ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2022 року м.Дніпро Справа № 904/8888/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Антонік С.Г. ( доповідач)

суддів Кощеєв І.М., Березкіна О.В.

секретар судового засідання Логвиненко І.Г.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2022р.( ухвалене суддею Р.Г. Новіковою, повний текст рішення складений 10.02.2022) у справі № 904/8888/21

за позовом Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України", м. Київ

до Державного підприємства "Дослідне господарство "Дніпро" Державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України", селище Дослідне

про стягнення суми боргу в розмірі 6929011грн.66коп., штрафу в розмірі 1732252грн.92коп., пені в розмірі 744868грн.75коп., відсотків за користування чужими грошовими коштами в розмірі 1093454грн.99коп.

ВСТАНОВИВ:

До господаоського суду Дніпропетровської області звернулося Акціонерне товариство Державна продовольчо-зернова корпорація України з позовом до Державного підприємства Дослідне господарство Дніпро Державної установи «Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України з позовом про стягнення суми боргу в розмірі 6 929 011грн.66коп., штрафу в розмірі 1 732 252грн.92коп., пені в розмірі 744 868грн.75коп., відсотків за користування чужими грошовими коштами в розмірі 1 093 454грн.99коп.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2022 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто (з урахуванням ухвали від 30.05.2022) з Державного підприємства "Дослідне господарство "Дніпро" Державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України" на користь Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" суму боргу в розмірі 6 929 011грн.66коп., штраф в розмірі 1 732 252грн.92коп., пеню в розмірі 294 483грн, відсотки за користування чужими грошовими коштами в розмірі 1 093 454грн.99коп., витрати зі сплати судового збору в розмірі 146 364грн.97коп.

Відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення пені в розмірі 450 385грн.75коп.

Рішення суду мотивоване законністю, обгрунтованістю вимог позивача та тим, що відповідачем не надано доказів поставки товару в належному розмірі або поверненні частини попередньої оплати, визначеної на підставі підпункту 4.3.2 пункту 4.3 договору від 19.04.2021.

Зменшуючи розмір пені, суд керувався помилкою в розрахунках та зазначив, що належний період для нарахування пені за порушення строків поставки - з 22.09.2021 по 08.10.2021.

Акціонерне товариство "Державна продовольчо-зернова корпорація України" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Апеляційна скарга обгрунтована наступним.

AT «ДПЗКУ» 26.04.2021 сплатило на поточний рахунок Постачальника суму попередньої оплати у розмірі 7 884 240, 00 грн, що підтверджується платіжним дорученням.

На виконання умов Договору Постачальник поставив зерно пшениці 3 класу в кількості 182, 726 тон на суму (182,726 х 3 192, 00 грн) = 583 261, 39 грн та зерно пшениці 4 класу 116, 531 тон на суму ( 116, 531 х 3 192, 00 грн) = 371 966, 95 грн, всього поставлено товару 299, 257 тон на суму 955 228, 34 грн, що підтверджується додатковими угодами №2 від 02.09.2021, №3 від 06.09.2021, №4 від 06.09.2021 та актами приймання-передачі №49 від 01.09.2021, №52 від 06.09.2021, №53 від 06.09.2021.

Тобто, починаючи з 22.09.2021 Відповідач допустив прострочення строку поставки Товару в обсязі 2470 - 299, 257 = 2 170, 743 тон пшениці на суму: 2 170. 743 х 3192 = 929 011, 66 грн.

Відповідно до п.4.3.2 Договору у разі часткового виконання умов Договору щодо поставки Товару, Постачальник зобов`язаний повернути Покупцю частину попередньої оплати.

У разі часткового виконання умов договору Постачальник зобов`язаний повернути Покупцю (на підставі письмової вимоги) ЧПО, а також відсотки за користування грошовими коштами Покупця у розмірі 30% річних за період з дня одержання попередньої оплати від Покупця до дня її повернення останньому, нараховані на ЧПО, штраф у розмірі 25% від ЧПО та неустойку, що розрахована відповідно до п.6.3 Договору.

Тобто, частина попередньої оплати, що підлягає поверненню Постачальником Покупцю (ЧПО) становить: (2470 - 299, 257) X 3192 = 6 929 011, 66 грн.

Згідно п. 6.3 Договору у випадку поставки Товару з порушенням строку, встановленого п 1.2 Договору, Постачальник зобов`язаний сплатити Покупцю неустойку у розмірі 0.1% від вартості несвоєчасно поставленого Товару за кожен день прострочення. При цьому вартість несвоєчасно поставленого Товару розраховується від ціни, визначеної в Довідці Товарної біржі про ринкові ціни на зернові культури, що діяли на останній день поставки (п.1.2 Договору). У разі не поставки повної кількості Товару, визначеної п.1.1 Договору, протягом ЗО календарних днів з дати визначеної в п.1.2 Договору, Постачальник зобов`язаний здійснити розрахунки з покупцем у відповідності дог п.4.3 Договору.

Згідно довідки Аграрної біржі №84 від 06.10.2021 середня ринкова ціна пшениці 3-го класу (базис поставки EXW Incoterms (2010) станом на 21.09.2021 (останній день поставки п.1.2, 6.3 Договору) становить 7 980, 00 грн/т з ПДВ.

Отже, вартість непоставленого товару установить 17 322 529, 14 грн (2 170.743 х 980,00).

Враховуючи, що станом на 03.11.2021 Відповідач не виконав своє зобов`язання з поставки Позивачу товару за Договором, відповідно до п.4.3.2, 6.3 Договору Позивачем в позовній заяві правомірно нараховано пеню в розмірі 744868,75 грн, яку Постачальник зобов`язаний сплатити Покупцю за період з 22.09.2021 по 03.11.2021 ( 0,1% від вартості несвоєчасно поставленого Товару 17 322 529, 14 грн).

Суд першої інстанції дійшов висновку, що належний період для нарахування пені за порушення строків поставки це з 22.09.2021 по 08.10.2021, сума пені за цей період за розрахунком суду становить 2944грн.82коп.

Однак, посилання суду першої інстанції на лист-вимогу позивача від 23.09.2021, як на підставу для припинення у відповідача обов`язку з поставки товару з 08.10.2021, є безпідставним, а здійснений судом розрахунок пені є невірним.

У вказаному листі-вимозі від 23.09.2021 №1230-4-19/3613 Позивач вимагав від Відповідача в строк до 08.10.2021 включно, виконати умови Договору, а саме: поставити 170, 743 тонн Товару у вигляді зерна пшениці 3 класу врожаю 2021 року або перерахувати на розрахунковий рахунок АТ «ДПЗКУ» заборгованість по Договору від 19.04.2021р. №ДНП0001П-Ф у розмірі 6 929 011, 66 грн з нарахуванням відсотків за користування грошовими коштами Покупця, штрафні санкції та неустойку у відповідності до умов Договору, розраховані на момент оплати заборгованості.

Тобто, вказаним листом-вимогою Позивач не відмовлявся від прийняття виконання Відповідачем зобов`язання з поставки товару, а тому висновок суду щодо припинення нарахування пені з 09.10.2021 є хибним.

В будь-якому випадку за період з 22.09.2021 по 08.10.2021 розмір пені становить 294 483,00 грн, а не 2944, 82грн.

Судом неправомірно відмовлено у стягненні 744 868, 75 - 294 283, 00 грн = 450 585, 76 грн пені за період з 09.10.2021 по 03.11.202, оскільки станом на день звернення з позовом Відповідач не виконав зобов`язання з поставки товару, а тому в позовній заяві Позивачем правомірно застосовано, передбачений п.4.3.2, 6.3 Договору, вид неустойки - пеню в розмірі 0.1% від вартості несвоєчасно поставленого Товару за кожен день прострочення, а саме за період з 22.09.2021 по 03.11.2021.

Просить скасувати рішення в частині відмови у стягненні пені за період з 09.10.2021 по 03.11.2021 в розмірі 450 385,76 грн. та прийняти нове, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.07.2022 колегією суддів у складі: головуючий суддя - Антонік С.Г., (доповідач), судді - Березкіна О.В., Дармін М.О. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Державна продовольчо-зернова корпорація України на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2022р.у справі № 904/8888/21, розгляд справи призначено у судовому засіданні.

За розпорядженням в.о. керівника апарату суду від 31.08.2022, у зв"язку з перебуванням у відпустці судді Дарміна М.О., відповідно до пункту 2.4.6. Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду №2 від 08.10.2018 зі змінами, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи, за результатами якого для розгляду справи №904/8888/21 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Антонік С.Г., (доповідач), судді - Березкіна О.В., Кощеєв І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 31.08.2022 зазначеною колегією прийнято справу № 904/8888/21 до свого провадження.

Згідно ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи,

Між Акціонерним товариством Державна продовольчо-зернова корпорація України (далі покупець) та Державним підприємством Дослідне господарство Дніпро Державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України (далі постачальник) підписаний договір поставки зерна майбутніх врожаю №ДНП0001П-Ф від 19.04.2021 (далі договір від 19.04.2021).

Відповідно до пункту 1.1 договору від 19.04.2021 в порядку та на умовах договору постачальник у визначений сторонами строк поставляє покупцю сільськогосподарську продукцію українського походження, що буде вирощена та зібрана у 2021році на земельній ділянці/ділянках сільськогосподарського призначення постачальника загальною посівною площею (надалі посівна площа) 976,5621га (далі товар)

найменування товару зерно пшениці 3 класу;

одиниця виміру товару метрична тонна;

кількість товару 2470;

а покупець зобов`язується прийняти товар (поставлений насипом) та оплатити його.

Згідно з пунктом 6.7 договору від 19.04.2021 покупець на власний розсуд має право приймати товар іншої якості, ніж це передбачено п.1.1.1 договору, про що укладається додаткова угода до договору та відповідно корегується ціна та вартість товару із застосуванням дисконтування до закупівельної ціни одиниці виміру товару, що буде запропоноване покупцем. При поставці товару 2класу/4класу до ціни одиниці виміру товару відповідно застосовується премія/дисконт в розмірі 50грн. від закупівельної ціни одиниці виміру товару відповідного класу товару.

Пунктами 1.2, 9.6 договору, в редакції додатков угоди № 1 від 02.09.2021, строк поставки до 21.09.2021 включно, строк дії договору так само до 21.09.2021 включно.

Відповідно до пункту 1.5 договору, право власності на товар переходить від постачальника до покупця з моменту підписання акту приймання-передачі товару та оформлення складського документу на товар на користь покупця (при поставці на умовах EXW) або електронного реєстру товарно-транспортних накладних (ТТН) чи залізничних накладних, в залежності від виду транспорту (при поставці товару на умовах СРТ) та передачі покупцю документів, зазначених в п.2.6 договору.

Згідно з пунктом 2.1 договору від 19.04.2021 постачальник для укладення договору надає документи (інформацію), перелік яких (-ої) зазначений на офіційному сайті АТ ДПЗКУ https://www.pzcu.gov.ua/ua та заявку на укладення договору поставки зерна майбутнього врожаю.

В пунктах 2.2, 2.3 договору від 19.04.2021 сторони домовились, що однією з істотних умов договору є укладення сторонами товарної аграрної розписки або договору застави майбутнього врожаю, який (яка) має бути нотаріально посвідчений(-а) у передбаченому законодавством України порядку, при цьому витрати, що пов`язані із укладенням та нотаріальним посвідченням такого договору, або аграрної розписки несе постачальник.

Витрати по реєстрації аграрної розписки у реєстрі аграрних розписок несе покупець. Предметом застави буде товар, визначений у пункті 1.1 договору.

Постачальник усвідомлює та погоджується, що в разі невиконання ним своїх зобов`язань перед покупцем, які передбачені п. 1.1 договору та полягають в тому, що постачальник поставляє покупцю товар в строк, передбачений пунктом 1.2. договору, покупець має право задовольнити свої вимоги у спосіб, який обере на власний розсуд та в повному обсязі, що визначатиметься на момент фактичного задоволення таких вимог, включаючи розмір процентів, неустойки, штрафів, пені, відшкодування збитків, завданих простроченням виконання зобов`язань, витрат, пов`язаних із зверненням стягнення на товар та його реалізацію (нотаріальні послуги, виконавчий збір, тощо).

Сторони домовились, що однією з істотних умов договору є укладення постачальником договору добровільного страхування та/або договору комплексного страхування посівів сільськогосподарських культур майбутнього врожаю та сплата страхових платежів по даним договорам.

Згідно з пунктом 3.1 та підпунктом 3.1.1 пункту 3.1 договору, попередня оплата товару здійснюється, за умови прийняття страховою компанією майбутнього врожаю на страхування згідно договорів добровільного та/або комплексного страхування, із розрахунку ціни одиниці виміру товару (станом на момент укладення договору), яка складає 2800грн. за одиницю виміру товару без ПДВ.

Загальна сума попередньої оплати за товар становить 7 884 240грн. (з ПДВ).

Згідно з пунктами 3.3, 3.4 договору, ціна одиниці виміру товару (відповідної партії товару), за якою здійснюється остаточний розрахунок (п. 4.2. договору) визначається покупцем і відображається в додатковій угоді на партію товару, що передбачена п. 2.5. договору та є невід`ємною частиною договору.

Загальна сума договору складається з вартості поставленого товару протягом строку дії договору, відповідно до додаткових угод на партії товару, що передбачені п. 2.5 договору, видаткових накладних та/або актів приймання-передачі товару.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що покупець протягом 15 календарних днів з моменту пред`явлення постачальником доказу (оригіналу або засвідченої належним чином копії платіжного доручення) сплати страхового платежу, передбаченого договором добровільного страхування та/або договором комплексного страхування посівів сільськогосподарських культур майбутнього врожаю, зобов`язується перерахувати кошти (попередня оплата товару), передбачені п. 3.1.1 договору на розрахунковий рахунок постачальника (на підставі рахунку-фактури останнього).

Остаточний розрахунок за поставлений покупцю товар здійснюється покупцем (на підставі рахунку-фактури постачальника) протягом 10робочих днів з моменту отримання покупцем усіх документів (належним чином оформлених), передбачених у п.п. 2.6, 2.7 договору, із розрахунку ціни за одиницю виміру товару з ПДВ (грн.), що визначена на підставі п. 3.2 договору (п.4.2.).

В матеріалах справи наявний підписаний відповідачем та ПрАТ Страхова компанія Універсальна договір комплексного страхування посівів майбутнього врожаю сільськогосподарських культур №4122/295/000400 від 19.04.2021 та платіжне доручення №757 від 20.04.2021 про сплату відповідачем на користь ПрАТ Страхова компанія Універсальна страхового платежу за договором в розмірі 276058грн.01коп.

Платіжним дорученням №684885 від 22.04.2021 позивач перерахував позивачу суму попередньої оплати в розмірі 7 884 240грн.

Відповідно до пункту 2.5 договору, сторони домовились, що на кожну партію товару покупцем оформлюється додаткова угода, яка є невід`ємною частиною договору, та надається постачальнику на підпис. В додатковій угоді на партію товару вказується кількість поставленого товару, ціна одиниці виміру товару та загальна вартість партії поставленого товару.

В матеріалах справи наявні підписані сторонами додаткові угоди до договору №2 від 02.09.2021, №3 від 06.09.2021, №4 від 06.09.2021, в яких відображено поставку:

- зерна пшениці 3класу в кількості 109,504т на суму 815 106грн.01коп. (з ПДВ); ціна за одиницю товару 6529грн.49коп. (без ПДВ);

- зерна пшениці 4класу в кількості 116,531т на суму 836 770грн.21коп. (з ПДВ); ціна за одиницю 6298грн.83коп. (без ПДВ);

- зерна пшениці 3класу в кількості 73,222т на суму 549 384грн.75коп. (з ПДВ); ціна за одиницю товару 6581грн.58коп. (без ПДВ).

Загальна вага поставленого відповідачем зерна пшениці дорівнює 299,257т на суму 2201260грн.97коп.

Станом на 22.09.2021 (наступний день після 21.09.2021) вага непоставленого відповідачем зерна пшениці 3класу становила 2170,743т (2470т - 299,257т). Докази повного виконання відповідачем зобов`язання з поставки товару в матеріалах справи відсутні, відповідачем не надані.

Листом від 23.09.2021, отриманим відповідачем 30.09.2021, позивач вимагав від відповідача в строк до 08.10.2021 поставити 2 170,743т зерна пшениці 3 класу врожаю 2021 року або перерахувати заборгованість за договором від 19.04.2021 в розмірі

6 929 011грн.66коп.

Листом від 25.10.2021, отриманим відповідачем 29.10.2021, позивач вимагав від відповідача перерахувати заборгованість за договором від 19.04.2021 в розмірі 6 929 011грн.

66 коп.

У зв`язку з неповерненням попередньої оплати позивач звернувся з даним позовом до суду.

Переглядаючи справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами часткове виконання відповідачем зобов`язання з поставки товару.

На цей випадок сторони в підпункті 4.3.2 пункту 4.3 договору узгодили, що в разі часткового виконання умов договору щодо поставки товару, постачальник зобов`язаний повернути покупцю частину попередньої оплати (далі - ЧПО) визначеною за формулою:

(К Ф) * П =ЧПО, де

К кількість одиниць товару, обумовлених сторонами в п. 1.1 договору;

Ф кількість фактично поставлених одиниць товару;

П ціна попередньої оплати за одиницю товару згідно п. 3.1 договору;

ЧПО частина попередньої оплати, що підлягає поверненню постачальником покупцю в разі часткового виконання умов договору щодо поставки товару.

У разі часткового виконання умов договору постачальник зобов`язаний повернути покупцю (на підставі письмової вимоги) ЧПО, а також відсотки за користування грошовими коштами покупця у розмірі 30% річних за період з дня одержання попередньої оплати від покупця до дня її повернення останньому, нараховані на ЧПО, штраф у розмірі 25% від ЧПО та неустойку, що розрахована відповідно до п.6.3 договору.

Отже сторони даним пунктом, крім іншого, передбачили пеню за непоставку продукції в повному обсязі, порядок розрахунку якої зазначено в п.6.3 договору.

Відповідно до ст.193 ГК України, ст.525, ст.526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог що у певних умовах звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлен договором або законом.

Пунктом 9.8 договору сторони погодили, що умови договору можуть бути змінені або доповнені за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткових угод, які є його невід`ємною частиною

Статтею 654 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Пунктом 1.2. договору, в редакції додаткової угоди № 1 від 02.09.2021р., сторони погодили строк поставки по 21 вересня 2021р. включно. Зміни щодо строку поставки сторонами в договір не вносилися. Тому порушення відповідачем зобов`язання настає з 22.09.2022р.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п.3 ч.1 ст.611 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч.1 ст.230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.2 ст.231 ГК України, у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг);

за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч.6 ст.232 ГК України).

Матеріалами справи підтверджено та не заперечується сторонами той факт, що відповідач в строк, визначений договором, частково виконав свої зобовзання.

У зв`язку з частковим виконання зобов`язання відповідач, згідно з п.4.3.2. та п.6.3 Договору, повинен повернути позивачу частину попередньої оплати (на підставі письмової вимоги), сплатити відсотки за користування грошовими коштами та штраф від суми попередньої оплати, що підлягає поверненню, а також неустойку, яка розраховується від вартості несвоєчасно поставленого товару за ціною вказаною в довідці Товарної біржі про ринкові ціни на зернові культури, які діяли на останній день поставки, за кожен день просрочки. При цьому сторони не встановили в договорі строк нарахування неустойки.

Позивачем заявалена до стягнення неустойка нарахована відповідно до умов договору за період з 22.09.2021 по 03.11.2021р., що відповідає вимогам закону.

Тому позовін вимоги про стягнення 744 868,75 грн. пені підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

За приписами ч. 4 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника. Вирішуючи питання про зменшення розміру штрафних санкцій, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Позивач крім основного боргу в сумі 6 929 011 грн. 66 коп., нарахував відсотки, штраф та пеню в загальній сумі 3 570 576, 66 грн., що складає бульше ніж 51% від суми основного боргу.

Така позиція на думку суду не відповідає передбаченим у п.6 ст.3, ч.3 ст. 509 та ч.ч.1-2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.

При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. Законодавець, навівши у тексті Цивільного кодексу України зазначений принцип, установив і межі здійснення цивільних прав, зазначивши, що при здійснені своїх прав особа зобов?язана утримуватися від дій, які б могли порушити права інших осіб…, не допускаються дії особи, що вчиняється з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (ч.ч.2, 3 ст.13 ЦК України).

Вищий господарський суд України у справі № 904/4950/15, з посиланням на Рішення Конституційного суду України від 11.07.13 №7-рп/2013 зазначив, що наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Статтею 233 ГК України надано суду можливість пом`якшити розмір неустойки у випадку її надмірності порівняно з наслідками порушення зобов`язання. Це є одним з правових способів, наданих законом, який направлений проти зловживання правом вільного визначення розміру неустойки, тобто по суті, направлений на реалізацію вимог ч.2 ст.13 ЦК України, відповідно до якої при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утриматися від дій, які могли б могли порушити права інших осіб.

Застосовуючи дану норму, суд зобов`язаний встановити баланс між застосованим до порушника заходом відповідальності у вигляді неустойки й оцінкою дійсного, а не покладеного розміру збитків, заподіяних у результаті конкретного правопорушення.

Таким чином, чинне законодавство передбачає неустойку в якості засобу виконання зобов`язань й міру майнової відповідальності за їх невиконання або неналежне виконання, а правом на пом`якшення неустойки наділений суд за для усунення явної її неспіврозмірності й подальшого порушення зобов`язань.

Враховуючи комплексний характер цивільно-правової відповідальності, під співрозмірністю суми неустойки у результаті порушення зобов`язань, кодекс допускає виплату кредитору такої компенсації його втрат, які будуть адекватними й співрозмірними з порушеним інтересом.

Колегія суддів вважає, що співрозмірною сумою штрафних санкцій за порушення зобов`язання буде стягнення з відповідача на користь позивача 300 000 грн. штрафу та 300 000 грн. пені.

У зв`язку з наведеним апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду - зміні.

Витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 277, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» задовольнити.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2022р. у справі № 904/8888/21 змінити, виклавши резолютивну частину в наступній редакції.

Позов задовольнити частково.

Стягунти з Державного підприємства "Дослідне господарство "Дніпро" Державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України" на користь Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» 6 929 011,66 грн. основного боргу, 300 000 грн. пені, 300 000 грн. штрафу, 1 093 454,99 грн. відсотків за користування чужими грошовоми коштами.

В іншій частині позову відмовити.

Стягунти з Державного підприємства "Дослідне господарство "Дніпро" Державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України" на користь Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України», витрати зі сплати судового збору у сумі 167 627,51 грн.

Видачу наказів доручити Господарському суду Дніпропетровської області

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14.11.2022

Головуючий суддя С.Г. Антонік

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Березкіна