ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2022 р. Справа№ 910/11124/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Зубець Л.П.

Полякова Б.М.

при секретарі судового засідання Алчієвій І.В.

учасники справи у судове засідання не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Акціонерного товариства "Банк "Український капітал" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу

за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд", Комунального підприємства "Інженерний центр" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Еталон Інвест Плюс" (особи, яка вважає, що порушені її права, інтереси та (або) обов`язки)

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 про звернення стягнення на грошові кошти

у справі № 910/11124/19 (суддя: Усатенко І.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Український капітал"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд"

про стягнення заборгованості за кредитним договором 41 635 415, 90 грн

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Банк "Український капітал" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд" про стягнення 62673516,30 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.02.2020 позов задоволено повністю.

Вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд" на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Український капітал" заборгованість по сплаті кредиту у розмірі 20 611 841 грн. 00 коп., інфляційні втрати в зв`язку з простроченням сплати кредиту у розмірі 4 303 068 грн. 11 коп., інфляційні втрати в зв`язку з простроченням сплати процентів за користування кредитом у розмірі 1 324 492 грн. 31 коп., 80% річних від простроченої суми кредиту у розмірі 15 396 014 грн. 47 коп., судовий збір у розмірі 624 531 грн. 24 коп., витрати на проведення експертизи у розмірі 24 178 грн. 00 коп.

До Господарського суду міста Києва від Публічного акціонерного товариства "Банк "Український капітал" надійшла заява про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, що має заборгованість перед боржником у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 заяву АТ "Банк "Український капітал" про звернення стягнення на кошти третіх осіб задоволено.

Звернуто стягнення на грошові кошти КП "Інженерний центр" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у розмірі 37 148 792, 01 грн, що має заборгованість перед ТОВ "Концерн "Київпідземшляхбуд", підтверджену рішенням Господарського суду міста Києва від 16.10.2019 у справі № 910/12204/17, на користь АТ "Банк "Український Капітал", в рахунок виконання наказу Господарського суду міста Києва від 20.10.2020 у справі № 910/11124/19, виданого на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2020 у справі № 910/11124/19.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.07.2022 апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд", Комунального підприємства "Інженерний центр" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Еталон Інвест Плюс" (особи, яка вважає, що порушені її права, інтереси та (або) обов`язки) на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 про звернення стягнення на грошові кошти у справі № 910/11124/19 залишено без задоволення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 про звернення стягнення на грошові кошти у справі № 910/11124/19 залишено без змін.

Судові витрати, понесені стороною у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, покладено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд", Комунальне підприємство "Інженерний центр" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Еталон Інвест Плюс.

12.07.2022 до Північного апеляційного господарського суду від представника Акціонерного товариства "Банк "Український капітал" надійшла заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом Північним апеляційним господарським судом справи № 910/11124/19.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.07.2022 заяву Акціонерного товариства "Банк "Український капітал" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд", Комунального підприємства "Інженерний центр" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Еталон Інвест Плюс" (особи, яка вважає, що порушені її права, інтереси та (або) обов`язки) на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 про звернення стягнення на грошові кошти у справі № 910/11124/19 призначено до розгляду на 02.08.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.08.2022 розгляд заяви Акціонерного товариства "Банк "Український капітал" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд", Комунального підприємства "Інженерний центр" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Еталон Інвест Плюс" (особи, яка вважає, що порушені її права, інтереси та (або) обов`язки) на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 про звернення стягнення на грошові кошти у справі № 910/11124/19 відкладено на 05.09.2022.

23.08.2022 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду надійшла ухвала Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 22.08.2022, якою відкрито касаційне провадження у справі № 910/11124/19 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.07.2022 у справі № 910/11124/19 у порядку письмового провадження без повідомлення/виклику учасників справи.

Цією ж ухвалою витребувано матеріали справи № 910/11124/19 Господарського суду міста Києва за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Український капітал" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київпідземшляхбуд" про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.08.2022 зупинено апеляційне провадження за заявою Акціонерного товариства "Банк "Український капітал" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/11124/19 до розгляду Верховним Судом касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.07.2022 у даній справі; матеріали справи № 910/11124/19 направлено до Верховного Суду.

29.09.2022 на адресу Північного апеляційного господарського суду з Верховного Суду надійшли матеріали справи № 910/11124/19.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.10.2022 поновлено апеляційне провадження у справі № 910/11124/19; заяву Акціонерного товариства "Банк "Український капітал" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд", Комунального підприємства "Інженерний центр" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Еталон Інвест Плюс" (особи, яка вважає, що порушені її права, інтереси та (або) обов`язки) на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 про звернення стягнення на грошові кошти у справі № 910/11124/19 призначено до розгляду на 24.10.2022.

Представники учасників справи в судове засідання 24.10.2022 не з`явились, про час та місце судового розгляду повідомлялись шляхом надіслання копії ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі засобами електронного зв`язку, а відомості щодо розгляду справи судом апеляційної інстанції також було оголошено на офіційному веб-сайті Судова влада України.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

За змістом ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання прав сторін на судовий розгляд справи упродовж розумного строку, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи те, що явка представників сторін обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників учасників справи, які повідомлені про судовий розгляд справи в апеляційному порядку.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши докази, які долучені до матеріалів справи щодо стягнення судових витрат, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для прийняття додаткової постанови про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на таке.

За змістом статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

При цьому згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої - третьої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Одночасно, за змістом частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином, за змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при поданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

При цьому витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За змістом частини третьої статті 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг та на нього поширює своє регулювання Глава 63 Цивільного кодексу України. Так, згідно зі статтею 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 Цивільного кодексу України передбачає загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Відповідно до статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Водночас, згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Ціна договору, тобто розмір адвокатського гонорару, може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата, кожний з яких відрізняється порядком обчислення. При зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (аналогічна правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.11.2020 у справі № 922/1948/19, від 12.08.2020 у справі № 916/2598/19, від 30.07.2019 у справі № 911/1394/18).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Подібна за своїм змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, постановах Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 379/1418/18 та від 23.11.2020 у справі № 638/7748/18.

У поданій до суду апеляційної інстанції заяві про стягнення витрат на професійну правничу допомогу позивач просить стягнути з ТОВ «Концерн «Київпідземшляхбуд» 48 313,41 грн., з КП «Інженерний центр» 52 417,67 грн., з ТОВ «Еталон Інвест Плюс» 23 403,92 грн.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу АТ «Банк «Український капітал» надано належним чином засвідчені копії наступних документів:

- детальний опис послуг від 08.07.2022, наданих АО «Василевич, Пекар і партнери»;

- договір про надання правничої допомоги від 11.08.2021 та Завдання № 2 від 11.08.2021;

- рахунки фактури № 5 від 03.11.2021, № 2 від 18.01.2022, № 1 від 10.02.2022, № 1 від 30.05.2022, № 1 від 04.05.2022;

- акти приймання-передачі наданих послуг від 03.11.2021, від 18.01.2022, від 10.02.2022, від 30.05.2022, від 04.07.2022;

- меморіальні ордери № 3663228 від 15.11.2021, № 279746 від 24.01.2022, №609237 від 15.02.2022, № 1979135 від 31.05.2022, № 2491726 від 08.07.2022.

Частиною 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. Натомість у частинах п`ятій - сьомій цієї статті Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. (Аналогічний висновок викладено в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При цьому, відповідачем належними та допустимим доказами не доведено тих обставин, які свідчать про необґрунтованість заявленої позивачем до стягнення суми витрат на оплату послуг адвоката чи про наявність підстав для зменшення розміру таких адвокатських витрат, та які безпосередньо вказані у ч. 4 ст. 126 ГПК України (складність справи та виконані адвокатом роботи (надані послуги); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони, в тому числі вплив вирішення справи на репутацію сторони або публічний інтерес до справи).

Щодо вимог позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з КП «Інженерний Центр» та ТОВ «Еталон Інвест Плюс» колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, судовий розгляд у даній справі здійснено відповідно до розділу V ГПК України, яким регламентовано усі процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у господарських справах.

Стаття 336 ГПК України регламентує спеціальні умови та порядок звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, і такі умови та порядок відрізняються від загального порядку розгляду справи по суті.

За змістом положень частин 1 - 9 статті 336 ГПК України суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили (ч. 1). Суд відмовляє в задоволенні такої заяви, якщо вона подана після закінчення строку позовної давності для відповідної вимоги боржника до такої особи, або строку на пред`явлення до виконання виконавчого документа про стягнення коштів з такої особи на користь боржника за судовим рішенням, що набрало законної сили (ч. 2). Заява розглядається судом протягом десяти днів з дня її надходження (ч. 3). Суд розглядає заяву про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, в судовому засіданні з викликом такої особи та учасників справи, проте їх неявка не перешкоджає розгляду справи за умови належного їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи (ч. 4). За заявою стягувача суд може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили. Арешт накладається у межах загальної суми стягнення в порядку, встановленому цим Кодексом для накладення арешту при вжитті заходів забезпечення позову (ч. 5). Одночасно суд вирішує питання про зустрічне забезпечення та про заборону такій особі вчиняти дії щодо погашення заборгованості перед боржником та (або) зупиняє виконання судового рішення, згідно з яким з такої особи на користь боржника стягуються грошові кошти в межах загальної суми стягнення, до закінчення розгляду питання про звернення стягнення на грошові кошти (ч. 6). Про задоволення заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, або про відмову у її задоволенні суд постановляє ухвалу (ч. 7). У разі задоволення заяви судове рішення може бути виконано шляхом звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі в межах заборгованості такої особи перед боржником (ч. 8). Звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, є підставою для визнання виконавчого документа, за яким боржник виступає стягувачем, таким, що не підлягає виконанню в розмірі стягнутої суми (ч. 9).

Правовий аналіз наведеної процесуальної норми дає підстави для висновку, що особа, яка має заборгованість перед боржником, не набуває процесуального статусу сторони (боржника) у такій справі, а лише здійснює оплату заборгованості відповідача (боржника) в межах заборгованості такої особи перед боржником.

Тобто, особа, яка має заборгованість перед боржником, що не оспорюється нею або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили, набуває статусу боржника саме у виконавчому провадженні, розпочатому виконавцем на виконання судового рішення, в силу ухвали суду про задоволення заяви стягувача, а не в межах окремих майнових відносин між стягувачем та такою особою. (Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 у справі № 910/7023/19 (провадження № 12-146гс19)).

Водночас, відповідно до частин 1 та 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Положеннями статті 45 ГПК України визначено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Відповідно до частини 1 статті 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Положеннями частини 4 статті 129 ГПК України унормовано, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Системний аналіз положень статей 45, 126, 129 ГПК України дає підстави для висновку, що судові витрати, за відсутності прямої вказівки в процесуальному законі щодо покладення таких витрат на іншу особу, можуть бути покладені за результатами вирішення спору лише на сторони такого спору (позивача та відповідача), а отже і судові витрати, понесені у зв`язку з вирішенням процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судового рішення у такому спорі, також можуть розподілятися (покладатися) судом виключно між сторонами спору, оскільки вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням стороною рішення, зокрема, у порядку статті 336 ГПК України, здійснюється в межах розгляду справи у спорі, що виник між позивачем і відповідачем. У разі звернення стягнення на грошові кошти за заявою стягувача, в порядку статті 336 ГПК України, на особу, яка має заборгованість перед боржником, що не оспорюється нею або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили, не може бути покладено судові витрати у зв`язку з розглядом такої заяви чи за наслідками апеляційного оскарження відповідного судового рішення, оскільки зазначена особа не набуває статусу відповідача (сторони) у даному спорі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.08.2020 у справі № 925/1067/19.

Таким чином, вимоги поданої позивачем заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню лише в частині вимог до відповідача - ТОВ «Банк «Український капітал», а в частині вимог про стягнення витрат з особи, яка має заборгованість перед боржником, та з особи, яка вважає, що порушені її права, інтереси та (або) обов`язки, подана позивачем заява задоволенню не підлягає.

За таких обставин, дослідивши надані позивачем докази щодо обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт та їх вартості, а також вимоги поданої АТ «Банк «Український капітал» заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, заявлених до стягнення з відповідача, є доведеним, документально обґрунтованим та таким, що відповідає критерію розумної необхідності цих витрат, у сумі 48313,41 грн., а також, прийнявши до уваги те, що відповідач не довів відповідно до ч. 6 ст. 126 ГПК України неспівмірності понесених позивачем при розгляді цієї справи у суді витрат на професійну правничу допомогу із складністю даної справи та наданим адвокатом обсягом послуг, нерозумності розміру таких витрат, не надавши обґрунтованої заяви про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу, дійшов висновку про відсутність підстав для зменшення заявленого позивачем до стягнення з відповідача розміру витрат на професійну правничу допомогу чи відмови у їх задоволенні, з огляду на що визнав, що такі витрати підлягають розподілу між сторонами у заявленій відповідачем сумі 48313,41 грн.

Керуючись ст. ст. 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву представника Акціонерного товариства "Банк "Український капітал" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/11124/19 задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд" (01034, м. Київ, вул Пушкінська, 9-Г, ) на користь Акціонерного товариства "Банк "Український Капітал" (03062, м. Київ, проспект Перемоги, 67, ) 48313 (сорок вісім тисяч триста тринадцять) грн. 41 коп. витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції.

3. У задоволенні іншої частини заяви представника Акціонерного товариства "Банк "Український капітал" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/11124/19 - відмовити.

4. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ на виконання додаткової постанови Північного апеляційного господарського суду.

5. Справу № 910/11124/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, що передбачені ст. ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Дата складання повного тексту додаткової постанови 10.11.2022.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді Л.П. Зубець

Б.М. Поляков