ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2022 року м. ОдесаСправа № 916/3651/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Колоколова С.І.

суддів: Разюк Г.П., Савицького Я.Ф.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Інтерпайп Новомосковський трубний завод»

на рішення Господарського суду Одеської області від „30 червня 2022р., повний текст якого складено та підписано „11 липня 2022р.

у справі №916/3651/21

за позовом Акціонерного товариства «Інтерпайп Новомосковський трубний завод»

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Уітака»

про стягнення 93 585,00 грн., -

головуючий суддя Желєзна С.П.

місце ухвалення рішення: Господарський суд Одеської області

Справа розглянута без повідомлення учасників справи, в порядку письмового провадження.

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2021 року Акціонерне товариство «Інтерпайп Новомосковський трубний завод» (далі АТ «Інтерпайп Новомосковський трубний завод») звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Уітака» (далі ТОВ «Уітака») в якій просило стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у розмірі 93 585,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом безпідставного перерахування на рахунок відповідача грошових коштів у межах виконавчого провадження, відкритого для примусового виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.09.2020р. по справі №904/2854/20, в рахунок оплати товару за договором поставки №372/18 від 03.08.2018р.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 30.06.2021 (суддя Желєзна С.П.) в позові відмовлено повністю.

В мотивах оскаржуваного рішення суд першої інстанції зазначив, що грошові кошти у розмірі 93 585,00 грн., вимога про стягнення яких із ТОВ «Уітака» була заявлена АТ «Інтерпайп Новомосковський трубний завод» до стягнення, за своєю правовою природою не є оплатою вже отриманого товару або попередньою оплату товару, який мав бути поставлений відповідачем, у зв`язку з чим відсутні підстави для присудження до стягнення грошових коштів із відповідача.

Також судом зазначено, що питання про стягнення із ТОВ «Уітака» на користь позивача безпідставно одержаних стягувачем грошових коштів у розмірі 93 585,00 грн. має вирішуватись господарським судом Дніпропетровської області у порядку ст. 328 ГПК України за заявою АТ «Інтерпайп Новомосковський трубний завод» про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Не погодившись із даним рішенням суду першої інстанції до Південно-західного апеляційного господарського суду звернулось Акціонерне товариство «Інтерпайп Новомосковський трубний завод» з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 30.06.2022 року у справі №916/3551/21 та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Скаржник вважає, що оскаржуване рішення у даній справі не відповідає положенням ст.ст. 41,55 Конституції України, ст.. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 387, 530,1212 Цивільного кодексу України, а також приписам ст.ст. 5,86,236 ГПК України, що є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

За твердженням апелянта, ТОВ «Уітака» починаючи з 13.10.2020 року утримує грошові кошти, належні АТ «Інтерпайп Новомосковський трубний завод» без будь-якої правової підстави, іншої правової підстави існування між сторонами господарських зобов`язань ним не зазначено. Тож, правові підстави для утримання відповідачем коштів відсутні.

Однак суд першої інстанції зробив висновок про відсутність правових підстав для присудження до стягнення грошових коштів із відповідача мотивуючи це тим, що грошові кошти у розмірі 93 585,00 грн не є оплатою вже отриманого товару або попередньою оплатою товару, який мав бути поставлений відповідачем незважаючи на те, що АТ «Інтерпайп Новомосковський трубний завод» в заявах по суті справи неодноразово вказував, що ці кошти не можуть враховуватись в рахунок виконання зобов`язань за Договором №372/18 від 03.08.2018 року з огляду на їх припинення шляхом виконання проведеного належним чином ще до моменту повторного отримання цих коштів відповідачем і те, що відповідач утримує майно без жодної правової підстави, оскільки будь-які господарські зобов`язання відсутні. Ці обставини вказують на невідповідність висновків суду обставинам справи та неповноту встановлення обставин, які мають значення для справи. Отже, суд першої інстанції, на думку скаржника, невірно визначив обставини відповідно до правовідносин, з яких виник спір.

Враховуючи, що ТОВ «Уітака» ігнорує вимоги щодо повернення грошових коштів у розмірі 93 585,00 грн, які отримані ним вдруге за одне і теж саме зобов`язання, на думку скаржника наявні підстави для стягнення їх, як безпідставно одержане майно без відповідної правової підстави. Разом з тим, суд першої інстанції відмовив у захисті порушеного права з підстав, що ці кошти не є оплатою за отриманий товар чи попередньою оплатою, встановивши при цьому, що дії відповідача були неправомірні, що на думку скаржника є неприпустимим з огляду на недопустимість позбавлення права власності.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.09.2022 клопотання Акціонерного товариства «Інтерпайп Новомосковський трубний завод» про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволено; поновлено Акціонерному товариству «Інтерпайп Новомосковський трубний завод» строк на апеляційне оскарження; зупинено дію рішення Господарського суду Одеської області від 30.06.2022 року у справі № 916/3651/21; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Інтерпайп Новомосковський трубний завод» на рішення Господарського суду Одеської області від „30 червня 2022р. у справі №916/3651/21; розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства «Інтерпайп Новомосковський трубний завод» здійснювати у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

06.10.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Уітака» до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого позивач просив залишити апеляційну скаргу АТ «Інтерпайп Новомосковський трубний завод» на рішення Господарського суду Одеської області від 30.06.2022 у справі №916/3651/21 без задоволення, а рішення Господарського суду області від 30.06.2022 у справі №916/3651/21 без змін.

21.10.2022 від представника Акціонерного товариства «Інтерпайп Новомосковський трубний завод» до суду надійшло клопотання про закриття провадження по справі на підставі п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України.

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що на даний час питання щодо стягнення з ТОВ «Уітака» спірної грошової суми у розмірі 93 585,00 грн. вже вирішено в рамках розгляду справи №904/2854/20, про що свідчить наявність судового рішення Господарського суду Дніпропетровської області, яке набрало законної сили, та видача судового наказу від 15.08.2022, який знаходиться на примусовому виконанні.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів відмовляє в його задоволенні, оскільки закриття апеляційного провадження здійснюється лише на підставі ст. 264 ГПК України, окрім того слід зазначити, що перелік підстав для закриття апеляційного провадження є вичерпним і така підстава, як відсутність предмету спору, не входить до нього.

Згідно з ч.13 ст.8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Статтею 270 ГПК України визначено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Приписами частини 10 статті 270 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Переглянувши у порядку письмового провадження оскаржуване у справі рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено господарським судом, 03.08.2018р. між АТ «Інтерпайп Новомосковський трубний завод» (Покупець) та ТОВ «Уітака» (Постачальник) було укладено договір поставки №372/18, відповідно до п. 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, Постачальник зобов`язується передати у власність Покупцю, а Покупець прийняти та оплатити продукцію матеріально-технічного призначення.

Відповідно до п. 4.1 договору поставки №372/18 від 03.08.2018р. розрахунки за цим договором Покупець здійснює шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Постачальника в порядку та у строки, визначені у специфікаціях.

Найменування та характеристика, одиниця виміру та вартість товару були визначені сторонами у підписаних до договору поставки №372/18 від 03.08.2018р. специфікаціях.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Уітака» на виконання прийнятих на себе за умовами договору поставки №372/18 від 03.08.2018р. зобов`язань було протягом періоду з 07.08.2018р. по 24.06.2020р. передано у власність позивача товар на загальну суму 1 112 512,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними /т. 1, а. с. 57-67/.

В свою чергу, АТ „Інтерпайп Новомосковський трубний завод» перераховувало на рахунок ТОВ «Уітака» грошові кошти у розмірі 1 112 501,20 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями /т.1, а. с. 68-73/, в тому числі платіжним дорученням №3510 від 08.07.2020р. на суму 93 585,00 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 02.09.2020р. по справі №904/2854/20 позовні вимоги ТОВ «Уітака» до АТ «Інтерпайп Новомосковський трубний завод» були задоволені частково шляхом присудження до стягнення на користь ТОВ «Уітака» основного боргу у розмірі 93 585,00 грн., річних у розмірі 6 739,43 грн., збитків від інфляції у розмірі 10 308,95 грн., судового збору у розмірі 2 035,53 грн.

Під час ухвалення рішення від 02.09.2020р. по справі №904/2854/20 судом було враховано, що докази сплати АТ «Інтерпайп Новомосковський трубний завод» заборгованості у розмірі 93 585,00 грн. в матеріалах справи відсутні, незважаючи на твердження товариства про сплату вказаної суми боргу під час розгляду справи судом.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 24.11.2020р. було залишено апеляційну скаргу АТ "Інтерпайп Новомосковський трубний завод" без задоволення, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.09.2020р. по справі № 904/2854/20 залишено без змін.

При цьому, під час розгляду апеляційної скарги АТ "Інтерпайп Новомосковський трубний завод" Центральним апеляційним господарським судом на підставі приписів ч.3 ст. 269 ГПК України не було враховано платіжне доручення № 3510 від 08.07.2020р., яке не надавалось суду першої інстанції в якості доказу.

12.10.2020р. приватним виконавцем Лисенко Ю.О. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №63273589 щодо примусового виконання наказу, виданого на виконання рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 02.09.2020р. по справі №904/2854/20 про стягнення із АТ "Інтерпайп Новомосковський трубний завод" на користь ТОВ «Уітака» грошових коштів у загальному розмірі 112 668,91 грн.

На підставі платіжної вимоги №5 від 13.10.2020р., виставленої приватним виконавцем Лисенко Ю.О., із АТ «Інтерпайп Новомосковський трубний завод» були списані кошти у розмірі 124 254,80 грн., призначені для задоволення вимог ТОВ «Уітака» згідно наказу, виданого по справі №904/2854/20.

15.10.2020р. приватним виконавцем Лисенко Ю.О. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №63273589 щодо примусового виконання наказу, виданого на виконання рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 02.09.2020р. по справі №904/2854/20.

01.12.2020р. АТ "Інтерпайп Новомосковський трубний завод" звернулось до ТОВ «Уітака» із вимогою про повернення грошових коштів у розмірі 93 585,00 грн., які були списані із позивача у межах виконавчого провадження, незважаючи на погашення позивачем боргу згідно платіжного доручення №3510 від 08.07.2020р. на суму 93 585,00 грн.

Рішенням господарського суду Одеської області від 25.02.2021р. по справі №916/3769/20 у задоволенні позовних вимог АТ "Інтерпайп Новомосковський трубний завод" до ТОВ «Уітака» про стягнення помилково сплачених коштів у розмірі 93 585,00 грн. було відмовлено.

Звертаючись до суду із позовною заявою у межах №916/3769/20 АТ "Інтерпайп Новомосковський трубний завод" посилалось на безпідставне перерахування відповідачу грошових коштів. Проте, судом було встановлено, що кошти були перераховані на виконання зобов`язань за договором поставки №372/18 від 03.08.2018р. у зв`язку з чим, позивачу було відмовлено у задоволенні позовних вимог.

З підстави заявлених АТ "Інтерпайп Новомосковський трубний завод" позовних вимог у межах справи №916/3769/20 та у межах даної справи є різними, у зв`язку з чим, судом було відмовлено у задоволенні заявленого ТОВ «Уітака» клопотання про закриття провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

24.09.2021р. АТ "Інтерпайп Новомосковський трубний завод" звернулось до ТОВ «Уітака» із вимогою про повернення грошових коштів у розмірі 93 585,00 грн., які були списані із позивача у межах виконавчого провадження, незважаючи на погашення позивачем боргу згідно платіжного доручення №3510 від 08.07.2020р. на суму 93 585,00 грн.

Звертаючись до господарського суду із позовними вимогами до ТОВ «Уітака» про стягнення 93 585,00 грн., позивачем було наголошено про наявність підстав для задоволення позовних вимог, посилаючись на списання коштів із рахунку АТ "Інтерпайп Новомосковський трубний завод" у межах виконавчого провадження, незважаючи на погашення позивачем боргу згідно платіжного доручення №3510 від 08.07.2020р. на суму 93 585,00 грн.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог та відмовив в їх задоволені в повному обсязі.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

За положеннями ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою ст.16 Цивільного кодексу України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтями 525, 526 і 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до ч. 1- 2 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Як вірно встановлено господарським судом та підтверджено під час апеляційного перегляду, ТОВ «Уітака» на виконання прийнятих на себе за умовами договору поставки №372/18 від 03.08.2018р. зобов`язань було поставлено АТ "Інтерпайп Новомосковський трубний завод" товар на загальну суму 1 112 512,00 грн. Проте, несвоєчасна оплата позивачем поставленого позивачем товару стала підставою для звернення ТОВ «Уітака» до господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою у межах справи №904/2854/20 про стягнення, зокрема, заборгованості у розмірі 93 585,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість у розмірі 93 585,00 грн. була погашена АТ "Інтерпайп Новомосковський трубний завод" до моменту проголошення судового рішення по справі №904/2854/20. Проте, докази на підтвердження оплати боргу АТ "Інтерпайп Новомосковський трубний завод" суду у межах справи №904/2854/20 надані не були, у зв`язку з чим, зазначена заборгованість і була присуджена до стягнення із АТ "Інтерпайп Новомосковський трубний завод" на користь ТОВ «Уітака».

В свою чергу ТОВ «Уітака», будучи обізнаним про сплату АТ "Інтерпайп Новомосковський трубний завод" заборгованості у розмірі 93 585,00 грн., пред`явило наказ, виданий на виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.09.2020р. по справі №904/2854/20, до примусового виконання, в результаті чого зазначена заборгованість була вдруге списана із АТ "Інтерпайп Новомосковський трубний завод", що підтверджується платіжної вимогою №5 від 13.10.2020р.

Таким чином, в даному випадку, дійсно мало місце прострочення АТ «Інтерпайп Новомосковський трубний завод» виконання грошових зобов`язань за договором поставки №372/18 від 03.08.2018р. Проте, поведінка ТОВ «Уітака», яка полягає у пред`явленні наказу до виконання в частині стягнення із позивача боргу у розмірі 93 585,00 грн., не відповідає добросовісності і розумності.

Таким чином, підставою для звернення АТ «Інтерпайп Новомосковський трубний завод» до суду із даними позовними вимогами стала відмова ТОВ «Уітака» повернути грошові кошти у розмірі у розмірі 93 585,00 грн., які були списані з позивача у межах виконавчого провадження, незважаючи на оплату позивачем боргу, що підтверджується платіжним дорученням №3510 від 08.07.2020р. на суму 93 585,00 грн.

Положеннями цивільного законодавства передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього. Крім того, ЦК України закріплює можливість здійснювати оплату товару до моменту його отримання від продавця (попередня оплата).

Проте, грошові кошти у розмірі 93 585,00 грн., вимога про стягнення яких із ТОВ «Уітака» була заявлена АТ "Інтерпайп Новомосковський трубний завод» до стягнення, за своєю правовою природою не є оплатою вже отриманого товару або попередньою оплату товару, який мав бути поставлений відповідачем.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з вірним висновком господарського суду про відсутність правових підстав для стягнення грошових коштів із відповідача.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Частиною 4 ст. 328 ГПК України визначено, що про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає підставним висновок суду, що питання про стягнення із ТОВ «Уітака» на користь позивача безпідставно одержаних стягувачем грошових коштів у розмірі 93 585,00 грн. має вирішуватись господарським судом Дніпропетровської області у порядку ст. 328 ГПК України за заявою АТ «Інтерпайп Новомосковський трубний завод» про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст. 74, 76 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування; суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Доводи апелянта з приводу неповно встановлених обставин судом першої інстанції, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Крім цього, враховуючи приписи ч. 1 ст. 9 Конституції України та ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім цього, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим та апеляційним судами, інші доводи апелянта за текстом його апеляційної скарги, не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.

За таких обставин, перевіривши відповідно до статті 270 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів вважає, що господарський суд першої інстанції об`єктивно розглянув у судовому процесі обставини справи в їх сукупності; дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; правильно застосував матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини, врахував положення статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із чим дійшов обґрунтованого висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284

Господарського процесуального кодексу України,

Південно-західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Інтерпайп Новомосковський трубний завод» залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Одеської області від 30.06.2022 року у справі №916/3651/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної з дня її прийняття та не підлягає оскарженню, крім випадків передбачених ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови

складено та підписано

„14 листопада 2022 року

Головуючий суддя С.І. Колоколов

Суддя Г.П. Разюк

Суддя Я.Ф. Савицький