УХВАЛА

17 листопада 2022 року

м. Київ

cправа № 906/1162/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Колос І.Б. - (головуючий), Бенедисюка І.М., Малашенкової Т.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей-Еко"

на рішення господарського суду Житомирської області від 04.08.2022

та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.11.2022

у справі № 906/1162/21

за позовом фізичної особи-підприємця Сугая Степана Йосиповича

до товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей-Еко"

про стягнення 564 501,61 грн заборгованості по рахунках, пені,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року фізична особа-підприємець Сугай Степан Йосипович (далі - ФОП Сугай С.Й.) звернувся до господарського суду Житомирської області з позовною заявою про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей-Еко" (далі - ТОВ "Цефей-Еко") 465 800,00 грн заборгованості по розрахунках та 28 273,94 грн пені згідно укладеного договору № 3 оренди сільськогосподарської техніки з обслуговуючим персоналом від 03.07.2020, а також 53 826,24 грн інфляційних втрат та 16 601,43 грн -3% річних.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 04.08.2022, яке залишено без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.11.2022 у справі № 906/1162/21: позов задоволено частково, стягнуто з ТОВ "Цефей-Еко" на користь ФОП Сугая С.Й. - 465 800,00 грн основного боргу, 53 502,87 грн інфляційних втрат, 16 334,17 грн 3% річних; відмовлено в частині стягнення 28 273,94 грн пені, 323,37 грн інфляційних втрат та 267,26 грн 3% річних.

ТОВ "Цефей-Еко" 04.11.2022 (відповідно до відмітки на поштовому конверті) звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення господарського суду Житомирської області від 04.08.2022 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.11.2022 у справі № 906/1162/21 в частині задоволення позову, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Перевіривши матеріали касаційної скарги ТОВ "Цефей-Еко" у справі № 906/1162/21, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналогічне положення закріплено у частині першій статті 17 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), яким передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною п`ятою статті 12 ГПК України визначено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2021 встановлено у розмірі 2 270 грн.

Предметом позову у цій справі є стягнення у сумі 564 501,61 грн, отже, ціна позову не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 2021 рік - 1 135 000,00 грн).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Отже, норма пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України передбачає виключні випадки для касаційного оскарження судових рішень, зокрема, у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

ТОВ "Цефей-Еко" не погоджується з рішеннями місцевого та апеляційного господарських судів в частині задоволення позовних вимог. Скаржник, обґрунтовуючи наявність підстави для відкриття касаційного провадження у справі з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, посилається на підпункти "а", "б" та "в" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, зазначає, що ця справа має виняткове значення для ТОВ "Цефей-Еко", оскільки відповідачу необхідно буде сплатити борг у сумі 535 637,04 грн; якщо ж не буде сплачено суму боргу у повному розмірі, це призведе до відкриття виконавчого провадження, арешту рахунків та майна ТОВ "Цефей-Еко", додаткового фінансового навантаження у формі стягнення 10% виконавчого збору, наслідком чого буде зупинення здійснення господарської діяльності; у ТОВ "Цефей-Еко" відсутня на цей час можливість сплатити борг, оскільки в умовах збройної агресії перед українськими аграріями, у тому числі і ТОВ "Цефей-Еко", постало багато проблем: брак палива, добрив, засобів захисту рослин, блокування логістики, тощо; відповідач позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженими судовими рішеннями, при розгляді іншої справи, оскільки між сторонами відсутні будь-які інші спори, в межах яких могли б бути встановлені обставини невиконання договору оренди або недійсності такого договору; також зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки суди формально зробили висновки про доведеність обставин виконання договору оренди на підставі складеного акта наданих послуг за відсутності інших документів, складення яких передбачено договором оренди і на підставі яких можна було б встановити фактичне здійснення господарської операції та не врахували, що договір, який став підставою позову, за своєю правовою природою є договором оренди, а при виконанні договору, сторони повинні керуватись відповідними положеннями законодавства, які застосовуються для врегулювання взаємовідносин оренди.

Фундаментальне значення для формування правозастосовчої практики означає, що скаржник у своїй касаційній скарзі ставить на вирішення суду касаційної інстанції проблему, яка, у випадку відкриття касаційного провадження Верховним Судом, впливатиме на широку масу спорів, створюючи тривалий у часі, відмінний від минулого підхід до вирішення актуальної правової проблеми.

При цьому наведені скаржником доводи та аналіз оскаржуваних судових рішень у цій справі не дають Суду підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики для зазначення проблемних, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.

Стосовно "виняткового значення справи" для учасника, то у цьому випадку оцінка судом "винятковості" може бути зроблена виключно на підставі дослідження мотивів та доказів, відповідно до яких сам учасник справи вважає її такою, що має для нього виняткове значення. Винятковість значення справи для учасника справи можна оцінити тільки з урахуванням особистої оцінки справи таким учасником. Скаржник до касаційної скарги має додати докази на підтвердження зазначених доводів. Однак посилання скаржника у касаційній скарзі є виключно його припущення та не підтверджені жодними доказами.

Крім того, положення про те, що особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи означає, що особа, яка подає касаційну скаргу має обґрунтувати наявність відповідних обставин у касаційній скарзі. Проте, в касаційній скарзі відповідач жодних обґрунтувань не наводить, а зазначає про відсутність будь-яких спорів між сторонами.

Аналіз змісту касаційної скарги, ураховуючи наведені міркування, дає підстави для висновку, що доводи скаржника зводяться до незгоди з висновками судів попередніх інстанцій та спрямовані на доведення необхідності переоцінки доказів у справі, а також встановлення інших обставин у справі, що в силу приписів статті 300 ГПК України не входить до повноважень суду касаційної інстанції.

До того ж зазначені у касаційній скарзі доводи зводяться до заперечення встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи з одночасним тлумаченням стороною власного їх викладення, зводяться до спроби переконати суд у необхідності втрутитися у зміст судових рішень, ухвалених місцевим та апеляційним господарськими судами, й у цілому до заперечення результату розгляду справи, однак Верховний Суд не може ставити під сумнів законність рішення судів попередніх інстанцій тільки через те, що таке рішення оскаржено і скаржник вважає його незаконним, а тому підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі за касаційною скаргою ТОВ "Цефей-Еко" Суд не знаходить.

Верховним Судом під час аналізу доводів та аргументів касаційної скарги також взято до уваги: предмет позову, правову природу спірних правовідносин, складність справи, чинне на час виникнення спірних правовідносин законодавство, факт розгляду даної справи судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, що вказані доводи були предметом розгляду у суді апеляційної інстанції, та врахував межі, порядок та повноваження апеляційного суду щодо розгляду справи.

Таким чином, подана касаційна скарга не містить належних обґрунтувань, які можуть бути визнані такими, що підпадають під пункт 2 частини третьої статті 287 ГПК України, і, які надають повноваження Верховному Суду переглянути, як "суду права", дану категорію справ.

Тож тенденції нормативно-правового регулювання національної моделі касаційного оскарження свідчать про перехід на конституційному рівні до моделі обмеженої касації, що реалізується, зокрема, за допомогою введення переліку випадків, коли рішення підлягає касаційному оскарженню, а також низки процесуальних фільтрів.

Встановлення в процесуальному кодексі виняткових підстав для касаційного оскарження у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним, має слугувати формуванню дієвої судової системи, що гарантуватиме особі право на остаточне та обов`язкове судове рішення.

Введення процесуальних "фільтрів" не порушує право на доступ до суду, оскільки таке право вже реалізоване при зверненні до суду першої та апеляційної інстанцій, та можна стверджувати, що введення процесуальних "фільтрів" допуску до перегляду судових рішень касаційним судом не порушує право доступу до правосуддя.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.10.1996 "Справа "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" (Levages Prestations Services v. France, заява №21920/93, пункт 48) вказано, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на викладене, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Цефей-Еко" на рішення господарського суду Житомирської області від 04.08.2022 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.11.2022 у справі № 906/1162/21, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Додана до касаційної скарги заява про зупинення оскаржуваних судових рішень, у зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження, Судом не розглядається.

Керуючись статтями 234, 287, 293 ГПК України, Касаційний господарський суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей-Еко" на рішення господарського суду Житомирської області від 04.08.2022 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.11.2022 у справі № 906/1162/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Колос

Суддя І. Бенедисюк

Суддя Т. Малашенкова