03.11.2022Справа № 910/6033/22
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Електротрейдінг Груп»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерговатт»
про стягнення 2.441.762,50 грн
Суддя Сівакова В.В.
секретар судового засідання Носкова А.С.
за участю представників сторін
від позивача Бут Д.В., адвокат за довіреністю № 24/06-05 від 24.06.2022
від відповідача не з`явився
15.07.2022 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Електротрейдінг Груп» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерговатт» про стягнення 2.441.762,50 грн.
Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/6033/22 від 21.07.2022 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання відповідних документів.
25.07.2022 позивачем усунено недоліки позовної заяви шляхом подання до суду відповідних документів.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.08.2022 відкрито провадження у справі № 910/6033/22 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження.
Рішенням Господарського суду міста Києва № 910/6033/22 від 20.10.2022 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерговатт» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Електротрейдінг Груп» 2.441.762,50 грн боргу, 36.626,45 грн витрат по сплаті судового збору.

25.10.2022 від позивача до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерговатт» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Електротрейдінг Груп» 200.000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/6033/22 від 26.10.2022 судове засідання було призначено на 03.11.2022.

Позивач в судовому засіданні вимоги заяви підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання 03.11.2022 не з`явився.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши надані суду докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема до них належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частина 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Стаття 161 Господарського процесуального кодексу України визначає, що заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

У позовній заяві позивачем зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу становить 200.000,00 грн. При цьому позивач зазначив, що докази понесення цих витрат будуть надані суду до закінчення судових дебатів у справі або у відповідності до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Рішення у даній справі оголошено 20.10.2022.

Заява позивача про ухвалення додаткового рішення подана до суду 25.10.2022, тобто в межах встановленого строку на її подання.

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечував проти розміру витрат позивача на правову допомогу в розмірі 200.000,00 грн, оскільки на думку відповідача такий розмір є неспівмірним, необґрунтованим та завищеним до складності справи. Відповідач зазначає, що подані докази не містять дати та перелік послуг, вартість послуг, обсяг робіт наданих адвокатом, часу витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг), обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

За приписами ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

24.06.2022 між позивачем (клієнт) та адвокатом Бут Дмитром Володимировичем (виконавець) укладено договір про надання правничої допомоги № 24/06/22 (далі - договір), відповідно до якого клієнт доручає виконавцю, а виконавець зобов`язується надати клієнту правову допомогу (далі - послуги), з винагороду та за умови відшкодування витрат виконавця в порядку, строки та на умовах, визначених цим догово та додатковими угодами до нього.

В підтвердження того, що Бут Дмитро Володимирович є адвокатом свідчить подане свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 730 від 20.11.2002.

24.06.2022 клієнтом видано довіреність № 24/06-05 на представництво його інтересів адвокатом Бут Дмитром Володимировичем.

Згідно з п. 2.1 договору виконавець надаватиме клієнту послуги з повного правового супроводження питання щодо стягнення дебіторської заборгованості з контрагента, найменування якого буде зазначено у додаткових угодах цього договору, на користь клієнта, включаючи (але не обмежуючись):

- надання усних та письмових консультацій з будь-яких юридичних питань, підготовка меморандумів та юридичних висновків;

- допомога у складанні та оформленні будь-яких юридичних документів;

- підготовка позовних та інших заяв, скарг, клопотань, відзивів, заперечень, письмових пояснень та інших процесуальних документів;

- підготовка апеляційних скарг на судові рішення, касаційних скарг на судові рішення та інших документів правового характеру;

- представництво клієнта в судах загальної юрисдикції усіх інстанцій, господарських судах України усіх інстанцій, згідно з повноваженнями визначеними довіреністю клієнта.

Відповідно до п. 2.3 договору конкретні умови надання послуг, в тому числі конкретні предмет та обсяг послуг, та/або спеціальні умови оплати послуг (далі - спеціальні умови), будуть вказані у належним чином підписаних сторонами додаткових угодах до цього договору. У випадку відмінності спеціальних умов від стандартних умов надання послуг, вказаних у цьому договорі, спеціальні умови матимуть перевагу.

Пунктом 3.3. договору встановлено, що сторони можуть письмово узгодити конкретний розмір гонорару виконавця за надання певних послуг (далі - бюджет) в додаткових угодах до цього договору. В такому разі, узгоджений бюджет буде обов`язковим для сторін, та гонорари підлягатимуть сплаті виключно в межах бюджету.

24.06.2022 укладено додаткову угоду № 1 до договору, відповідно до якої

1. Клієнт доручає, а виконавець зобов`язується надати клієнту правничу допомогу з повного юридичного супроводження стягнення суми боргу з контрагента клієнта Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерговатт» (код юридичної особи: 44395453) на користь клієнта грошових коштів за договором № БГ-21/0278 від 26.07.2021 про участь у балансуючій групі.

2. Клієнт доручає виконавцю здійснити:

- досудову підготовку із зазначеного питання, в тому числі підготовку документів юридичного характеру, підготовку процесуальних документів, тощо, необхідних для стягнення суми боргу, вказаного у п. 1.1. цієї угоди,

- підготувати відповідну позовну заяву до ТОВ «Енерговатт» згідно вимог процесуального закону, подати її до відповідного господарського суду, згідно із встановленою підсудністю,

- здійснювати повне судове представництво інтересів клієнта у відповідному господарському суді першої інстанції.

Пунктом 4 додаткової угоди № 1 від 24.06.2022 сторони, відповідно до п. 3.3. договору домовились про встановлення фіксованого гонорару виконавця на правничу допомогу (бюджету) в сумі 200.000,00 грн незалежно від кількості витраченого часу виконавця на виконання доручення клієнта за цією додатковою угодою.

Пунктами 5, 6 додаткової угоди № 1 від 24.06.2022 сторони узгодили, що гонорар за цією додатковою угодою до договору, сплачується клієнтом на підставі рахунку виконавця протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання. Акт приймання-передачі наданих послуг за договором оформлюється після прийняття рішення у справі господарським судом першої інстанції.

Позивач сплатив адвокату грошові кошти в розмірі 200.000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 719 від 19.08.2022 на суму 25.000,00 грн (згідно рахунку № 1 від 19.08.2022) та платіжним дорученням № 3026 від 24.10.2022 на суму 175.000,00 грн (згідно рахунку № 2 від 21.10.2022).

24.10.2022 між клієнтом та виконавцем складено акт наданих послуг, відповідно якого сторони підтвердили надання послуг за договором № 24/06/22 від 24.06.2022 вартістю 200.000,00 грн. У акті наведено наступний перелік виконаних робіт (наданих послуг).

27.06.2022 - Аналіз документів, наданих клієнтом, аналіз судової практики з аналогічних спорів.

28.06.2022 - Розробка правової позиції.

06.07.2022 - Он-лайн обговорення питань, пов`язаних із підготовкою позовної заяви.

13-14.07.2022 - Підготовка позовної заяви з додатками про стягнення з ТОВ «Енерговатт» на користь клієнта грошових коштів за договором № БГ-21/0278 від 26.07.2021 про участь у балансуючій групі (далі - позовна заява).

15.07.2022 - Направлення копії позовної заяви з додатками відповідачу засобами поштового зв`язку.

15.07.2022 - Подання позовної заяви з додатками до Господарського суду міста Києва.

25.07.2022 - Підготовка заяви про усунення недоліків позовної заяви з додатками у справі № 910/6033/22, повторне відправлення відповідачу копії позовної заяви з додатками, подання заяви про виправлення недоліків позовної заяви до Господарського суду міста Києва.

30.09.-03.10.2022 - Аналіз відзиву на позовну заяву відповідача - ТОВ «Енерговатт», підготовка відповіді на відзив у справі № 910/6033/22.

04.10.2022 - Направлення копії відповіді на відзив відповідача засобами поштового зв`язку, подання відповіді на відзив у справі № 910/6033/22 Господарському суду міста Києва.

07.09.2022, 21.09.2022, 05.10.2022, 20.10.2022 - Представництво інтересів ТОВ «Електротрейдінг Груп» в Господарському суді міста Києва у справі № 910/6033/22.

З огляду на викладене, не приймаються судом до уваги твердження відповідача про відсутність доказів переліку наданих послуг.

Щодо відсутності детального опису здійснених адвокатом витрат часу по кожному із видів наданих послуг, необхідних для надання правничої допомоги, слід зазначити, що за змістом ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України вона запроваджена «для визначення розміру витрат», тоді як сума гонорару адвоката встановлена сторонами договору у фіксованому розмірі, який не залежить від обсягу послуг та витраченого представником позивача часу, а отже, розмір витрат є визначеним. При зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Відповідно до статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09.06.2017, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Разом із тим згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу ).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Суд відзначає, що враховуючи предмет та підстави позовних вимог у справі (лише основний борг за електроенергію за одним актом купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів № ВН-2022/3-44395453 від 31.03.2022), виходячи з характеру спірних правовідносин та обсягів матеріалів позовної заяви, розмір заявлених позивачем витрат на правничу допомогу в сумі 200.000,00 грн є явно завищеними порівняно зі складністю справи та підлягають зменшенню.

Враховуючи те, що позивачем підтверджено правовий статус адвоката, наявність доказів фактичного надання послуг та їх сплати, а також не співмірність розміру витрат із складністю справи, суд дійшов висновку що у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати позивача на правову допомогу покладаються на відповідача частково в сумі 100.000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерговатт» (03168, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 6, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Електротрейдінг Груп» (04074, м. Київ, вул. Вишгородська, 12, оф. 409, ) 100.000 (сто тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 10.11.2022.

СуддяВ.В. Сівакова