ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2022 р. Справа№ 910/4473/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пантелієнка В.О.

суддів: Гарник Л.Л.

Сотнікова С.В.

секретар судового засідання Нечасний О.Л.

за участю представників:

від ОСОБА_1 - Тарасов С.О. ордер АА №1236946 від 16.09.2022р.;

керуючий реструктуризацією Приходько Д.В. - посвідчення;

від АТ «Альфа-Банк» - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу попереднього засідання господарського суду м.Києва від 29.08.2022р.

(повний текст складено 14.09.2022р.)

у справі №910/4473/21 (суддя Мандичев Д.В.)

за заявою ОСОБА_1

про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою попереднього засідання господарського суду м.Києва від 29.08.2022р. по справі №910/4473/21 визнано кредитором у справі №910/4473/21 по відношенню до фізичної особи ОСОБА_1 : - ОСОБА_2 з грошовими вимогами на суму 13 462,00 грн., з яких 4 962,00 грн. - витрати, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів, 8 500,00 грн. вимоги другої черги; Акціонерне товариство «Альфа-Банк» з грошовими вимогами на суму 1 540 000,00 грн. вимоги, що забезпечені заставою фізичної особи; відмовлено Акціонерному товариству «Альфа-Банк» у визнанні кредитором боржника на суму 6 340 527,44 грн.; відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання від 10.08.2022р. про направлення запиту до Головного управління ДПС у м.Києві та вирішено інші процедурні питання.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою суду, 19.09.2022р. ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду м.Києва від 29.08.2022р., в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу в частині визнання кредитором у справі №910/4473/21 по відношенню до фізичної особи ОСОБА_1 - Акціонерного товариства «Альфа-Банк» з грошовими вимогами на суму 1 540 000,00 грн. вимоги, що забезпечені заставою фізичної особи та ухвалити нове рішення, яким відмовити Акціонерному товариству «Альфа-Банк» у визнанні кредитором з грошовими вимогами на суму 1 540 000,00 грн. - вимоги, що забезпечені заставою фізичної особи ОСОБА_1 .

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Альфа-Банк» просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу попереднього засідання господарського суду м.Києва від 29.08.2022р. залишити без змін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2022р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду м.Києва від 29.08.2022р. по справі №910/4473/21 та призначено її до розгляду на 07.11.2022р.

07.11.2022р. до апеляційного суду від представника ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Колегія суддів відхиляє клопотання представника ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи як необґрунтоване, оскільки представник з`явився у судове засідання та просив його відхилити.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення керуючого реструктуризацією Приходька Д.В. і представника ОСОБА_1 дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.6 ст.12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

21.10.2019р. введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ).

ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) звернулася до місцевого суду із заявою про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність в порядку Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою господарського суду м.Києва від 13.04.2021р. № 910/4473/21 заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність було прийнято до розгляду, призначено підготовче засідання на 19.05.2021р.

Ухвалою місцевого суду від 19.05.2021р. було відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ); введено процедуру реструктуризації боргів боржника; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; оприлюднено 28.05.2021р. на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення № 66519 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ); призначено керуючим реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Приходька Дмитра Володимировича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 12.07.2017 № 1815); визначено дату проведення попереднього судового засідання на 07.07.2021р.

Ухвалою місцевого суду від 21.07.2021р. було задоволено клопотання керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Приходька Д.В. про витребування інформації. Зобов`язано Головне управління ДПС у м. Києві надати керуючому реструктуризацією Приходьку Д.В. та господарському суду міста Києва інформацію про доходи та розрахункові рахунки, відкриті у банківських установах ОСОБА_1 (Громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в місті Кокшетау, Акмолінської області, Казахстану, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ). Зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України надати керуючому реструктуризацією Приходьку Д.В. та господарському суду міста Києва інформацію про перетинання ОСОБА_1 (Громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в місті Кокшетау, Акмолінської області, Казахстану, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) державного кордону за останні три роки. Встановлено Головному управлінню ДПС у м. Києві та Адміністрації Державної прикордонної служби України строк для надання витребуваних документів до 16.08.2021 (у разі направлення документів поштою - зробити відправлення завчасно). Зобов`язано Акціонерне товариство "Альфа-Банк" у строк до 25.08.2021р. подати суду письмові обґрунтовані пояснення щодо наявності у Реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та в державному реєстрі іпотек запису щодо заборони на нерухоме майно: АДРЕСА_2 та обтяжень у вигляді іпотеки на вказане майно, яке було забезпеченням вимог ПАТ "Укрсоцбанк" по Кредитному Договору № 39.29-50/819к від 26.06.2007, укладеного між ПАТ "Укрсоцбанк" та ОСОБА_3 та було реалізовано у 2018 році, шляхом здобуття ПАТ "Укрсоцбанк" права власності на вказаний об`єкт. Відкладено розгляд справи у попередньому засіданні на 30.08.2021р.

15.12.2021р. до господарського суду м. Києва АТ "Альфа-Банк" було подано заяву з грошовими вимогами до боржника на суму 7 880 527,44 грн.

17.12.2021р. до господарського суду м. Києва Куликом І.В. було подано заяву про застосування строків позовної давності до заявлених Акціонерним товариством "Альфа-Банк" грошових вимог.

Ухвалою місцевого суду від 23.12.2021р., крім іншого, було прийнято заяву АТ "Альфа-Банк" про визнання кредитором боржника на суму 7 880 527,44 грн. Зобов`язано керуючого реструктуризацією розглянути заяву АТ "Альфа-Банк" про визнання кредитором у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 та надати кредитору і суду нормативно-документальне обґрунтування щодо визнання або відхилення кредиторських вимог.

Ухвалою місцевого суду від 29.06.2022р., крім іншого, було задоволено клопотання боржника про витребування доказів, зобов`язано АТ "Альфа-Банк" надати оригінал Договору про внесення змін № 2 від 02.07.2013р. до Договору кредиту № 39.29-50/819к від 26.06.2007р., задоволено заяву керуючого реструктуризацією боржника арбітражного керуючого Приходька Дмитра Володимировича про виплату основної винагороди, зобов`язано Акціонерне товариство "Альфа-Банк" подати суду докази правонаступництва вимог Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до боржника за Договором кредиту № 39.29-50/819к від 26.06.2007.

У відповідності до ч.1 ст. 122 КУзПБ подання кредиторами вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Відповідно до ст. 45 КУзПБ, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Майнові вимоги кредиторів до боржника мають бути виражені в грошових одиницях і заявлені до господарського суду в порядку, встановленому цією статтею. Копії відповідних заяв та доданих до них документів кредитори надсилають боржнику та розпоряднику майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 КУзПБ, у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

Відповідно до ч.4 ст. 122 КУзПБ, в ухвалі за результатами попереднього засідання суду,зокрема, зазначаються: 1) обов`язок керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутись не пізніше 14 днів з дня постановленої ухвали; дата засідання господарського суду, яке має відбутись не пізніше 60 днів з дня постановлення такої ухвали, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі.

Статтею 133 КУзПБ встановлено, що витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору, сплату винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, оплату послуг спеціалістів для проведення оцінки майнових об`єктів, що підлягають продажу, а також витрати на проведення аукціону), відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Вимоги кредиторів за зобов`язаннями боржника, забезпеченими заставою майна фізичної особи, задовольняються за рахунок такого майна.

Кошти, отримані від продажу майна банкрута, що є предметом забезпечення, після покриття витрат, пов`язаних з утриманням, збереженням та продажем цього майна, та сплати додаткової винагороди арбітражного керуючого відповідно до положень статті 30 цього Кодексу використовуються виключно для задоволення вимог кредитора за зобов`язаннями, які таке майно забезпечує.

Вимоги кредиторів, включені до реєстру вимог кредиторів, задовольняються у такій черговості:

1) у першу чергу задовольняються вимоги до боржника щодо сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування;

2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) та проводяться розрахунки з іншими кредиторами;

3) у третю чергу сплачуються неустойки (штраф, пеня), внесені до реєстру вимог кредиторів.

З матеріалів справи вбачається, що 15.12.2021р. АТ "Альфа-Банк" (далі - Кредитор, Банк) звернулось до господарського суду м.Києва із заявою про грошові вимоги (в порядку, передбаченому статтею 45 КУзПБ) до боржника - ОСОБА_1 (далі - Боржник) шляхом направлення вказаної заяви поштовим зв`язком 11.12.2021р.

Вказана заява обґрунтована наступним.

26.06.2007р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" (правонаступником якого відповідно до Передавального акту затвердженого 15.10.2019р. виступає АТ "Альфа-Банк") та ОСОБА_4 (після зміни прізвища ОСОБА_5 ) було укладено Договір кредиту № 39.29-50/819к, за умовами якого Банк надав Боржнику кредит у розмірі 216 901 доларів США.

Як забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між сторонами 26.06.2007р. було укладено Іпотечний договір №39.29-50/498і, відповідно до якого Іпотекодавець передав в іпотеку майнові права на незакінчену будівництвом двокімнатну квартиру будівельний АДРЕСА_3 (предмет іпотеки).

У зв`язку із державною реєстрацією за Іпотекодавцем права власності на предмет іпотеки, 12.10.2009р., сторонами було укладено договір про внесення змін до іпотечного договору №№39.29-50/498і від 26.06.2007р., відповідно до якого предметом іпотеки визначено: двокімнатну квартиру АДРЕСА_4 .

У подальшому через систематичне невиконання Боржником умов кредитного договору AT "Укрсоцбанк" розпочав процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому приписами статтей 36, 37 Закону України "Про іпотеку" (у редакції, що діяла станом на 03.05.2018р.).

Відповідно до пункту 4.5.3. іпотечного договору № 39.29-50/498І сторони погодили можливість позасудового врегулювання шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому ст. 37 цього Закону України "Про іпотеку".

03.05.2018р. AT "Укрсоцбанк" зареєструвало право власності на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_5 (далі - майно), що підтверджується рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 40911049 від 03.05.2018р.

Відповідно до норм пункту 4 Національного Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 32 "Інвестиційна нерухомість", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 779 від 02.07.2007р., інвестиційна нерухомість - власні або орендовані на умовах фінансової оренди земельні ділянки, будівлі, споруди, які розташовуються на землі, утримувані з метою отримання орендних платежів та/або збільшення власного капіталу, а не для виробництва та постачання товарів, надання послуг, адміністративної мети або продажу в процесі звичайної діяльності.

У зв`язку із внесенням запису № 4002827 від 03.12.2019р. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про припинення AT "Укрсоцбанк" (), 05.02.2020р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюк З.З. було проведено реєстрацію змін до права власності, індексний номер рішення: 50988054, додано власника: Акціонерне товариство "Альфа-Банк" (), підстава для державної реєстрації: Передавальний акт на 11.10.2019р., серія та номер: б/н, виданий 15.10.2019р., видавник: Акціонерне товариство "Укрсоцбанк", Акціонерне товариство "Альфа-Банк".

ОСОБА_1 , не погодившись із рішенням Банку щодо позасудового врегулювання заборгованості звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва із позовною заявою про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора.

Постановою Київського апеляційного суду від 18.03.2021р. у справі № 761/43002/19 було задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 , рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 09.09.2020р. скасовано та ухвалено нове, яким визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора Комунального підприємства "Центр розвитку та інвестицій Васильківського району" Попової Олександри Валеріївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 40911049 від 03.05.2018р. про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_6 , за Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (правонаступником якого є Акціонерне товариство "Альфа-Банк", номер запису про право власності 25977260).

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 в судовому порядку оскаржено досудове врегулювання зобов`язання за Договором кредиту №39.29-50/819к, визнано недійсним правочин AT "Укрсоцбанк" (правонаступником якого є АТ "Альфа-Банк") щодо передачі права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань, обов`язок AT "Укрсоцбанк" щодо застосування наслідків недійсності правочину, а саме необхідності поновлення порушених майнових прав, приведення їх до стану, що існував на момент вчинення дії, якою заподіяно шкоду, перейшов до його правонаступника AT "Альфа-Банк".

Банк стверджує, що заборгованість ОСОБА_1 перед АТ "Альфа-Банк" за договором кредиту №39.29-50/819к від 26.06.2007р. відновлена в обсязі на дату списання (дату реєстрації права власності - 03.05.2018р.) та становить 289 547,50 доларів США, з яких: 166 314,88 доларів США - заборгованість за кредитом, 123 232,62 доларів США - заборгованість по відсоткам (еквівалент згідно курсу НБУ станом на 09.12.2021р. - 4 526 542,19 грн. та 3 353 985,25 грн. відповідно).

Боржник заперечує проти визнання кредиторських вимог АТ "Альфа-Банк", посилаючись на те, що відсутній факт переходу прав за кредитним договором та договором іпотеки до АТ "Альфа-Банк", обраний спосіб захисту є неналежний, також неможливо поновити заборгованість, яка була прощена і розмір якої Банком не доведений. Крім того боржником до місцевого суду подана заява про застосування строків позовної давності до грошових вимог АТ "Альфа-Банк".

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Норми вказаної статті кореспондуються з положеннями статті 193 Господарського кодексу України.

Правовідносини, що виникли між Банком та Боржником регулюються приписами параграфу 1 Глави 71 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Місцевим судом встановлено, що 26.06.2007р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк", що в подальшому було перейменовано на Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк", та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту № 39.29-50/819к (далі - кредитний договір) про надання кредиту в сумі 216 901 доларів США зі сплатою 13,2 процентів річних.

Згідно з пунктом 1.1.1. Кредитного договору, починаючи з місяця, що слідує за місяцем надання кредиту, позичальник щомісячно 26 числа кожного місяця рівними частинами сплачує кредитору суму грошових коштів, яка включає заборгованість за кредитом і проценти за користування кредитом у розмірі 2 540 доларів США, з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом до 26 червня 2030 року на умовах, визначених цим договором.

26.06.2007р. між тими ж сторонами було укладено іпотечний договір № 39.29-50/498і, посвідчений Кравченко І.С., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 26 червня 2007 року, за р.№ 3183 (далі - Іпотечний договір), згідно з яким, іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання зобов`язань за Договором кредиту № 39.29-50/819к від 26 червня 2007 року майнові права на незакінчену будівництвом двокімнатну квартиру за будівельним номером АДРЕСА_7 (предмет іпотеки).

12.10.2009 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк", що в подальшому було перейменовано на Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк", та ОСОБА_1 було укладено договір про внесення змін до Іпотечного договору, посвідчений Кравченко І.С., нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за р.№ 2227, за яким предметом іпотеки визначено двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_8 (предмет іпотеки) та належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності Серії САС № 768831 від 01.07.2009р., виданого Головним управлінням житлового забезпечення від 12.06.2009 № 919-С/КІ.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно пунктів 2.6., 3.3.9., 3.3.10., 4.4., 4.5. кредитного договору сплата позичальником грошових коштів в рахунок погашення заборгованості за кредитом здійснюється у валюті кредиту щомісячно, до 16.00 в день, на який припадає погашення Ануїтетного платежу згідно пункту 1.1.1. цього договору шляхом зарахування Позичальником (Боржником) суми Ануїтетного платежу на відповідний транзитний рахунок в Київській міській філії АКБ "Укрсоцбанк" не пізніше дня погашення Ануїтетного платежу. У випадках, якщо день погашення Ануїтетного платежу є неробочим днем, то позичальник зобов`язаний сплатити Ануїтетний платіж, що підлягає сплаті за Кредитом, у попередній робочий день;

Позичальник (Боржник) зобов`язується своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному пунктом 1.1. цього договору; достроково повернути кредит, погасити нараховані проценти та сплатити можливі штрафні санкції у випадках, визначених пунктами 3.2.3., 4.4., 4.5., 5.4. цього Договору; у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов`язків, визначених пунктами 3.3.2., 3.3.8., 3.3.12.- 3.3.14., 3.3.20. та 3.3.21. цього договору, порушення позичальником умов договорів, визначених пунктами 1.3., 3.3.5., 3.3.6. цього Договору, протягом більше, ніж десять робочих днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобов`язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту, а також нараховані штрафні санкції (штраф, пеню); у разі невиконання (неналежного виконання) Позичальником обов`язків, визначених пунктами 3.3.9., 3.3.10. цього Договору, протягом більше, ніж 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобов`язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

За змістом пунктів 1.3.5., 3.3.5. кредитного договору, в якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої іпотекою вимоги, кредитор укладає протягом трьох робочих днів після реєстрації права власності на нерухоме майно, зазначене в пункті 1.2. цього договору, з позичальником додаткову угоду до іпотечного договору, зазначеного в пункті 1.3.1. цього договору, в якій сторони змінюють опис предмета іпотеки: замість нерухомого майна, яке стане власністю позичальника - нерухоме майно, яке належить Позичальнику на праві власності із зазначенням його реєстраційних даних та з посиланням на відповідний правовстановлювальний документ. Додаткова угода про внесення змін до іпотечного договору посвідчується нотаріально; одночасно з укладенням додаткової угоди, зазначеної в пункті 1.3.5. цього Договору, позичальник зобов`язаний оформити договір страхування квартири на його повну вартість від ризиків випадкового знищення, випадкового пошкодження або псування на користь кредитора як вигодонабувача та надати кредитору оригінальний примірник цього договору або його нотаріально засвідчену копію, а також протягом двох робочих днів після внесення змін та/або доповнень до вищезазначеного договору страхування надавати кредитору оригінальний примірник або нотаріально засвідчені копії цих змін та/або доповнень.

Таким чином, сторони кредитного договору врегулювали у договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміну строку виконання основного зобов`язання, та визначили умови повернення кредитних коштів.

Листом № 39.5-15/1075 від 18.10.2011р. АТ "Укрсоцбанк" було повідомлено Боржника про те, що ним допущене порушення умов пункту 3.3.5. кредитного договору, а саме: договір страхування предмета іпотеки закінчив свою дію 11.10. 2011р. і про те, що АТ "Укрсоцбанк" не приймає виконання Боржником зобов`язання, оскільки воно виконано неналежним чином.

Вказані обставини також були встановлені рішенням Шевченківського районного суду м. Києва в справі № 761/3731/15-ц від 14.08.2017р. та в силу приписів частини 4 статті 75 ГПК України не підлягають оскарженню.

Частиною 1 статті 572 ЦК України унормовано, що в силу застави кредитор (заставодержатель) мас право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави; за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтею 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення (стаття 576 ЦК України).

Згідно із частиною 1 статті 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Положеннями частини 1 статті 574 ЦК України встановлено, що застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону України "Про іпотеку", іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Місцевим судом правильно встановлено, що строк виконання зобов`язань з повернення кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом настав 26.10.2011р. внаслідок вимоги АТ "Укрсоцбанк" про дострокове повернення кредиту від 18.10.2011р., однак вимоги АТ "Укрсоцбанк" Боржником задоволенні не були.

Відповідно до частини 1 статті 33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

На підставі вказаних приписів законодавства АТ "Укрсоцбанк" звернувся із позовом до Шевченківського районного суду м. Києва про звернення стягнення на предмет іпотеки. Однак рішенням Шевченківського районного суду м. Києва в справі № 761/3731/15-ц від 14.08.2017р. було відмовлено в задоволенні позову з підстав того, що АТ "Укрсоцбанк" звернувся до суду поза строком позовної давності, встановленої приписами Цивільного кодексу України три роки. Суд в своєму рішенні зазначив, що строк виконання основного зобов`язання вважається таким, що настав 26.10.2011р., та саме з цього моменту у АТ "Укрсоцбанк" виникло право на звернення до суду щодо захисту своїх порушених прав.

Статтею 37 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

03.05.2018р. AT "Укрсоцбанк" зареєстрував право власності на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_6 (далі по тексту - майно), що підтверджується рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 40911049 від 03.05.2018р.

20.06.2018р. AT "Укрсоцбанк" надав ОСОБА_1 довідку (вих. № 8222780) про отриманий дохід у вигляді прощенного боргу, в якій повідомив, що залишок заборгованості за договором кредиту № 39.29-50/819к від 26.06.2007. станом на 03.05.2018р. склав 7 469 612,54 грн. Внаслідок звернення стягнення на предмет іпотеки визначеною вартістю станом на 03.05.2018р. у розмірі 3 718 776,00 грн, розмір прощеного (анульованого) боргу становив 4 349 976,83 грн.

У подальшому, 10.09.2019р. загальними зборами акціонерів АТ "Альфа-Банк" та єдиним акціонером AT "Укрсоцбанк" було затверджено рішення про реорганізацію AT "Укрсоцбанк" шляхом приєднання до АТ "Альфа-Банк".

Згідно Рішення №5/2019 єдиного акціонера AT "Укрсоцбанк" від 15.10.2019р., було затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків AT "Укрсоцбанк", які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ "Альфа-Банк" з дати визначеної у Передавальному акті, а саме - з 15.10.2019р.

У зв`язку із внесенням запису № 4002827 від 03.12.2019р. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про припинення AT "Укрсоцбанк" (), 05.02.2020р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюк З. З., проведено реєстрацію змін до права власності, індексний номер рішення: 50988054, додано власника: Акціонерне товариство "Альфа-Банк" (), підстава для державної реєстрації: Передавальний акт на 11.10.2019р., серія та номер: б/н, виданий 15.10.2019р., видавник: Акціонерне товариство "Укрсоцбанк", Акціонерне товариство "Альфа-Банк".

Як зазначалось вище, що саме ОСОБА_1 , не погодившись із рішенням Банку щодо позасудового врегулювання заборгованості звернулась із позовною заявою про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора та на підставі постанови Київського апеляційного суду від 18.03.2021р. у справі №761/43002/19 скасувала реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_9 , за Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (правонаступником якого є Акціонерне товариство "Альфа-Банк"),

У зв`язку з тим, що підставою для прощення (анулювання) заборгованості було позасудове врегулювання заборгованості, яке саме за ініціативою ОСОБА_1 скасовано в судовому порядку, не можна вважати правильною оцінку ОСОБА_1 поведінки АТ "Альфа-Банк" з позиції суперечливості та невідповідності принципу добросовісності.

Відповідно до Інформаційної довідки № 271706614 право власності АТ "Альфа-Банк" на вищевказане майно скасовано, інформація про власника в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня.

Наслідком скасування реєстрації права власності за AT "Альфа-Банк" (що є правонаступником AT "Укрсоцбанк") на предмет іпотеки, є відновлення становища, яке існувало до вчинення реєстраційних дій, а саме відновлення заборгованості за договором кредиту № 39.29-50/819к від 26.06.2007р.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 в судовому порядку оскаржено досудове врегулювання зобов`язання за договором кредиту №39.29-50/819к, визнано недійсним правочин AT "Укрсоцбанк" (правонаступником якого виступає АТ "Альфа¬Банк") щодо передачі права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань, обов`язок AT "Укрсоцбанк" щодо застосування наслідків недійсності правочину, а саме необхідності поновлення порушених майнових прав, приведення їх до стану, що існував на момент вчинення дії, якою заподіяно шкоду, перейшов до його правонаступника АТ "Альфа-Банк" відповідно до підстав, що були зазначені вище.

З системного аналізу викладеного місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність у ОСОБА_1 грошових зобов`язань перед АТ "Альфа-Банк", що виникли на підставі кредитного договору.

Водночас, відповідно до п. 1.1. вказаного договору кредитор надає позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового використання в сумі 166 314,88 доларів США, зі сплатою 14 процентів річних та комісій, що згідно розрахунку становить 123 232,62 доларів США.

За змістом частини 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відтак, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення. Аналогічна правова позиція викладена у пункті 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. № 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів".

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відтак, строк позовної давності для вимог АТ "Альфа-Банк" щодо стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 сплив 26.10.2014р. При цьому вказані обставини не підлягають додатковому доведенню, оскільки є встановленими у рішенні Шевченківського районного суду м.Києва в справі №761/3731/15-ц від 14.08.2017р.

Згідно з частиною 5 статті 267 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Відповідно до частини 1 статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Згідно з частиною 3 статті 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

У дослідженні обставин, пов`язаних із вчиненням зобов`язаною особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку (частина перша статті 264 ЦК України), господарському суду необхідно у кожному випадку встановлювати, коли конкретно вчинені боржником відповідні дії, маючи на увазі, що переривання перебігу позовної давності може мати місце лише в межах строку давності, а не після його спливу. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Аналогічна правова позиція викладена у пункті 4.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року № 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів".

Вбачається, що АТ "Альфа-Банк" посилається на той факт, що з 03.06.2014р. строк позовної давності за зобов`язанням ОСОБА_1 перед АТ "Альфа-Банк" зупинився, а продовжився відповідно з 23.09.2021р. Твердження Банку ґрунтуються на тому, що встановлений Законом України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" діяв з 03.06.2014р. з до 23.09.2021р.

Так, приписами частини 1 статті 263 Цивільного кодексу України зазначено, що перебіг позовної давності зупиняється у разі відстрочення виконання зобов`язання (мораторій) на підставах, встановлених законом. Від дня припинення обставин, що були підставою для зупинення перебігу позовної давності, перебіг позовної давності продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення.

Мораторій є відстроченням виконання зобов`язання, а не звільненням від його виконання. Отже, мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, встановлений Законом, не передбачає втрати кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника) цей предмет іпотеки (застави). Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №726/1538/16-ц.

З викладеного вбачається, що тимчасове законодавче обмеження розповсюджується на реалізацію кредиторами права на задоволення своїх вимог за рахунок заставного майна, проте не обмежують в праві звернення із позовами до суду про стягнення заборгованості. І, як було правильно встановлено місцевим судом, таке право Банк міг реалізувати до 26.10.2014р.

Частиною 8 статті 45 КУзПБ встановлено, що розпорядник майна зобов`язаний окремо повідомити господарський суд про вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за відсутності таких заяв - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з відповідним державним реєстром. Розпорядник майна зобов`язаний окремо повідомити господарський суд про вимоги щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також про вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян, згідно із заявами таких кредиторів та/або даними обліку боржника. До визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються в межах справи про банкрутство шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом.

Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

В частині першій статті 575 ЦК України іпотека визначена як окремий вид застави нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Загальні умови припинення господарських зобов`язань визначені в статті 202 Господарського кодексу України, відповідно до якої господарське зобов`язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов`язання; у разі поєднання управненої та зобов`язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами. Господарське зобов`язання припиняється також у разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду. До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Підстави припинення зобов`язань визначені в статтях 599-601, 604-609 Цивільного кодексу України, відповідно до яких зобов`язання припиняється: виконанням проведеним належним чином; переданням відступного; зарахуванням; за домовленістю сторін; прощенням боргу; поєднанням боржника і кредитора в одній особі; неможливістю його виконання; смертю фізичної особи та ліквідацією юридичної особи.

Відповідно до частини 5 статті 3 Закону України "Про іпотеку", іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Статтею 17 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Іпотека є дійсною до припинення основного зобов`язання, іпотека не припинається, якщо основне зобов`язання, забезпечене іпотекою, є невиконаним. Зазначений висновок узгоджується з положеннями статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України, частини 5 статті 3 та частини 1 статті 17 Закону України "Про іпотеку". Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного суду від 06.03.2018р. у справі № 910/6968/17.

Строк дії іпотечного договору не закінчується та іпотека не припиняється у разі невиконання боржником зобов`язання за кредитним договором з повернення кредитної заборгованості, оскільки це зобов`язання є основне і було забезпечене іпотечним договором.

Місцевим судом правильно вказано, що відмова у визнанні кредиторських вимог АТ "Альфа-Банк" у зв`язку із пропуском встановленого законом строку позовної давності не є підставою припинення основного зобов`язання за кредитним договором, оскільки зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, як то унормовано статтею 599 ЦК України.

Враховуючи той факт, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна міститься інформація про заборону відчудження спірного іпотечного майна, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність обґрунтованих підстав визнати АТ "Альфа-Банк" кредитором із грошовими вимогами у розмірі 1 540 00,00 грн., що забезпечені заставою (іпотекою) ОСОБА_1 .

Будь-яких інших належних доказів на підтвердження вартості предмета іпотеки (таких як висновки експертів, звіти про оцінку, тощо) місцевому суду надані не були, такі в матеріалах справи відсутні.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Тому місцевий суд законно і обґрунтовано визнав кредитором по відношенню до фізичної особи ОСОБА_1 Акціонерне товариство «Альфа-Банк» з грошовими вимогами на суму 1 540 000,00 грн. - вимоги, що забезпечені заставою фізичної особи.

В іншій частині ухвала попереднього засідання господарського суду м.Києва від 29.08.2022р. апелянтом не оскаржувалась.

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 255, 269, 270, 275, 276, 282, 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу попереднього засідання господарського суду м.Києва від 29.08.2022р. по справі №910/4473/21 - без змін.

Справу №910/4473/21 повернути до господарського суду м.Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складений та підписаний 09.11.2022р.

Головуючий суддя В.О. Пантелієнко

Судді Л.Л. Гарник

С.В. Сотніков