ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"08" листопада 2022 р. Справа № 924/665/22

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Яроцького А.М., при секретарі судового засідання Адамчук І.П., розглянувши матеріали справи

за позовом Фізичної особи-підприємця Велічко Романа Вікторовича

до Державного підприємства "Дослідне господарство "Проскурівка" Миронівського інституту пшениці ім. В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України"

про стягнення 270 802,18 грн.

Представники сторін:

позивача: Величко В.І.;

відповідача: не з`явився

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 08.11.2022 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Процесуальні дії по справі, заяви, клопотання.

07.09.2022 на адресу Господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Велічко Романа Вікторовича до Державного підприємства "Дослідне господарство "Проскурівка" Миронівського інституту пшениці ім. В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України" про стягнення 270 802,18 грн., з яких:

- 95275,37 грн. інфляційні втрати, 15643,43 грн. - 3% річних, 15482,47 грн. пеня, заявлені з підстав неналежного виконання умов договору про надання поворотної фінансової допомоги №01/2020 від 26.03.2020;

- 5633,35 грн. інфляційні втрати, 1277,28 грн. - 3% річних, 1211,67 грн. пеня, заявлені з підстав неналежного виконання умов договору про надання поворотної фінансової допомоги №03/2020 від 15.04.2020;

- 105093,39 грн. інфляційні втрати, 15399,84 грн. - 3% річних, 15785,38 грн. пеня, заявлені з підстав неналежного виконання умов договору про надання поворотної фінансової допомоги №04/2020 від 08.05.2020.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.09.2022 року вказану позовну заяву передано для розгляду судді Яроцькому А.М.

Ухвалою суду від 09.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 04.10.2022 та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов до 30.09.2022, а позивачу строк для подання відповіді на відзив до 06.10.2022.

Сторони вимог ухвали суду від 09.09.2022, в частині подачі відзиву на позовну заяву, та відповіді на відзив, у встановлений судом строк, не виконали.

Судом у підготовчому засіданні 04.10.2022 постановлено ухвалу, з занесенням до протоколу судового засідання, про відкладення підготовчого засідання у справі на 11:00 год. 20.10.2022. Ухвалою суду від 04.10.2022 повідомлено відповідача про дату наступного засідання у справі.

Ухвалою суду від 20.10.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу №924/665/22 до судового розгляду по суті у загальному позовному провадженні на 10:00 год. "08" листопада 2022 року.

Виклад позицій учасників судового процесу.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Державного підприємства "Дослідне господарство "Проскурівка" Миронівського інституту пшениці ім. В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України" про стягнення 270 802,18 грн., з яких: - 95275,37 грн. інфляційні втрати, 15643,43 грн. - 3% річних, 15482,47 грн. пеня, заявлені з підстав неналежного виконання умов договору про надання поворотної фінансової допомоги №01/2020 від 26.03.2020; - 5633,35 грн. інфляційні втрати, 1277,28 грн. - 3% річних, 1211,67 грн. пеня, заявлені з підстав неналежного виконання умов договору про надання поворотної фінансової допомоги №03/2020 від 15.04.2020; - 105093,39 грн. інфляційні втрати, 15399,84 грн. - 3% річних, 15785,38 грн. пеня, заявлені з підстав неналежного виконання умов договору про надання поворотної фінансової допомоги №04/2020 від 08.05.2020.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що на виконання укладених між сторонами договорів про надання поворотної фінансової допомоги №01/2020 від 26.03.2020, №03/2020 від 15.04.2020 та №04/2020 від 08.05.2020 позивач надав відповідачу поворотну фінансову допомогу в загальному розмірі 965000,00грн. Повідомляє, що вказана заборгованість була стягнута з відповідача рішенням господарського суду Хмельницької області від 16.06.2021 по справі №924/307/21. В подальшому відповідач здійснив часткову сплату заборгованості на суму 95223,16 грн. З огляду на прострочення сплати боргу позивач нарахував до стягнення з відповідача пеню, 3% річних та інфляційні втрати за стягненням яких звернувся з даним позовом до суду. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на ст.ст. 549-552, 611, 625 Цивільного кодексу України, ст. ч. 6 ст. 231, ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України та ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань".

Відповідач своїми процесуальними правами не скористався відзиву на позовну заяву до суду не подав.

Представник позивача в судовому засіданні 08.11.2022 позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання 08.11.2022 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується надісланням ухвали суду адресу електронної пошти останнього.

Будь-які не розглянуті судом клопотання, подані учасниками процесу в межах розгляду справи, в матеріалах справи №924/665/22 відсутні.

Беручи до уваги приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, норми ч. ч. 1, 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті і суд розглядає справу за відсутності такого учасника, враховуючи той факт, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи та те, що у суду є всі необхідні матеріали (докази) для вирішення спору по суті, спір належить вирішити у відсутності представника відповідача за матеріалами справи.

Обставини, які є предметом доказування у справі, та докази, якими сторони підтверджують або спростовують їх наявність.

Між фізичною особою-підприємцем Велічко Романом Вікторовичем (далі - позикодавець) та ДП "ДГ "Проскурівка" Миронівського інституту пшениці імені В.М. Ремесла Національної аграрної академії наук України" (далі - позичальник) укладено договори про надання поворотної фінансової допомоги №01/2020 від 26.03.2020, №03/2020 від 15.04.2020 та №04/2020 від 08.05.2020 (далі - договори), згідно з пунктом 1.1 яких позикодавець надає підприємству поворотну фінансову допомогу, а підприємство зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених даним договором.

Поворотна фінансова допомога (надалі допомога) - це сума грошових коштів в національній валюті України, передана платнику податку у користування на визначений строк відповідно до Даного договору, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій як плати за користування такими коштами (пункт 1.2 договорів).

За умовами пункту 2.1 договору №01/2020 від 26.03.2020 поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в розмірі 460 000,00 (чотириста шістдесят тисяч гривень 00 копійок) гривень без ПДВ. Фінансова допомога в розмірі 460 000,00 (чотириста шістдесят тисяч гривень 00 копійок) гривень без ПДВ надається позикодавцем не пізніше ніж через 10 робочих днів з дати підписання даного договору.

Відповідно до пункту 2.1 договору №03/2020 від 15.04.2020 поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в розмірі 36 000,00 (тридцять шість тисяч гривень 00 копійок) гривень без ПДВ. Фінансова допомога в розмірі 36 000,00 (тридцять шість тисяч гривень 00 копійок) гривень без ПДВ надається позикодавцем не пізніше ніж через 10 робочих днів з дати підписання даного договору.

Згідно з пунктом 2.1 договору №04/2020 від 08.05.2020 поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в розмірі 469 000,00 (чотириста шістдесят дев`ять тисяч гривень 00 копійок) гривень без ПДВ. Фінансова допомога в розмірі 469 000,00 (чотириста шістдесят дев`ять тисяч гривень 00 копійок) гривень без ПДВ надається позикодавцем не пізніше ніж через 10 робочих днів з дати підписання даного договору.

За умовами пункту 2.3 договорів поворотна фінансова допомога надається до 31.12.2020 року з дати підписання даного договору шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок підприємства з особового або іншого рахунку позикодавця.

Відповідно до пункту 2.4 договорів поворотна фінансова допомога надається до моменту вимоги її повернення позикодавцем.

Поворотна фінансова допомога підлягає поверненню за вимогою позикодавця (пункт 3.1 договорів). Повернення поворотної фінансової допомоги обумовлено сторонами проводити у готівковому та безготівковому вигляді (пункт 3.2 договорів).

Відповідно до пункту 3.3 договорів повернення грошових коштів проводиться шляхом перерахування грошових коштів на особовий рахунок позикодавця.

Даний договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2020 року (пункт 8.1 договорів).

Договори підписані сторонами та скріплені відтиском печатки позичальника.

На виконання умов договорів про надання поворотної фінансової допомоги №01/2020 від 26.03.2020, №03/2020 від 15.04.2020 та №04/2020 від 08.05.2020 позивач перерахував відповідачу кошти в загальній сумі 965000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №1 від 27.03.2020 на суму 460000,00 грн., №1 від 16.04.2020 на суму 36000,00 грн., №1 від 08.05.2020 на суму 269000,00 грн., №1 від 12.05.2020 на суму 100000,00 грн., №1 від 13.05.2020 на суму 45000,00 грн., №1 від 15.05.2020 на суму 55000,00 грн.

03.03.2021 позивач направив на адресу відповідача вимогу про повернення поворотної фінансової допомоги №1/21, згідно з якою просив відповідача виконати взяті на себе зобов`язання щодо повернення фінансової допомоги не пізніше 3 днів з моменту отримання вимоги шляхом перерахування 965000,00 грн. на розрахунковий рахунок позивача.

Вказана вимога надіслана відповідачу 04.03.2021, що підтверджується поштовим описом відділення поштового зв`язку, фіскальним чеком від 04.03.2021 та поштовою накладною №698 та отримана відповідачем 10.03.2021, що підтверджується відомостями про поштові відправлення (трекінг) із сайту АТ "Укрпошта".

Вище вказані обставини встановлені у рішенні Господарського суду Хмельницької області від 16.06.2021 у справі №924/307/21, яким задоволено позов фізичної особи - підприємця Велічко Романа Вікторовича м. Хмельницький до Державного підприємства "Дослідне господарство "Проскурівка" Миронівського інституту пшениці ім. В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України" с. Проскурівка Ярмолинецького району Хмельницької області про стягнення 965000,00 грн.

Стягнуто з Державного підприємства "Дослідне господарство "Проскурівка" Миронівського інституту пшениці ім. В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України" на користь фізичної особи - підприємця Велічко Романа Вікторовича 965 000,00 грн. заборгованості та 14 475,00 грн. витрат на оплату судового збору.

Відповідачем в подальшому було частково сплачено заборгованість в сумі 95226,16 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №5341 від 15.09.2021 на суму 5151,18 грн., №6361 від 28.10.2021 на суму 1528,93 грн., №240 від 10.01.2022 на суму 88 543,05 грн.

З огляду на прострочення сплати заборгованості за договорами про надання поворотної фінансової допомоги №01/2020 від 26.03.2020, №03/2020 від 15.04.2020 та №04/2020 від 08.05.2020 позивач звернувся до суду про стягнення про стягнення 270 802,18 грн., з яких: 95275,37 грн. інфляційні втрати, 15643,43 грн. - 3% річних, 15482,47 грн. пеня, заявлені з підстав неналежного виконання умов договору про надання поворотної фінансової допомоги №01/2020 від 26.03.2020; 5633,35 грн. інфляційні втрати, 1277,28 грн. - 3% річних, 1211,67 грн. пеня, заявлені з підстав неналежного виконання умов договору про надання поворотної фінансової допомоги №03/2020 від 15.04.2020; 105093,39 грн. інфляційні втрати, 15399,84 грн. - 3% річних, 15785,38 грн. пеня, заявлені з підстав неналежного виконання умов договору про надання поворотної фінансової допомоги №04/2020 від 08.05.2020, де пеня обрахована за період з 01.01.2021 по 01.07.2021, а 3% річних та інфляційних втрат за період з 01.01.2021 по 18.08.2022.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду:

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (далі - ГК України) майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами укладені договори про надання поворотної фінансової допомоги №01/2020 від 26.03.2020, №03/2020 від 15.04.2020 та №04/2020 від 08.05.2020, які за своєю правовою природою є договорами позики.

На виконання умов договорів позивач надав відповідачу поворотну фінансову допомогу на загальну суму 965000,00 грн.

Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

У пункті 2.4 договорів визначено, що поворотна фінансова допомога надається до моменту вимоги її повернення позикодавцем.

Поворотна фінансова допомога підлягає поверненню за вимогою позикодавця. Повернення поворотної фінансової допомоги обумовлено сторонами проводити у готівковому та безготівковому вигляді. Повернення грошових коштів проводиться шляхом перерахування грошових коштів на особовий рахунок позикодавця (п.п. 3.1-3.3 договорів).

Положеннями ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає, як порушення зобов`язання.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 16.06.2021 у справі №924/307/21, задоволено позов фізичної особи - підприємця Велічко Романа Вікторовича м. Хмельницький до Державного підприємства "Дослідне господарство "Проскурівка" Миронівського інституту пшениці ім. В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України" с. Проскурівка Ярмолинецького району Хмельницької області про стягнення 965 000,00 грн.

Стягнуто з Державного підприємства "Дослідне господарство "Проскурівка" Миронівського інституту пшениці ім. В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України" на користь фізичної особи - підприємця Велічко Романа Вікторовича 965 000,00 грн. заборгованості за неналежне виконання умов договорів про надання поворотної фінансової допомоги №01/2020 від 26.03.2020, №03/2020 від 15.04.2020 та №04/2020 від 08.05.2020.

Зазначеним рішенням суду встановлено, що відповідач не подав, а матеріали справи не містять доказів повернення позивачу поворотної фінансової допомоги в сумі 965000,00 грн.

За умовами ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, вищенаведені факти вважаються встановленими і не потребують повторного доказування.

В подальшому відповідачем на виконання рішення суду від 16.06.2021 по справі №924/307/21 було частково сплачено заборгованість за договорами в сумі 95226,16 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №5341 від 15.09.2021 на суму 5151,18 грн., №6361 від 28.10.2021 на суму 1528,93 грн., №240 від 10.01.2022 на суму 88 543,05 грн.

Суд приймає до уваги, що станом на момент звернення позивача до суду відповідач не повернув/сплатив позивачу коштів за договорами про надання поворотної фінансової допомоги №01/2020 від 26.03.2020, №03/2020 від 15.04.2020 та №04/2020 від 08.05.2020 в розмірі 869773,84 грн., доказів протилежного матеріали справи не містять.

З огляду на прострочення відповідачем грошових зобов`язань за договорами про надання поворотної фінансової допомоги №01/2020 від 26.03.2020, №03/2020 від 15.04.2020 та №04/2020 від 08.05.2020, позивач просить суд стягнути нараховані на підставі ч. 6 ст. 231, ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" та ст. 625 ЦК України 95 275,37 грн. інфляційних втрат, 15643,43 грн. - 3% річних, 15482,47 грн. пені, за договором №01/2020 від 26.03.2020; 5633,35 грн. інфляційних втрат, 1277,28 грн. - 3% річних, 1211,67 грн. пені, за договором №03/2020 від 15.04.2020; 105093,39 грн. інфляційних втрат, 15399,84 грн. - 3% річних, 15785,38 грн. пені, за договором №04/2020 від 08.05.2020, де пеня обрахована за період з 01.01.2021 по 01.07.2021, а 3% річних та інфляційні втрати за період з 01.01.2021 по 18.08.2022, про стягнення яких звернувся з вказаним позов до суду.

Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, відтак визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань, незалежно від підстав їх виникнення (наведену правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц).

Постановою судової палати в цивільних справах Верховного Суду України від 30.03.2016 року №6-2168цс15 висловлено наступну правову позицію. За змістом норми закону, визначеної в ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Як уже встановлено судом відповідач порушив свої договірні зобов`язання, щодо строків повернення позивачу позики, що призвело до виникнення простроченої заборгованості.

Пунктом 3.1. договорів сторони погодили, що поворотна фінансова допомога підлягає поверненню за вимогою позикодавця (пункт 3.1 договорів).

У рішенні Господарського суду Хмельницької області від 16.06.2021 по справі №924/307/21 суд встановив, що позивач звертався до відповідача з вимогою №1/21 від 03.03.2021 про повернення поворотної фінансової допомоги, яка отримана відповідачем 10.03.2021, що підтверджується відомостями про поштові відправлення (трекінг) із сайту АТ "Укрпошта".

Як уже зазначалось вище, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1049 ЦК України, якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Отже, відповідач повинен був повернути позику за договорами про надання поворотної фінансової допомоги №01/2020 від 26.03.2020, №03/2020 від 15.04.2020 та №04/2020 від 08.05.2020 позивальнику у строк по 09.04.2021.

Разом з тим п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

З огляду на викладене, суд здійснивши перерахунок заявлених до стягнення інфляційних втрат та 3% річних, дійшов висновку, що обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають задоволенню та стягненню з відповідача є 79 495,67 грн. інфляційних втрат та 24 969,79 грн. 3% річних обрахованих за період з 10.04.2021 по 23.02.2022.

У стягненні 126 506,44 грн. інфляційних втрат та 7350,76 грн. 3% річних за період з 01.01.2021 по 09.04.2021 та за період з 24.02.2022 по 18.08.2022 належить відмовити.

Щодо заявленої до стягнення з відповідача 32479,52 грн. пені, з яких: 15482,47 грн. пені, за неналежне виконання умов договору про надання поворотної фінансової допомоги №01/2020 від 26.03.2020; 1211,67 грн. пені, за неналежне виконання умов договору про надання поворотної фінансової допомоги №03/2020 від 15.04.2020 та 15785,38 грн. пені, за неналежне виконання умов договору про надання поворотної фінансової допомоги №04/2020 від 08.05.2020 за період з 01.07.2021 по 01.07.2021, судом враховується таке.

Згідно з ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За приписами ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 547 Цивільного кодексу України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною другою статті 343 Господарського кодексу України передбачено, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з частинами 1, 4, 7 статті 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Враховуючи вищенаведені положеннями законодавства, господарське правопорушення може полягати як у порушенні нормативно встановлених правил здійснення господарської діяльності, так і у порушенні договірних зобов`язань. Господарсько-правова відповідальність за порушення договірних зобов`язань також поділяється на встановлену законом і договірну. Необхідною умовою застосування такої відповідальності є визначення у законі чи у договорі управненої та зобов`язаної сторони, виду правопорушення, за вчинення якого застосовується відповідальність, штрафні санкції і конкретний їх розмір.

Тлумачення умов укладеного сторонами договору щодо підстав застосування відповідальності за порушення відповідачем грошового зобов`язання має здійснюватися у системному взаємозв`язку з положеннями чинного законодавства, які регулюють загальні засади та умови настання такої відповідальності у господарських правовідносинах.

Частинами 4, 6 статті 231 Господарського кодексу України унормовано, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Отже, за змістом вищевказаних положень законодавства розмір пені та штрафу за порушення грошових зобов`язань встановлюється в договорі за згодою сторін. У тому випадку, коли правочин не містить в собі умов щодо розміру та бази нарахування пені та штрафу, або містить умову про те, що вони нараховуються відповідно до чинного законодавства, сума пені та штрафу може бути стягнута лише в разі, якщо обов`язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.

Жодним з пунктів договорів про надання поворотної фінансової допомоги №01/2020 від 26.032020, №02/2020 від 15.04.2020 та №04/2020 від 08.05.2020 не встановлено обов`язок відповідача, як позичальника, сплачувати неустойку в разі порушення ним грошового зобов`язання за договором.

Доказів на підтвердження внесення змін до договорів про надання поворотної фінансової допомоги №01/2020 від 26.032020, №02/2020 від 15.04.2020 та №04/2020 від 08.05.2020 матеріали справи також не містять.

З огляду на викладене, оскільки умовами договорів про надання поворотної фінансової допомоги №01/2020 від 26.032020, №02/2020 від 15.04.2020 та №04/2020 від 08.05.2020 не визначено розміру пені за порушення виконання відповідачем грошового зобов`язання, а положеннями Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" та статтею 231 Господарського кодексу України не встановлено конкретного розміру (відсотку) належного до стягнення пені, а лише встановлено порядок її визначення у договорі, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування такої міри відповідальності як договірна неустойка за відсутності конкретно визначеного її розміру в договорі та законі, у зв`язку з чим вимога позивача про стягнення з відповідача 32479,52 грн. пені не підлягає до задоволення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05.09.2019 у справі №908/1501/18.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. ч. 1, 3 ст. 13, ст. 74 ГПК України).

Враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача 79 495,67 грн. інфляційних втрат та 24969,79 грн. 3% річних. У стягненні 7350,76 грн. 3% річних, 126506,44 грн. інфляційних втрат, та 32479,52 грн. пені належить відмовити.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по оплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 20, 24, 27, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240-242, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов фізичної особи - підприємця Велічко Романа Вікторовича м. Хмельницький до Державного підприємства "Дослідне господарство "Проскурівка" Миронівського інституту пшениці ім. В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України" про стягнення 270802,18 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Дослідне господарство "Проскурівка" Миронівського інституту пшениці ім. В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України" (32164, Хмельницька обл., Ярмолинецький р-н, с. Проскурівка, код 00846429) на користь фізичної особи - підприємця Велічко Романа Вікторовича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) 79495,67 грн. інфляційних втрат, 24969,79 грн. 3% річних, 1566,98 грн. витрат на оплату судового збору.

Після набрання рішенням законної сили, видати наказ.

У стягненні 7350,76 грн. 3% річних, 126506,44 грн. інфляційних втрат, 32479,52 грн. пені відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України, з урахуванням пп. 17.5 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складений та підписаний 14.11.2022.

Суддя А.М. Яроцький

Віддрук. 1 примірник:

1 - до справи;

направити на електронні адреси:

представнику позивача - ІНФОРМАЦІЯ_2

відповідачу -