УХВАЛА

21 листопада 2022 року

м. Київ

cправа № 910/12183/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Баранця О. М. - головуючого, Кролевець О. А., Студенця В. І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Державної податкової служби України

на ухвалу Господарського суду міста Києва

у складі судді Трофименко Т. Ю.

від 10.11.2021

та на постанову Північного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Тарасенко К. В., Іоннікової І. А., Разіної Т. І.

від 26.01.2022

за позовом ОСОБА_1

до: 1) Дніпропетровської районної в місті Києві державної адміністрації;

2) Державної податкової служби України,

про скасування реєстраційної дії та визнання відсутнім статусу фізичної особи,

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова служба України 04.07.2022 вперше звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.11.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.01.2022 (повний текст складено 31.05.2022) у справі № 910/12183/21.

Ухвалою від 22.08.2022 Верховним Судом касаційну скаргу Державної податкової служби України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.11.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.01.2022 (повний текст складено 31.05.2022) у справі № 910/12183/21 повернуто скаржнику разом з доданими до неї матеріалами.

Державна податкова служба України 07.09.2022 повторно звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.11.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.01.2022 (повний текст складено 31.05.2022) у справі № 910/12183/21.

Склад колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду визначено відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складі суду від 13.09.2022.

Згідно з частиною третьою статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі Brualla Gоmez de la Torre v. Spain (рішення від 19.12.1997, Reports of Judgments and Decisions 1997-VIII, § 35) наголошено наголошено про загальновизнаний принцип негайного впливу процесуальних змін на позови, що розглядаються.

При цьому, процесуальні правила призначені для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності, а також, що учасники судового провадження повинні мати право розраховувати на те, що ці правила застосовуватимуться. Цей принцип застосовується до усіх - не лише до сторін провадження, але й до національних судів (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Дія 97» проти України» (Diya 97 v.) від 21.10.2010, заява № 19164/04, § 47).

Перевіривши касаційну скаргу Державної податкової служби України суддею встановлено, що вона не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України, у зв?язку з чим ухвалою від 30.09.2022 касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення зазначених у ній недоліків, а саме запропоновано протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху надати: касаційну скаргу в новій редакції з урахуванням вищенаведених недоліків, в якій зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої статтею 287 Господарського процесуального кодексу України підстави (підстав).

Ухвалу від 30.09.2022 надіслано для виконання Державній податковій службі України на зазначену нею в касаційній скарзі адресу для листування: Львівська площа, 8, м. Київ, 04053 та вручено адресату 25.10.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та інформацією з офіційного сайту Укрпошти щодо відстеження рекомендованого поштового відправлення № 960.

Крім того, електронний варіант ухвали Верховного Суду від 30.09.2022 у справі № 910/12183/21 розміщено 04.10.2022 в мережі Інтернет за адресою http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/106553114 .

Державною податковою службою України 24.10.2022 до Суду направлено уточнену касаційну скаргу на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.11.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.01.2022 (повний текст складено 31.05.2022) у справі № 910/12183/21.

Проте подана скаржником касаційна скарга (уточнена) так і не усуває недоліків, на які було вказано Верховним Судом, оскільки текст повторно поданої касаційної скарги фактично дублює зміст касаційної скарги, що була залишена Верховний Судом без руху та додаткових обґрунтувань не містить. Скаржником не приведено касаційну скаргу у відповідність із нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в частині належного обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина четверта статті 294 Господарського процесуального кодексу України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 300 Господарського процесуального кодексу України).

Також слід зауважити, що з урахуванням внесених до Господарського процесуального кодексу України змін, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Отже вимоги ухвали Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30.09.2022 про залишення касаційної скарги без руху Державною податковою службою України не виконано, а саме конкретну підставу касаційного оскарження судового рішення, визначену у частині 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України та які саме норми процесуального та матеріального права суд апеляційної інстанцій порушив не наведено.

Європейський суд з прав людини в рішеннях від 23 жовтня 1996 року у справі «Леваж Престейшинз Сервісиз проти Франції», від 19 грудня 1997 року у справі «Бруалла Гомес де ла Торре проти Іспанії» зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною.

Пунктом 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено, серед іншого, підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Частиною 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Відповідно до частини першої статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

З огляду на те, що Державною податковою службою України не усунуто недоліки касаційної скарги зазначені в ухвалі Верховного Суду від 30.09.2022 у встановлений законом строк, вона вважається неподаною та підлягає поверненню.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 292 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Державної податкової служби України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.11.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.01.2022 (повний текст складено 31.05.2022) у справі № 910/12183/21 повернути скаржнику разом з доданими до неї матеріалами.

2. Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 242 Господарського процесуального кодексу України. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з доданими до скарги матеріалами, а касаційну скаргу залишити в суді касаційної інстанції.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий О. Баранець

Судді О. Кролевець

В. Студенець