ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2022 р. Справа №926/582/22

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Желіка М.Б.

Орищин Г.В.

без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства Міський торговельний комплекс Калинівський ринок б/н від 04.08.2022 (вх. №ЗАГС 01-05/1935/22 від 05.08.2022)

на рішення Господарського суду Чернівецької області від 05.07.2022 (повний текст складено 15.07.2022)

у справі № 926/582/22

за позовом Комунального підприємства Міський торговельний комплекс Калинівський ринок

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Ново Буд

про стягнення штрафних санкцій за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором підряду в сумі 76 662,51 грн

Короткий зміст позовних вимог.

Комунальне підприємство Міський торговельний комплекс Калинівський ринок звернулось до Господарського суду Чернівецької області із позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Ново Буд про стягнення штрафних санкцій за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором підряду в сумі 76 662,51 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим що, оскільки 22.04.2021 скасовано червоний рівень епідеміологічної небезпеки в Чернівецькій області, відповідач мав усі можливості для здійснення робіт передбачених договором підряду №233д на виконання робіт по облаштуванню зупинок очікування транспорту на підпірній стіні на території КП МТК Калинівський ринок м. Чернівці, однак, на день звернення з позовної заявою до суду відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав. Отже, позивач просить стягнути з відповідача нараховані штрафні санкції за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором підряду.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 05.07.2022 у справі №926/582/22 у задоволені позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що своїм вільним волевиявленням сторони погодили умови призупинення виконання робіт саме до рішення Кабінету Міністрів України про закінчення карантину, отже, рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки щодо скасування червоного рівня епідеміологічної небезпеки в Чернівецькій області не зобов`язує відповідача поновити виконання робіт, штрафні санкції, нараховані позивачем, є не обґрунтованими, оскільки не відповідають вимогам частини 2 статті 231 ГК України, згідно якої здійснювалось нарахування.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Комунальним підприємством Міський торговельний комплекс Калинівський ринок подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернівецької області від 05.07.2022 у справі №926/582/22 повністю та ухвалити нове рішення, яким задоволити позов, посилаючись на те, що рішення суду є таким, що прийнято з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Скаржник вважає, що обрання сторонами механізму притягнення до відповідальності відповідно до ч.2 ст.231 ГК України є виявом вільного волевиявлення сторін, а тому суд не вправі оцінювати та не брати до уваги закладений сторонами договору спосіб та міру відповідальності.

Скаржник вважає, що відповідачем порушено строки на подання відзиву, суд обґрунтовує рішення доводами відповідача, що не повинні братися до уваги, оскільки надані без обґрунтування поважності пропущення процесуальних строків.

На думку скаржника, судом взяті до уваги помилкові аргументи відповідача при ухваленні рішення про неможливість виконання взятих на себе зобов`язань. Скаржник зазначає, що сторонами дійсно укладено додатковий договір №2, згідно умов якого сторони призупинили виконання робіт до дати закінчення оголошеного рішенням КМУ карантину та продовжили строк виконання робіт до 31.12.2021, отже, кінцевою датою закінчення робіт сторони визначили 31 грудня 2021 року.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем не подано.

Процесуальні дії суду у справі.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.08.2022 сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Галушко Н.А., судді Желік М.Б., Орищин Г.В.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 10.08.2022 апеляційну скаргу Комунального підприємства Міський торговельний комплекс Калинівський ринок залишено без руху для усунення встановлених недоліків, а саме: зобов`язано скаржника надати (надіслати) на адресу Західного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору в сумі 3 721,5 грн та докази надсилання копії апеляційної скарги відповідачу протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 29.08.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства Міський торговельний комплекс Калинівський ринок б/н від 04.08.2022 (вх. №ЗАГС 01-05/1935/22 від 05.08.2022) на рішення Господарського суду Чернівецької області від 05.07.2022 у справі №926/582/22, апеляційну скаргу вирішено розглядати без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до приписів ч. 10 ст. 270 ГПК України вказана апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції про стягнення 76 662,51 грн, тобто з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розглядається без повідомлення учасників справи.

Згідно з ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

16.12.2020 між КП Міський торговельний комплекс Калинівський ринок (замовник) та ТОВ Ново Буд (підрядник) укладено договір підряду №233д.

Згідно з п.1.1 договору замовник доручає, а підрядник зобов`язується в порядку та на умовах даного договору, на свій ризик виконати роботи з: Облаштування зупинок очікування транспорту на підпірній стіні на території КП МТК Калинівський ринок в м. Чернівці, своїми матеріалами, обладнаннями і механізмами згідно технічного завдання до закупівлі UA-2020-11-30-005094-b (додаток № 1 до даного договору), проектно-кошторисної документації (додаток № 2 до даного договору) та цінової пропозиції. поданої до закупівлі UA-2020-11-30-005094-b (додаток № 3 до даного договору), а замовник зобов`язується прийняти та здійснити оплату виконаних робіт на підставі актів виконаних робіт (КБ-3).

Відповідно до п.1.2 договору підрядник в межах кошторису, складеного згідно з Правилами визначення вартості будівництва ДСТУ Б.Д.1.1.-1.2013, виконує на свій ризик власними (залученими) силами та відповідними засобами всі передбачені проектно-кошторисною документацією роботи, здає в обумовлені строки об`єкт в експлуатацію замовнику, усуває протягом гарантійного терміну експлуатації об`єкту недоліки, які зумовлені неякісним виконанням робіт

В п. 3.1 договору сторонами узгоджено, що ціна договору є твердою та становить 1 766 821,12 грн, в т.ч. ПДВ 294 470,20 грн, згідно пп. 3 п. 297.1 ст. 297 ПК України, включаючи всі обов`язкові платежі, відповідно до цінової пропозиції поданої в закупівлі UA-2020-11-30-005094-b (додаток № 3 до даного договору) та проектно-кошторисної документації (додаток № 2 до даного договору).

Згідно п.4.1 договору до початку виконання робіт замовник може перерахувати підряднику авансовий платіж на придбання матеріалів в розмірі, передбаченому проектно-кошторисною документацією.

Матеріалами справи підтверджується, що 17.12.2020 відповідач звернувся до позивача з листом № 02/12 із вимогою сплатити авансовий платіж на придбання матеріалів в розмірі, передбаченому проектно-кошторисною документацією. Позивачем 18.12.2020 перераховано на користь відповідача 1 200 000,00 грн згідно платіжного доручення № 1367.

Відповідно до п.5.1 договору роботи повинні бути виконані до 31 грудня 2020 року.

Згідно з п. 11.3 договору, даний договорів підряду набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2020, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами його умов.

31.12.2020 між сторонами укладено додатковий договір № 1 до договору підряду № 233д, в якому сторони узгодили, що роботи повинні бути виконані до 31 березня 2021 року. Даний договір підряду набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31 березня 2021 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами його умов.

В подальшому, 26.03.2021 між сторонами укладено додатковий договір № 2 до договору підряду № 233д, в якому замовник та підрядник домовились про призупинення виконання робіт до дати закінчення оголошеного рішенням КМУ карантину. А також виклали п.5.1 договору підряду в такій редакції закінчення виконання робіт до 31 грудня 2021 року.

Як вбачається з Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3) та Акта про приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) відповідачем у 2021 році виконано будівельні роботи за договором підряду № 233д на суму 1 015 228,08 грн. Вартість невиконаних робіт за договором підряду складає 751 593,04 грн.

На думку позивача, відповідачем построчено виконання будівельних робіт за період з 01 січня 2022 року по 02 лютого 2022 року, а тому нараховано штрафні санкції на загальну суму 76 662,51 грн, з яких пеня за 32 дні прострочення виконання - 24 050,00 грн та штраф за прострочення понад тридцять днів 52 611,51 грн.

Згідно пунктів 8.1, 8.3 договору за невиконання чи неналежне виконання умов договору сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України. У разі невиконання чи неналежного виконання зобов`язань підрядник несе відповідальність в порядку, передбаченому п.2 ст.231 ГК України.

Вищенаведені обставини стали підставою звернення позивача до суду з вимогами про стягнення штрафних санкцій за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором підряду в сумі 76 662,51 грн

Мотиви, якими керується суд та застосоване ним законодавство.

Предметом судового розгляду є вимога позивача про стягнення штрафних санкцій за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором підряду.

Відповідно до ч.2 ст.4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ст. 509 ЦК України).

Згідно з ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 174 ГК України унормовано, що однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Частиною 1 статті 837 ЦК України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч.2 ст.231 ГК України, у разі, якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Як вбачається зі змісту ч.2 ст.231 ГК України санкція даної статті застосовується, якщо хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту.

Згідно з ч. 2 ст.22 ГК України суб`єктами господарювання державного сектора економіки є суб`єкти, що діють на основі лише державної власності, а також суб`єкти, державна частка у статутному капіталі яких перевищує п`ятдесят відсотків чи становить величину, яка забезпечує державі право вирішального впливу на господарську діяльність цих суб`єктів.

Відповідно до ч.2 ст.13 ГК України державний контракт - це договір, укладений державним замовником від імені держави з суб`єктом господарювання - виконавцем державного замовлення, в якому визначаються економічні та правові зобов`язання сторін і регулюються їх господарські відносини.

Судова колегі погоджується з висновками суду першої інстанції, що сторони спірного договору підряду - КП МТК Калинівський ринок та ТОВ Ново Буд не належать до державного сектора економіки, позивачем не надано доказів, що договір підряду №233д укладений від імені держави, фінансування здійснюється за рахунок Державного бюджету чи за рахунок державного кредиту.

Отже, оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд прешої інстанції правмірно прийшов до висновку, що штрафні санкції, нараховані позивачем, є не обґрунтованими, оскільки не відповідають вимогам частини 2 статті 231 ГК України, згідно якої здійснювалось нарахування.

Щодо доводів скаржника про можливість виконання відповідачем будівельних робіт, з урахуванням скасування в Чернівецькій області червоного рівня епідеміологічної небезпеки, судова колегія зазначає таке.

Згідно з ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як зазначалось вище, у додатковому договорі № 2 до договору підряду № 233д сторони домовились про призупинення виконання робіт до дати закінчення оголошеного рішенням КМУ карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 вирішено установити з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19.12.2020 по 31.08.2022 на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20.05.2020 № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22.07.2020 № 641 Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 63, ст. 2029).

Станом на день звернення з позовом до суду, дія карантинних та протиепідемічних обмежувальних заходів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України не вичерпала свою дію.

З огляду навищенаведені обставини судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції, що своїм вільним волевиявленням сторони погодили умови призупинення виконання робіт саме до рішення Кабінету Міністрів України про закінчення карантину, а отже рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки щодо скасування червоного рівня епідеміологічної небезпеки в Чернівецькій області не зобов`язує відповідача поновити виконання робіт.

Позовні вимоги про стягнення з відповідача штрафних санкцій за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором підряду в сумі 76 662,51 грн заявлені необґрунтовано та не підлягають задоволенню.

Пунктами 1, 3 частини 1 статті 129 Конституції України одними з основних засад судочинства визначені рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із п.1 ст.76 ГПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Скаржником у встановленому законом порядку не надано суду належних та допустимих доказів у спростування висновків суду першої інстанціїї.

Щодо посилання скаржника на порушення відповідачем строків на подання відзиву, в зв`язку із чим судом першої інстанції помилково взято до уваги доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, судова колегія зазначає, що, як вбачається із матеріалів справи, відзив на позовну заяву відповідачем подано у строки, встановлені ч.8 ст.165 ГПК України.

За змістом частини 1 статті 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч.23 рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України» за заявою №63566/00 суд нагадує, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Ryabykh v.Russia» від 24.07.2003 року, «Svitlana Naumenko v. Ukraine» від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Судова колегія, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого суду, дійшла висновків, що суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно розглянув в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; правильно застосував норми матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, прийшла до висновку, що судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні позовних вимог.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Чернівецької області від 05.07.2022 у справі №926/582/22 відповідає матеріалам справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства і підстав для його скасування немає.

Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 236, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 ГПК України

Західний апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ :

1.Рішення Господарського суду Чернівецької області від 05.07.2022 у справі №926/582/22 залишити без змін, апеляційну скаргу Комунального підприємства Міський торговельний комплекс Калинівський ринок б/н від 04.08.2022 (вх. №ЗАГС 01-05/1935/22 від 05.08.2022)- без задоволення.

Судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку покласти на скаржника

2. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

суддя Желік М.Б.

суддя Орищин Г.В.