РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.10.2022Справа № 910/17409/21
За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон"

про стягнення 2 076,04 грн.

суддя Мельник В.І.

за участю секретаря судового засідання Федорової О.В.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання

Суть спору:

Приватне акціонерне товариство "Страхова група" ТАС" подало на розгляд Господарського суду міста Києва позовну заяву до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" про стягнення 2076,04 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, щодо виконання страхових відшкодувань.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.10.2021 відкрито провадження у справі № 910/17409/21 та призначено засідання на 10.12.2021.

Ухвалою суду від 10.12.2021 відкладено розгляд справи на 11.02.2022.

В судове засіданні 11.02.2022 представники сторін не з?явилися.

Ухвалою суду від 11.02.2022 відкладено розгляд справи на 18.03.2022.

Указом президента України від 24.02.2022 №64/2022 введено військовий стан в Україні.

18.03.2022 розгляд справи не відбувся в зв`язку із військовою агресією російською федерації.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.06.2022 відкладено розгляд справи № 910/17409/21 до закінчення воєнного стану чи/або його скасування у встановлений законодавством порядку на всій території України або на території міста Києва.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.08.2022, скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.06.2022 у справі № 910/1493/22.

На підставі постанови Північного апеляційного господарського, суд дійшов висновку про призначення судової справи до розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.09.2022 призначено розгляд справи на 24.10.2022.

В судовому засіданні 24.10.2022 представники сторін не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.

В судовому засіданні 24.10.2022 винесено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд з`ясував наступне.

11.12.2019 р. у м. Ужгороді по вул. Генерала Свободи трапилась дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю транспортного засобу «Mitsubishi», н/з НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та транспортного засобу «Toyota», н/з НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_2 .

Європротоколом встановлено вину ОСОБА_2 у вчиненні даної дорожньо- транспортної пригоди. Порушення Правил дорожнього руху призвело до пошкодження транспортного засобу «Mitsubishi», н/з НОМЕР_1 . Вказаний автомобіль був застрахований Приватним акціонерним товариством «Страхова Група «ТАС» за Договором добровільного страхування наземного транспорту РО-00341238 від: 14.03.2019 р. Страховим випадком за цим Договором є настання збитків Страхувальника, що спричинені пошкодженням або знищенням ТЗ, внаслідок настання страхового ризику «ДТП».

Розмір матеріального збитку визначений згідно Ремонтної калькуляції Audatex №24577_29 від 12.12.2019 р. та становить 3524,29 грн.

Цивільна відповідальність ОСОБА_2 , як водія автомобіля «Тоуоіа», н/з НОМЕР_2 на момент ДТП була застрахована в ПРАТ "СК "ЕТАЛОН" за полісом ОСЦПВ №АО/ 1203057. Ліміт відповідальності за шкоду майну за даним полісом складає 130 000,00 грн., франшиза - 00,00 грн. У зв`язку з укладенням полісу страхування цивільно-правової відповідальності №АО/ 1203057, відповідач взяв на себе обов`язок відшкодувати шкоду, завдану майну третіх осіб, внаслідок експлуатації транспортного засобу «Toyota», н/з НОМЕР_2 .

Позивач зазначив, що після виплати страхового відшкодування у АТ «СГ «ТАС» (приватне) виникло право вимоги до ПРАТ "СК "ЕТАЛОН" з відшкодування завданої шкоди, в розмірі 3524,29 грн - 2000,00 грн (франшиза) = 1524,29 грн.

17 січня 2020 року відповідачу була направлена заява про виплату страхового відшкодування вих.№00100/9220 з усіма необхідними документами для прийняття рішення, відповідно до вимог встановлених ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», яку відповідач отримав 23 січня 2020 р. (згідно повідомлення про вручення).

Станом на день слухання справи страхове відшкодування не виплачено відповідачем.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Стаття 22 Цивільного кодексу України встановлює, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Стаття 979 Цивільного кодексу України визначає, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до п.1 ст.1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Право вимоги страховик отримує тільки в разі, якщо він виплатив страхове відшкодування, тобто вимога до винної особи по суті має регресний характер.

Відповідно до ч.2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з положеннями Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» (п. 37.1) виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених у статті 35 цього Закону документів або в строки та в обсягах, визначених рішенням суду.

Таким чином, підставою вважати порушеними права позивача відповідачем при невиплаті суми страхового відшкодування на користь позивача є саме неотримання коштів від відповідача протягом місяця від дня отримання страховою компанією регресної вимоги.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування в порядку регресу підлягають задоволенню у розмірі 1524,29грн.

Крім суми основної заборгованості позивач просить стягнути із відповідача пеню в розмірі 312,43 грн., 3% річних в розмірі 68,32 грн., інфляційні втрати в розмірі 171,00 грн.

Згідно ч. 5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів»: За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Позовна вимога в частині стягнення пені підлягає задоволенню.

Здійснивши перевірку розрахунку позивача розмір інфляційних втрат та 3% річних суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в цій частині.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

2. Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕТАЛОН» (03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд.33-Б., 2 під`їзд, ідентифікаційний код 20080515) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (03117, м. Київ, проспект Перемоги, 65, ідентифікаційний код 30115243) страхове відшкодування в розмірі 1524 (одна тисяча п`ятсот двадцять чотири) грн. 29 коп., пеню в розмірі 312 (триста дванадцять) грн. 43 коп., 3% річних в розмірі 68 (шістдесят вісім) грн. 32 коп., інфляційні втрати в розмірі 171 (сто сімдесят одну) грн., судовий збір в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн.

3. Видати наказ.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 28.10.2022.

Суддя В.І. Мельник