відповідно, встановлення того, чи мав місце в той самий звітний період факт перевищення сумарного розміру зобов`язань боржника перед його кредиторами над розміром всіх активів боржника, задля встановлення наявності та тривалості існування у боржника ознак загрози неплатоспроможності боржника, що в свою чергу не дозволяє обчислити перебіг місячного строку, визначеного абзацом 1 ч. 6 ст. 34 КУзПБ, та, відповідно, встановити, чи мало місце порушення цього строку як підстави для солідарної відповідальності керівника боржника.

Разом з цим, як правомірно зазначив суд першої інстанції, згідно з даними фінансової звітності боржника за 2018 рік кредиторська заборгованість (поточні зобов`язання) боржника станом на 31.12.2018 становить 105013,7 тис.грн., в той час як матеріали справи містять банківську виписку по особистому рахунку боржника щодо руху грошових коштів боржника з 03.01.2019 по 21.02.2020, згідно з якою боржником протягом 2019 року здійснювався постійний (щомісяця) обіг грошових коштів.

При цьому, кредиторська заборгованість станом на 10.11.2020, згідно з ухвалою господарського суду Донецької області за результатом попереднього засідання, становить 9702049,69грн. (9 702,0 тис.грн) перед єдиним кредитором - Шелл Лубрікантс Сипплай Компані Б.В. (Shell Lubricants Supply Company B.V.).

Таким чином з вищенаведеного вбачаэться, що боржник внаслідок здійснення господарськоъ діяльності протягом тривалого часу був спроможний виконувати свої зобов`язання перед кредиторами, внаслідок чого його кредиторська заборгованість протягом 2019 року зменшилась з 105013,7тис.грн. до 9702,0 тис.грн.

Звіт за результатами проведеного аналізу фінансово-господарської діяльності ТОВ Торговий Дім Галпап Плюс від 26.01.2021 містить висновки щодо того, що на дату проведення аналізу є ознаки стійкої фінансової неплатоспроможності та наявні ознаки дій з приховування банкрутства та доведення до банкрутства, вчинених керівниками боржника у 2016, 2017, 2018, 2019 роках та у 1 півріччі 2020 року , й відповідно, підстав притягнення до субсидіарної відповідальності за незадоволення вимог кредиторів за вказаний період.

Прогнозні показники фінансово-господарського стану ТОВ Торговий Дім Галпап Плюс, які розраховувались на підставі даних, що вказані у фінансовій звітності, свідчать про поточну неплатоспроможність товариства. Через відсутність активів та за результатами проведеного аналізу формується висновок, що застосування позасудових заходів для відновлення платоспроможності ТОВ Торговий Дім Галпап Плюс або його санації в провадженні справи про банкрутство - є неможливим.

Враховуючи додаткові матеріали, які використовувалися під час аналізу та результати їх дослідження, вбачається, що фінансовий стан ТЗОВ ТД ГАЛПАП ПЛЮС характеризується ознаками надкритичної неплатоспроможності.

Вказані висновки також відображені в постанові господарського суду від 10.02.2021 про визнання ТОВ Торговий Дім Галпап Плюс банкрутом.

Таким чином, як правомірно зазначив суд першої інстанції, звіт за результатами проведеного аналізу фінансово-господарської діяльності ТОВ Торговий Дім Галпап Плюс містить висновок щодо поточної неплатоспроможності боржника, яка за результатами звіту спостерігається з 2016 року, і при цьому звіт не містить висновків щодо моменту виникнення загрози неплатоспроможності боржника, а саме щодо одночасної наявності протягом певного звітного періоду факту настання строку виконання боржником грошових зобов`язань перед кількома кредиторами в певному сумарному розмірі та факту перевищення в той самий момент (звітний період) сумарного розміру цих зобов`язань над розміром всіх активів боржника, які в сукупності свідчать про те, що задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами (загрози неплатоспроможності).

Разом з цим, зазначення у Звіті про встановлення обставин для формування висновку про наявність ознак дій приховування банкрутства та доведення до банкрутства, вчинених керівниками боржника у 2016,2017, 2018, 2019 роках та у 1 півріччі 2020 року як підстави для притягнення до субсидіарної відповідальності не стосується предмету доказування даного провадження з розгляду заяви ліквідатора про притягнення керівників боржника до солідарної відповідальності, оскільки, як зазначено вище, предметом цього провадження є питання щодо можливості покладення солідарної відповідальності на керівників боржника, яка є самостійним видом цивільно-правової відповідальності, підстави застосування якої врегульовано ч. 6 ст. 34 КУзПБ, в той час як застосування субсидіарної (додаткової) відповідальності у справах про банкрутство як самостійного виду цивільно-праовової відповідальності урегульовано нормами частини другої статті 61 КУзПБ, яка встановлює інші підстави для покладення такої відповідальності.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга -без задоволення.

Виходячи з наведеного та керуючись статтями 129, 269, 271, п. 1 ч.1 статті 275, статтею 276, статтями 281, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ліквідатора ТОВ Торговий Дім Галпап Плюс залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Донецької області від 17.11.2021 у справі №905/813/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строк її оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 18.11.2022

Головуючий суддя І.В. Тарасова

Суддя О.А. Пуль

Суддя О.В. Шевель