ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2022 р. Справа № 910/7879/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Попікової О.В.

суддів: Євсікова О.О.

Корсака В.А.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Косаана"

на рішення Господарського суду міста Києва від 19.01.2022 (повний текст складено 15.02.2022)

у справі №910/7879/21 (суддя Паламар П.І.)

за позовом: 1) ОСОБА_1 ,

2) ОСОБА_2 ,

3) ОСОБА_3

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Косаана"

про стягнення вартості часток у товаристві та сум за прострочення їх виплати, ціна позову 3488013,08 грн.,-

за участю секретаря судового засідання: Руденко Н.С.,

в судовому засіданні взяли участь представники:

- позивача-1 Мороз В.В.,

- позивача-2 Мороз В.В.,

- позивача-3 Мороз В.В.,

- відповідача Гонда О.Ю.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.01.2022 позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Косаана" на користь ОСОБА_1 1973040 грн. боргу, 227757,28 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 124544,77 грн. три проценти річних з простроченої суми, 32610,13 грн. витрат по оплаті судового збору. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Косаана" на користь ОСОБА_2 387557,01 грн. боргу, 37959,55 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 20757,46 грн. три проценти річних з простроченої суми, 3543,35 грн. витрат по оплаті судового збору. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Косаана" на користь ОСОБА_3 657680 грн. боргу, 75919,09 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 41514,92 грн. три проценти річних з простроченої суми, 9356,71 грн. витрат по оплаті судового збору.

Не погодившись із прийнятим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Косаана" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою. Разом з апеляційною скаргою скаржник подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування підстав пропуску строку скаржник зазначає, що повний текст оскаржуваного рішення було складено 15.02.2022, отже, останнім днем подання апеляційної скарги було 07.03.2022, однак у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України у скаржника була відсутня можливість направити апеляційну скаргу у строки встановлені ГПК України.

В обґрунтування підстав апеляційної скарги скаржник посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; стверджує, що судом першої інстанції невірно встановлені обставини щодо дійсної вартості майна товариства, адже в рішенні Обухівського районного суду Київської області від 30.11.2016 у справі №372/359/15-ц вже була встановлена вартість майна товариства на підставі додаткової судово-будівельної експертизи; судом взято до уваги наданий позивачами висновок експерта, який ґрунтується на припущеннях; безпідставно прийнято до уваги одночасну зміну позивачами предмету та підстав позову; судом порушено процесуальні норми відносно підвідомчості даного спору; скаржник стверджує, що даний спір має розглядатись за правилами цивільного судочинства, оскілки позивачі не стали учасниками ТОВ «Косаана».

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.06.2022 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Попікова О.В., судді: Євсіков О.О., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.06.2022 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/7879/21; відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Косаана" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.01.2022 у справі №910/7879/21 до надходження матеріалів даної справи до Північного апеляційного господарського суду.

25.07.2022 матеріали справи №910/7879/21 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Головуючий суддя Попікова О.В. з 18.07.2022 по 31.07.2022 перебувала у відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.08.2022 задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Косаана" про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Косаана" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.01.2022 у справі №910/7879/21; зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 19.01.2022 у справі №910/7879/21 до закінчення його перегляду в апеляційному порядку; розгляд справи призначено на 14.09.2022.

14.09.2022 від позивачів надійшов відзив на апеляційну скаргу.

У судовому засіданні 14.09.2022 суд протокольно ухвалив оголосити перерву до 12.10.2022.

Указом Президента України №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (затверджений Законом "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №2102-IX) в Україні з 24.02.2022 запроваджено воєнний стан строком на 30 діб на всій території України, який згідно з Указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 №259/2022, від 18.05.2022 №341/2022, від 12.08.2022 №573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" було продовжено.

10.10.2022 Російською Федерацією нанесено масовий ракетний удар по території України, зокрема, по місту Києву.

Розпорядженням Голови Північного апеляційного господарського суду від 11.10.2022 №5 на підставі ч. 2 статті 29 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" з метою збереження життя і здоров`я та забезпечення безпеки відвідувачів, суддів і працівників апарату суду рекомендовано суддям Північного апеляційного господарського суду тимчасово, з 12 до 14 жовтня 2022 утриматися від розгляду справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу.

Враховуючи зазначене, судове засідання, призначене на 12.10.2022 не відбулось.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.10.2022 розгляд справи №910/7879/21 призначено на 26.10.2022.

Судове засідання, призначене на 26.10.2022 не відбулось у зв`язку з відсутністю електропостачання в Північному апеляційному господарському суді, про що складено акт від 26.10.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.10.2022 розгляд справи №910/7879/21 призначено на 02.11.2022.

Розглянувши наявні матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги на рішення у даній справі, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 (позивач 1), ОСОБА_2 (позивач 2), ОСОБА_3 (позивач 3) (надалі разом позивачі) звернулись до Господарського суду міста Києва із позовом (з урахуванням заяви про зміну /уточнення/ позовних вимог) про стягнення з ТОВ «Косаана» (надалі-відповідач/ товариство) на користь позивача 1 - 2 325 342,05 грн., на користь позивача 2 - 387 557,01 грн., на користь позивача 3 - 775 114,02 грн. вартості їх часток у товаристві та сум за прострочення їх виплати (інфляційні втрати та 3% річних).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вони є спадкоємцями померлого ОСОБА_4 , який був учасником ТОВ "Косаана" із розміром частки 50 % статутного капіталу, проте товариство не виплачує їм вартість належних їм часток.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 30.11.2016 у справі № 372/359/15-ц, яке набрало законної сили, визнано за ОСОБА_1 право на частку у статутному капіталі цього товариства в розмірі 30%, за ОСОБА_2 - 5%, ОСОБА_3 - 10%.

Рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Косаана» від 24.05.2018 відмовлено у прийнятті їх до товариства та вирішено виплатити їм вартість частини майна, пропорційну їх часткам у статутному капіталі товариства, а саме: ОСОБА_1 - 801 403,35 грн., ОСОБА_2 - 134 067,22 грн., ОСОБА_3 268 134,45 грн. При визначенні розміру вартості пропорційної їх часткам частини майна товариства, якому на час смерті ОСОБА_4 належали, зокрема, два нежилі приміщення площею 426,2 м 2 (на першому поверсі) та 193,2 м 2 (літ. "А"), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . ТОВ «Косаана» безпідставно занизило вартість другого приміщення нижче його дійсної вартості.

На момент звернення із даним позовом, належні позивачам частки в статутному капіталі товариства не виплачені.

Місцевий господарський суд, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що розрахунки із спадкоємцями учасника, які не вступили до товариства, врегульовані в статтях 147, 148 ЦК України, Законом України «Про господарські товариства» у редакції, чинній на час смерті ОСОБА_4 . Суд першої інстанції зазначив з посиланням на позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 24.04.2018 у справі №925/1165/14, що за наявності спору між учасником товариства та самою юридичною особою щодо визначення вартості майна останньої, учасник товариства має право вимагати проведення з ним розрахунків на підставі дійсної (ринкової) вартості майна товариства, а не на підставі вартості, за якою майно обліковується у товаристві. Взяття майна на облік за певною вартістю є односторонньою вольовою дією товариства, яка не може бути беззаперечним доказом дійсної вартості майна. Місцевий господарський суд зазначив, що із наявних в матеріалах справи висновків експертів вбачається, що вартість майна товариства на час смерті ОСОБА_4 була визначена без урахування вартості всього належного товариству майна. В той же час, згідно з висновком судово-економічної експертизи №01/07-21 від 21.07.2021, дійсна вартість майна товариства, яка підлягає застосуванню під час розрахунків зі спадкоємцями учасника, які не вступили до товариства, становить 6 576 800,00 грн.

Отже, встановивши наведені обставини, місцевий господарський суд задовольнив позовні вимоги позивачів про стягнення вартості їх часток в товаристві, інфляційних нарахувань та 3% річних в порядку статті 625 ЦК України, за прострочення виконання грошового зобов`язання.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Апеляційний господарський суд не може погодитись із такими висновками місцевого господарського суду, з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч.ч. 1, 2 статті 5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до п. 3) ч. 1 статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім спорів, передбачених частиною другої цієї статті), ті інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі, учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Права правонаступників (спадкоємців) померлого учасника товариства з обмеженою відповідальністю регулюються нормами ЦК України, ГК України, Закону України «Про господарські товариства» (чинного на час виникнення спірних правовідносин /смерті ОСОБА_4 , набрання законної сили рішенням Обухівського районного суду від 16.11.2016) та положеннями статуту відповідного товариства.

Згідно із статтею 55 Закону України «Про господарські товариства» при реорганізації юридичної особи, учасника товариства, або у зв`язку зі смертю громадянина, учасника товариства, правонаступники (спадкоємці) мають переважне право вступу до цього товариства.

При відмові правонаступника (спадкоємця) від вступу до товариства з обмеженою відповідальністю або відмові товариства у прийнятті до нього правонаступника (спадкоємця) йому видається у грошовій або натуральній формі частка у майні, яка належала спадкодавцю, вартість якої визначається на день реорганізації або ліквідації (смерті) учасника.

Таким чином, після набуття частки в статутному капіталі у спадкоємців (правонаступників) виникає переважне право вступу до цього товариства, передбачене статтею 55 Закону України «Про господарські товариства», проте у цьому разі не йдеться про автоматичне набуття такими спадкоємцями права участі в товаристві.

Статтями 1216, 1217 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Перелік прав та обов`язків особи, які не входять до складу спадщини, визначений у статті 1219 ЦК України, відповідно до ч. 1 якої не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами.

За змістом статті 1219 ЦК України та частини першої статті 23 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", якими передбачено спадкування саме частки учасника господарського товариства, у разі смерті (ліквідації) учасника товариства спадкоємцем (правонаступником) спадкується не право на участь, а право на частку в статутному (складеному) капіталі.

Таким чином, внаслідок спадкування особа набуває саме право власності на майно - частку в статутному капіталі.

Право на частку в статутному капіталі є майновим та відповідно до статті 190 ЦК України є різновидом майна. Тобто частка в статутному капіталі товариства може бути об`єктом права власності.

Відповідно до приписів ч. 1 статті 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав. Участь у товаристві майном і узгодження між учасниками спільного управління ним наділяє учасника корпоративними правами, а тому відносини щодо цих прав мають характер корпоративних правовідносин (частина третя статті 167 ГК України).

Від права на частку слід відрізняти корпоративні права учасника, так звані "права з частки". Корпоративні права учасника визначаються часткою в статутному капіталі господарського товариства, тобто корпоративні права обумовлені наявністю в особи прав на частку в статутному капіталі господарського товариства. Корпоративні права, на відміну від права на частку, не можуть бути об`єктом права власності. У разі відсутності в особи права на частку в статутному капіталі товариства в неї відсутні і корпоративні права. Відповідно, у разі припинення в особи права власності на частку, як наслідок припиняються і її корпоративні права учасника товариства. Однак з набуттям особою права власності на частку у статутному капіталі товариства така особа автоматично не набуває корпоративних прав.

Із встановлених судом обставин та аналізу законодавчих приписів, колегія суддів приходить до висновку, що свідоцтво про право на спадщину, рішення Обухівського районного суду від 30.11.2016 у справі №372/359/15-ц, давало спадкоємцям (позивачам) право вимагати прийняття їх до складу учасників товариства, яке не могло бути заперечене іншими учасниками товариства, починаючи з дати набуття чинності Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" - 17.06.2018.

Прийняття рішення про вступ спадкоємця (правонаступника) до складу учасників ТОВ належить до компетенції загальних зборів учасників товариства. Отже, лише після прийняття вищим органом ТОВ позитивного рішення спадкоємець (правонаступник) частки у статутному капіталі може стати учасником відповідного товариства. У свою чергу, товариство може відмовитися від прийняття спадкоємця (правонаступника) до складу учасників. Чинне законодавство не обмежувало ТОВ у такому праві.

У разі відмови товариства у прийнятті до нього правонаступника (спадкоємця) йому видається у грошовій або натуральній формі частка у майні, яка належала померлому учаснику, реорганізованій або ліквідованій юридичній особі (спадкодавцю), вартість якої визначається на день реорганізації або ліквідації (смерті) учасника. У цих випадках розмір статутного капіталу товариства підлягає зменшенню (подібна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2019 у справу № 392/1213/17 (провадження № 14-292цс19).

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Косаана», оформленим протоколом №24/05 від 24.05.2018, які відбулись до набрання законної сили Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», правонаступникам померлого ОСОБА_4 (спадкоємцям, позивачам) було відмовлено у прийнятті їх до складу учасників товариства та вирішено виплатити їм вартість часток в статутному капіталі товариства, розмір яких встановлений в рішенні Обухівського районного суду від 16.11.2016 у справі №372/359/15-ц.

Матеріали справи не містять доказів щодо реалізації позивачами права на вступ до складу учасників товариства після вказаної дати (зверненням до товариства із заявами про вступ, зверненням із заявами до органів державної реєстрації), що й не заперечується самими позивачами.

Згідно з ч. 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право, яке має існувати на час звернення до суду, а по-друге, суб`єктний склад такого спору, в якому однією із сторін є, як правило, фізична особа.

Оскільки товариством було відмовлено позивачам у прийнятті їх до товариства, зміни до складу його учасників не були зареєстровані у встановленому законом порядку, колегія суддів приходить до висновку, що позивачі не набули корпоративних прав, а відтак, спір у справі не є корпоративним і дану справу слід розглядати за правилами цивільного судочинства (близькі за змістом висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27.02.2019 року у справі № 761/27538/17 та від 07.08.2019 у справі №320/4574/17).

Відповідно до ч. 1 статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Місцевий господарський суд, задовольняючи позовні вимоги, не врахував, що позивачі (фізичні особи, спадкоємці) не набули корпоративних прав в ТОВ «Косаана», та розглянув спір в порядку господарського судочинства, в той час, як виходячи із обставин справи та суб`єктного складу сторін, такий спір має розглядатись в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, господарський суд вважає, що провадження у справі №910/7879/21 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ТОВ «Косаана» про стягнення вартості часток, набутих в порядку спадкоємництва, - підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 статті 231 ГПК України.

Відповідно до ч. 2 статті 231 ГПК України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Згідно з п. 4 ч. 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Статтею 277 ГПК України встановлено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) не з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Відповідно до статті 278 ГПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу.

З огляду на цей висновок, суд апеляційної інстанції не вважає за необхідне у контексті цієї справи розглядати інші доводи скаржника, що викладені в апеляційній скарзі, оскільки вони стосуються питання вирішення спору по суті, а закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи (п. 33 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2018 у справі № 910/14144/17 (провадження № 12-88гс18), п. 55 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 у справі №905/1926/16 (провадження №12-187гс18), п. 4.16. постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.05.2020 у справі № 916/1126/19).

У зв`язку з перебуванням суддів Євсікова О.О. та Корсака В.А. на навчанні у Національній школі суддів України з 07.11.2022 по 11.11.2022, дана постанова підписана 14.11.2022.

Керуючись п. 1 ч. 1 статті 231, п. 4 ч. 1 статті 275, статтями 271, 278, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Косаана» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.01.2022 у справі №910/7879/21 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду міста Києва від 19.01.2022 у справі №910/7879/21 скасувати.

Провадження у справі №910/7879/21 закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складений 14.11.2022.

Головуючий суддя О.В. Попікова

Судді О.О. Євсіков

В.А. Корсак