СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2022 року м. Харків Справа № 917/229/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Пуль О.А. , суддя Тарасова І.В.

розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Оріон Груп" (вх. №798 П/2) на рішення Господарського суду Полтавської області від 14.07.2022 у справі №917/229/22 (прийняте у приміщенні Господарського суду Полтавської області суддею Безрук Т.М., повний текст рішення складено 14.07.2022)

за позовом Фермерського господарства "Низянське", с. Мечебилове, Барвінківський район, Харківська область,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Оріон Груп", м. Полтава,

про зобов`язання поставити дизельне паливо,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2022 року Фермерське господарство "Низянське" звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Оріон Груп" поставити паливо дизельне Energy-ДП-Л-Євро5-ВО в кількості 5510 літрів на загальну сум 77 162,00 грн в пункт призначення: вул.Перевозного, 40, Мечебилово, Барвінківський район Харківська область, згідно з договором купівлі-продажу № 55 від 13.05.2020.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 14.07.2022 позов задоволено повністю.

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "ПК Оріон Груп" поставити на користь Фермерського господарства "Низянське" паливо дизельне Energy-ДП-Л-Євро5-ВО в кількості 5510 літрів в пункт призначення: вул.Перевозного, буд. 40, село Мечебилово, Барвінківський район, Харківська область.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Оріон Груп" на користь Фермерського господарства "Низянське" 2481,00 грн відшкодування витрат з оплати судового збору.

Рішення суду обґрунтовано тим, що договір № 55 від 13.05.2020 недійсним судом не визнавався, сторони його достроково не розривали. Договір частково виконаний позивач перерахував відповідачу попередню оплату за 10700 л дизельного палива, а відповідач поставив товар частково 5190,00 л, поставку 5510,00 л дизельного палива відповідач не здійснив. Таким чином, відповідач отримав кошти попередньої оплати не безпідставно, а на підставі договору як попередню оплату за товар, тому твердження відповідача про невірно обраний позивачем спосіб захисту суд визнав необґрунтованим. Стосовно посилання відповідача на те, що позивач повинен звертатися з вимогою про повернення безпідставно отриманих грошових коштів, суд визнав дані посилання безпідставними, оскільки за умовами договору відповідач брав на себе зобов`язання поставити товар (дизельне паливо), за який позивач здійснив попередню оплату. Тому позивач, як покупець, має право вимагати або передачі товару або повернення суми попередньої оплати, в зв`язку з чим визнав позовні вимоги позивача поставити оплачений товар обґрунтованими.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПК Оріон Груп" з рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 14.07.2022 у справі №917/229/22 та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Скарга обґрунтована тим, що згідно з даними облікової програми відповідача ТОВ «ПК Оріон Груп» виставляло для ФГ «Низянське» рахунок-фактуру №496 від 14.05.2020 на оплату палива дизельного в кількості 5190 л. на загальну суму 72680,76 грн, зобов`язання з поставки на користь ФГ «Низянське» було виконане. Згідно з даними облікової програми у відповідача обліковується кредиторська заборгованість перед ФГ «Низянське» на суму 77162,04 грн, проте відсутні документи, які б підтверджували звернення ФГ «Низянське» з будь-якими вимогами за період з травня 2020 до 31.01.2022 про повернення помилково перерахованих грошових коштів, до лютого 2022 року не було від позивача вимог щодо поставки товару. Вказує, що для ТОВ «ПК Оріон Груп» незрозумілими є причини неотримання позивачем протягом майже двох років товару, який, на його думку, мав бути поставлений відповідачем. За ці роки ситуація на ринку пального значно змінилась, а саме зміна курсу гривні, а також напруга у відносинах з Росією вплинули на здорожчання пального в Україні. ТОВ «ПК Оріон Груп» співпрацювало з ПАТ «Укртатнафта», яке здійснювало поставку палива. ПАТ «Укрнафта» є найбільшим виробником високоякісних нафтопродуктів і саме єдиним у виробництві палива дизельного Energy-ДП-Л-Євро5-ВО- це дизпаливо має свої характеристики, які визначають його якість і є брендом лише цієї компанії. Внаслідок неодноразових ракетних обстрілів підприємства ПАТ «Укртатнафта» виробничі потужності не працюють, тому є неможливим постачання дизельного палива Energy-ДП-Л-Євро5-ВО, що в свою чергу унеможливлює постачання палива на користь ФГ «Низянське».

ТОВ «ПК Оріон Груп» вважає, що належним способом захисту позивача може бути повернення відповідачем грошових коштів в розмірі 77162,04 грн, як таких, що знаходяться без достатньої правової підстави у відповідача. ТОВ «ПК Оріон Груп» не заперечує проти повернення грошових коштів позивачу.

Відповідно до абз.1 ч.10 ст.270 ГПК України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За приписами ч.13 ст.8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.09.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Оріон Груп" (вх. №798 П/2) на рішення Господарського суду Полтавської області від 14.07.2022 у справі №917/229/22 та ухвалено здійснити її розгляд у порядку письмового провадження без виклику та повідомлення учасників справи. Встановлено позивачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - протягом 15 днів, з урахуванням поштового перебігу, з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, з доказами його надсилання апелянту. Встановлено учасникам справи строк для подання заяв, клопотань, тощо - протягом 15 днів, з урахуванням поштового перебігу, з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

30.09.2022 до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№5565), в якому останній проти апеляційної скарги заперечує, посилаючись на те, що твердження ТОВ «ПК Оріон Груп» щодо виконання своїх зобов`язань по поставці палива ФГ «Низянське» в повному обсязі є безпідставними, а його аргументи про облікові дані програми кредиторської заборгованості підприємства, укладання додаткових угод, залишок безпідставно перерахованих коштів, невитребування сплаченого товару більше двох років -є нікчемними.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом першої інстанції, 13.05.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПК Оріон Груп", продавцем, та Фермерським господарством "Низянське", покупцем, укладено договір купівлі-продажу № 55, згідно з яким продавець зобов`язується передати у власність покупця паливно-мастильні матеріали, надалі - товар, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах цього договору.

Відповідно до п.1.2 договору номенклатура, кількість, ціна та загальна вартість товару, погоджуються сторонами додатково та зазначаються у видаткових накладних на товар, які є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно з п.2.1 договору передача товару проводиться протягом 3 днів з дня замовлення товару, а у випадку здійснення покупцем попередньої оплати товару - протягом трьох календарних днів від дати здійснення попередньої оплати. Поставка товару здійснюється на умовах СРТ. Точна адреса поставки товару погоджується сторонами у кожному окремому випадку додатково шляхом підписання додаткових угод до цього договору або шляхом здійснення сторонами конклюдентних дій, які свідчать про узгодження сторонами базису поставки товару.

Умовами п.3.1 договору передбачено, що ціна кожної конкретної партії товару погоджується сторонами додатково та зазначається у рахунку - фактурі, наданому продавцем. Ціна товару вважається узгодженою сторонами з моменту здійснення покупцем оплати товару за отриманим від продавця рахунком-фактурою.

За змістом п.3.2 договору покупець, у разі узгодження ціни товару, перераховує повну (100%) оплату узгодженої сторонами партії товару на поточний рахунок продавця у розмірі, визначеному у рахунку-фактурі.

Орієнтована вартість товару за цим договором складає 5000000 грн (п.3.3 договору).

Відповідно до п.5.1 договору у випадку форс-мажорних обставин, таких як: пожежа, повінь, землетрус, війна, військові дії, ембарго, блокада, які перешкоджають виконанню договірних зобов`язань, строк виконання договірних зобов`язань, крім зобов`язань по оплаті за товар, відкладається згідно часу, на протязі якого діють такі обставини. Якщо обставини будуть продовжуватись більш ніж 3 (три) місяці, то кожна із сторін матиме право відмовитись виконувати свої договірні зобов`язання, в даному випадку, ні одна із сторін не матиме права вимагати від іншої сторони відшкодування збитків. Сторона, для якої склалася неможливість виконання зобов`язань по договору, повинна негайно повідомити іншу сторону про початок та припинення обставин, які перешкоджають сторонам виконання договору.

Згідно з п.5.2 договору належним доказом наявності вказаних вище обставин буде свідоцтво торгово-промислової палати України за місцем розташування продавця або покупця.

Пунктом 7.1 договору передбачено, що договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2020, але в кожному випадку до виконання сторонами усіх зобов`язань, передбачених цим договором. У випадку якщо жодна із сторін не складає письмового документу про розірвання цього договору, договір вважається пролонгованим ще на 1 рік.

На виконання умов договору відповідач виписав позивачу рахунок на оплату № 496 від 14.05.2020 на суму 149 842,80 грн за паливо дизельне Energy-ДП-Л-Євро5-ВО у кількості 10700,00 л.

Позивач сплатив відповідачу 149 842,80 грн, на підтвердження чого надано банківську виписку по рахунку позивача за період з 01.05.2020 по 31.05.2020, з якої вбачається, що позивачем перераховано на рахунок відповідача 15.05.2020 за документом № 14 суму 130 000,000 грн, 25.05.2020 за документом № 19 -19 842,80 грн, в призначенні платежу зазначено: сплата за дизельне паливо згідно рахунку № 496 від 14.05.2020.

Відповідач поставив позивачу 5190,00 л дизельного палива Energy-ДП-Л-Євро5-ВО на суму 72 680,76 грн, що підтверджується видатковою накладною № 1025 від 18.08.2020; товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 788 від 18.08.2020.

У видатковій накладній № 1025 від 18.08.2020 вказано, що підставою поставки товару є договір № 55 від 13.05.2020 та рахунок на оплату покупцю № 496 від 14.05.2020.

На вказані операції відповідач виписав та зареєстрував у ЄРПН податкові накладні №523 від 15.05.2020 на отримані кошти 130 000,000 грн, №595 від 25.05.2020 на отримані кошти 19 842,80 грн, в яких вказаний вид товару - дизельне паливо Energy-ДП-Л-Євро5-ВО, загальна кількість товару 10700,00 л.

Позивач зазначає, що відповідач виконав свої зобов`язання частково, поставивши позивачу 5190,00 л дизельного палива, поставку 5510,00 л дизельного палива на суму 77 162,00 грн відповідач не здійснив.

31.01.2022 позивач направив на адресу відповідача вимогу щодо поставки залишку дизельного палива Energy-ДП-Л-Євро5-ВО у кількості 5510 л, що підтверджується поштовим повідомленням від 01.02.2022, описом вкладення у цінний лист від 01.02.2022, однак дана вимога залишена з боку відповідача без відповіді, що і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 ч.2 ст.11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.509 ЦК України, ст.173 Господарського кодексу України (надалі ГК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.526 ЦК України, яка кореспондується з ч.1 ст.193 ГК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Правовідносини між сторонами у даній справі виникли на підставі договору купівлі-продажу.

Згідно із ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Статтею 663 ЦК України визначено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ст.599 ЦК України та ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з п.2 ст.693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Як вже зазначалось, 13.05.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПК Оріон Груп" та Фермерським господарством "Низянське" було укладено договір купівлі-продажу № 55, згідно з яким відповідач зобов`язався передати у власність позивача паливно-мастильні матеріали. На виконання умов договору відповідач виписав позивачу рахунок на оплату № 496 від 14.05.2020 на суму 149 842,80 грн за паливо дизельне Energy-ДП-Л-Євро5-ВО у кількості 10700,00 л, який позивачем було сплачено у повному обсязі. Відповідач поставив позивачу 5190,00 л дизельного палива Energy-ДП-Л-Євро5-ВО на суму 72 680,76 грн.

Докази поставки відповідачем решти товару в матеріалах справи відсутні.

ТОВ "ПК Оріон Груп" не заперечує проти того, що за даними його облікової програми у товариства обліковується кредиторська заборгованість перед ФГ «Низянське» на суму 77162,04 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що належним способом захисту позивача може бути повернення відповідачем грошових коштів в розмірі 77162,04 грн, як таких, що знаходяться без достатньої правової підстави у відповідача, і ТОВ «ПК Оріон Груп» не заперечує проти повернення грошових коштів позивачу.

Відповідно до частин 1, 2 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Тобто, зазначена норма застосовується за наявності сукупності таких умов: набуття (збереження) майна (майном також є грошові кошти) однією особою за рахунок іншої; відсутність для цього підстав; або коли така підстава згодом відпала.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції зазначає, що у даному випадку між сторонами було укладено договір купівлі-продажу №55 від 13.05.2020, тобто між сторонами існують договірні відносини, і саме в зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору позивач звернувся до суду з даним позовом про зобов`язання відповідача виконати умови договору у повному обсязі.

Грошові кошти підлягають поверненню на підставі статті 1212 ЦК України у разі відсутності між сторонами договірних відносин, проте, як вже зазначалось, між сторонами існують договірні відносини.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень статті 1212 ЦК України. Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на цій підставі тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Договір № 55 від 13.05.2020 недійсним судом не визнавався, сторони його достроково не розривали. На виконання умов договору позивач здійснив оплату вартості товару у повному обсязі за 10700 л дизельного палива, а відповідач частково поставив товар у кількості 5190,00 л. Поставку 5510,00 л дизельного палива відповідач не здійснив.

Таким чином, відповідач отримав кошти попередньої оплати не безпідставно, а на підставі договору як попередню оплату за товар.

У п.7.1 договору сторони передбачили, що він діє в кожному випадку до виконання сторонами усіх зобов`язань, передбачених цим договором.

За таких обставин, твердження відповідача про невірно обраний позивачем спосіб захисту є необґрунтованими, оскільки відповідно до ч.2 ст.693 ЦК України позивач, як покупець, має право вимагати або передачі товару або повернення суми попередньої оплати.

Стосовно твердження відповідача про недотримання умов п.2.1 договору, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що точна адреса поставки товару погоджується сторонами у кожному окремому випадку додатково шляхом підписання додаткових угод до цього договору або шляхом здійснення сторонами конклюдентних дій, які свідчать про узгодження сторонами базису поставки товару.

Як вже зазначалось судом апеляційної інстанції, на виконання умов договору відповідач здійснив часткову поставку товару згідно видаткової накладної № 1025 від 18.08.2020 Товариству з обмеженою відповідальністю "ПК Оріон Груп" на адресу: вул. Перевозного, буд. 40, с. Мечебилово, Барвінківський район, Харківська область.

В товарно-транспортній накладній на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 788 від 18.08.2020 також вказаний пункт розвантаження товару: вул. Перевозного, буд. 40, с. Мечебилово, Барвінківський район, Харківська область.

Така ж адреса покупця вказана і у договорі № 55 від 13.05.2020.

В листі від 31.01.2022 позивач прохав поставити товар на адресу вул. Перевозного, буд. 40, с. Мечебилово, Барвінківський район, Харківська область, 64712.

Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, вказані докази свідчать, що сторони шляхом вчинення часткової поставки оплаченого товару (конклюдентних дій) узгодили адресу поставки товару, як вказано у п.2.1 договору.

Суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими посилання відповідача на те, що позивач не звертався до відповідача з будь-якими вимогами про неотримання товару за період з травня 2020 до 31.01.2022, оскільки вказані обставини не звільняють останнього від виконання умов договору, враховуючи те, що за твердженням самого відповідача, згідно даних облікової програми у нього обліковується кредиторська заборгованість перед ФГ Низянське на суму 77162,04 грн, що відповідає вартості непоставленого товару на дату виписки рахунку.

Щодо посилання скаржника на те, що ТОВ «ПК Оріон Груп» співпрацювало з ПАТ «Укртатнафта», яке є найбільшим виробником високоякісних нафтопродуктів і саме єдиним у виробництві палива дизельного Energy-ДП-Л-Євро5-ВО, проте внаслідок неодноразових ракетних обстрілів підприємства ПАТ «Укртатнафта» виробничі потужності не працюють, тому є неможливим постачання дизельного палива Energy-ДП-Л-Євро5-ВО, що в свою чергу унеможливлює постачання палива на користь ФГ Низянське , колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.5.1 договору у випадку форс-мажорних обставин, таких як: пожежа, повінь, землетрус, війна, військові дії, ембарго, блокада, які перешкоджають виконанню договірних зобов`язань, строк виконання договірних зобов`язань (крім зобов`язань по оплаті за товар) відкладається згідно часу, на протязі якого діють такі обставини. Якщо обставини будуть продовжуватись більше ніж три місяці, то кожна із сторін матиме право відмовитись виконувати свої договірні зобов`язання, в даному випадку, ні одна із сторін не матиме права вимагати від іншої сторони відшкодування збитків. Сторона для якої склалась неможливість виконання зобов`язань по договору повинна негайно повідомити іншу сторону про початок та припинення обставин, які перешкоджають сторонам виконання договору.

Пунктом 5.2 договору унормовано, що належним доказом наявності вказаних вище обставин буде свідоцтво торгово-промислової Палати України за місцем розташування продавця або покупця.

Доказів наявності неможливості виконання умов договору, як то передбачено п.5.1, 5.2 договору, відповідачем до матеріалів справи не надано.

Статтею 78 ГПК України унормовано, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що відповідачем не доведено достовірними доказами неможливість виконання умов договору, тому дані посилання суд апеляційної інстанції визнає недоведеними та необґрунтованими.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів апеляційного суду вважає висновки Господарського суду Полтавської області законними та обґрунтованими. При цьому, доводи скаржника в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення Господарського суду Полтавської області від 14.07.2022 у справі №917/229/22 без змін як такого, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 269, 270, п.1 статті 275, статтями 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Оріон Груп" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 14.07.2022 у справі №917/229/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 02.11.2022

Головуючий суддя Я.О. Білоусова

Суддя О.А. Пуль

Суддя І.В. Тарасова