ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01.11.2022 р. Справа № 914/2148/22

Господарський суд Львівської області у складі судді О.Д. Запотічняк

за участю секретаря судового засідання Яремко В.Я.

розглянувши заяву голови правління Гаражно-будівельного кооперативу № 1 «Ластівка» про відвід головуючого судді Запотічняк О.Д. від розгляду справи № 914/2148/22 за позовом позивача 1: ОСОБА_1 , м. Львів

позивача 2: ОСОБА_2 , м. Львів

позивача 3: ОСОБА_3 , м. Львів

позивача 4: ОСОБА_4 , м. Львів

позивача 5: ОСОБА_5 , м. Львів

позивача 6: ОСОБА_6 , м. Львів

до відповідача: Гаражно-будівельного кооперативу № 1 «Ластівка», м. Львів

про визнання недійсним рішення загальних зборів Гаражно-будівельного кооперативу № 1 «Ластівка», оформлених протоколом № 10 від 20.12.2021 р.

за участю представників:

від позивача -1: ОСОБА_1 ;

від позивача 2: ОСОБА_2, та Сірий А.В. - представник

від позивача 3: ОСОБА_3;

від позивача 4: ОСОБА_4;

від позивача 5: ОСОБА_5,;

від позивача 6: ОСОБА_6;

від відповідача: ОСОБА_7. - голова правління;

встановив:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 звернулись до Господарського суду Львівської області з позовом до Гаражно-будівельного кооперативу № 1 «Ластівка» про визнання недійсним рішення загальних зборів Гаражно-будівельного кооперативу № 1 «Ластівка», оформлених протоколом № 10 від 20.12.2021 р.

Ухвалою від 04.10.2022 суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив розгляд справи на 01.11.2022.

01 листопада 2022 року відповідачем подано до суду заяву про відвід судді Запотічняк О.Д. від розгляду даної справи (Вх. № 22689/22).

В підготовчому засіданні 01.11.2022 суд, заслухав доводи заявника про відвід судді. Відповідач у поданій заяві вказує, що позовна заява подана до суду не відповідає вимогам ст. 162 ГПК України.

Зокрема в поданих до суду додатках до позовної заяви відсутні належні та допустимі докази, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, а саме : підтвердження про членство в кооперативі всіма співпозивачами, доводи про не можливість отримання копії Статуту і оскаржуваного протоколу чи складнощі в отриманні таких, які повинні бути підтверджені заявами про надання копій таких, скерованими на адресу Відповідача, вказано не вірну електронну адресу Відповідача, не належне представництво ОСОБА_2 , яке не оформлено відповідно до вимог чинного законодавства, не повідомлення суду про те, що з аналогічними заявленими вимогами співпозивачі не в перше звертаються до суду, повернення попередньо поданих позовних заяв за не виконання вимог ухвал про залишення без руху у справах № 914/1445/22 від 11.07.2022 р., яку повернуто 20.07.2022 р., № 914/1733/22 від 08.08.2022 р., яку повернуто 22.08.2022 р. та введення в оману суду. Заявник зазначає, що в судді вже склались певні суб`єктивні внутрішні переконання, щодо цих правовідносин сторін, що може зашкодити всебічному, повному, неупередженому та об`єктивному розгляду справи.

Розглянувши подану заяву про відвід судді Запотічняк О.Д., суд зазначає наступне.

Згідно з частинами 1, 2 статті 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до абзацу 2 частини третьої статті 39 Господарського процесуального кодексу України якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Так, суд констатує, що заява подана про відвід у день судового засідання, тому підлягає розгляду суддею, який розглядає справу.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участь у конкретній справі. Підстави відводу судді - це обставини, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді конкретної справи. Ці обставини можуть бути суб`єктивного характеру і стосуватися особистих зв`язків судді з особами, які беруть участь у справі, або його особистої поведінки щодо розгляду справи, чи об`єктивного характеру і стосуватися процесуального статусу судді у справі, яка розглядалася раніше.

Господарський процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть викликати сумнів у необ`єктивності судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Інститут відводу заінтересованих в результаті справи суддів є гарантією об`єктивності дослідження фактичних обставин справи та вчинення інших процесуальних дій.

У контексті об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. рішення Суду у справі Газета Україна-Центр проти України, no. 16695/04, від 15.07.2010).

Відповідно до ч. 1 ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя відправляючи правосуддя, самостійно, на власний розсуд визначає, які саме процесуальні дії слід учинити виходячи з конкретних обставин справи, ступеня підготовленості матеріалів самими сторонами, в тому числі вирішує заявлені сторонами клопотання та заяви.

Так, суддівську дискрецію, або суддівський розсуд, визначають як повноваження, надане особі, яка володіє владою вибирати між двома чи більше альтернативами, коли кожна з альтернатив законна.

Завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті (ч. 1 ст. 177 ГПК України).

Згідно з частиною третьою статті 198 Господарського процесуального кодексу України, головуючий відповідно до завдання господарського судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

Із заяви про відвід судді поданої представником відповідача, слідує , що у заявника виникли сумніви у неупередженості та об`єктивності судді, адже суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі від 04.10.2022, однак залишив поза увагою ряд порушень норм процесуального права, які не були дотримані співпозивачами при поданні позовної заяви та додатків до такої.

Відповідно до частини 1 статті 124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійснені правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону. Однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення, крім випадків, установлених законом (статті 126, 129 Конституції України).

Як зазначив Конституційний суд України в своєму рішенні від 23.05.2001 №6-рп/2001, судоустрій і судочинство визначаються винятково законом України. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідно процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення розгляду справи у першій інстанції та прийняття по них судових рішень, належить до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.

В пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» зазначено наступне. Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

Заявлена підстава відводу за своєю суттю зводиться до незгоди Відповідача з процесуальною діяльністю суду в цій справі (постановленням ухвали про відкриття провадження). Потрібно зауважити, що підставами для відводу судді можуть бути лише конкретні обставини, які викликають обґрунтований сумнів у неупередженості такого судді. При цьому незгода з процесуальною діяльністю суду до таких обставин не може належати, адже в такому випадку будь-яка сторона в будь-якій справі зможе в такий спосіб змінювати суддю у своїй справі.

Саме тому, законодавцем включено до статті 35 Господарського процесуального кодексу України частину 4: незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу. З урахуванням наведених обставин суд визнає необґрунтованими заявлені доводи.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» (Заява №33949/02) від 09.11.2006 зазначено: «стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Доводи заявника щодо підстав відводу, а саме не залишення позовної заяви без руху, це процесуальна дія, де згідно ГПК України, сторона має право подати заяву про залишення позовної заяви без руху після відкриття провадження у справі. Покликання відповідача на те, що в позовній заяві вказана невірна електронна адреса, а також неповідомлення суду, що подавались аналогічні позовні заяви не могли бути відомі суду і не свідчать про упередженість суду. Щодо неналежності та допустимості доказів, суд надасть їм оцінку при прийнятті рішення.

Суд звертає увагу на те, що факт вирішення суддею Запотічняк О.Д. відкриття провадження у цій справі, сам по собі не є і не може бути обставиною для виникнення переконання у тому, що суддя не забезпечує достатню гарантію щодо об`єктивності та неупередженості при розгляді справи, оскільки оцінка доказів та винесення рішення за результатами оцінених доказів є обов`язком судді, передбаченим законом, хоч результат такого розгляду, як правило, завжди не на користь одного з учасників справи. Вчинення суддею процесуальних дій у справі не може бути підставою для відводу, хоча учасники судового розгляду не завжди згідні із цими діями.

Окрім того, суд вважає, що заявником у своїй заяві про відвід судді не наведено жодної з підстав для відводу судді, які містяться у ст.ст. 35, 36 ГПК України, а визначені підстави задля відводу зводяться до незгоди заявника з постановленою суддею Господарського суду Львівської області Запотічняк О.Д. ухвалою від 04.10.2022, а отже, заявлений відвід є необґрунтованим.

Відповідно до частин 8, 11 статті 39 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи, за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу. З огляду на викладене, заявником не представлено належних і допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав для відводу судді Запотічняк О. Д. від розгляду справи № 914/2148/22.

Відтак, суд дійшов висновку що в задоволенні заяви Гаражно-будівельного кооперативу № 1 «Ластівка» від 01.11.2022 про відвід судді Запотічняк О.Д. від розгляду справи № 914/2148/22 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 35, 36, 38, 39, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Гаражно-будівельного кооперативу № 1 «Ластівка» (вх. № 22689/22 від 01.11.2022) про відвід судді Запотічняк О.Д. від розгляду даної справи - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення. Ухвала оскарженню не підлягає. Повний текст ухвали складено та підписано 03.11.2022.

Суддя Запотічняк О.Д.