ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"02" листопада 2022 р.м. Одеса Справа № 916/1858/22
Господарський суд Одеської області у складі судді Желєзної С.П., розглянувши у порядку письмового провадження заяву приватного підприємства „Артезія (вх. №2-917/22 від 18.10.2022р.) про розподіл судових витрат на правову допомогу, подану по справі за позовом приватного підприємства „Артезія до акціонерного товариства „Одеський припортовий завод про стягнення 80 166,49 грн.,
Рішенням господарського суду Одеської області від 11.10.2022р. позовні вимоги приватного підприємства „Артезія (далі по тексту ПП „Артезія) до акціонерного товариства „Одеський припортовий завод (далі по тексту АТ „ОПЗ) були задоволені частково шляхом присудження до стягнення із відповідача суми основного боргу у розмірі 63 498,00 грн., 3% річних у розмірі 1 017,71 грн., пені у розмірі 4 175,21 грн., збитків від інфляції у розмірі 7 885,72 грн.

18.10.2022р. до господарського суду від ПП „Артезія надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 27 000,00 грн.

Ухвалою суду від 20.10.2022р. заява ПП „Артезія була прийнята до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. При цьому, судом було встановлено відповідачу строк до 28.10.2022р. для подання письмових пояснень на подану позивачем заяву.

31.10.2022р. до суду від АТ „ОПЗ надійшли заперечення за заяву позивача про стягнення витрат на правову допомогу, по тексту яких відповідачем було вказано, що заявлені позивачем до відшкодування витрати на правову допомогу є неспівмірними із обсягом послуг і реальним (дійсним) часом, витраченим на надання відповідних послуг адвокатом, зокрема, такі витрати не відповідають критерію їх розумності та необхідності, враховуючи нескладність даної справи. АТ „ОПЗ наголошено, що фактично представником було складено лише позовну заяву та відповідь на відзив, додаткові докази представником не збирались. Враховуючи категорію даної справи, яка не є складною, дослідження судової практики взагалі не вимагалось. Наведене, за переконанням відповідача, у своїй сукупності свідчить про наявність правових підстав для зменшення розміру витрат, виходячи із загальних засад господарського судочинства та такого принципу як справедливість.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав для ухвалення додаткового рішення, господарський суд виходить із наступного.

Згідно зі ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Слід зазначити, що ПП „Артезія у поданій до суду позовній заяві було повідомлено суду, що попередній розрахунок суми судових витрат на правничу допомогу складає 27 000,00 грн.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Верховний Суд у постанові від 06.10.2020р. по справі № 922/376/20 дійшов висновку, що оскільки в процедурі спрощеного провадження стадія судових дебатів відсутня, то вимога ч. 8 ст. 129 ГПК України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат до закінчення судових дебатів - не може розповсюджуватися на сторін у справі, яка розглядається у спрощеному провадженні. Водночас в даному випадку до правовідносин сторін підлягає застосуванню інша вимога ч. 8 ст. 129 ГПК України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Рішенням господарського суду Одеської області від 11.10.2022р. позовні ПП „Артезія було задоволено частково.

18.10.2022р. канцелярією суду було зареєстровано заяву ПП „Артезія про ухвалення додаткового рішення. При цьому, вказана заява була сформована в системі Електронний суд 17.10.2022р.

Таким чином, ПП „Артезія з дотриманням вимог ч. 8 ст. 129 ГПК України, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду було подано до суду заяву про розподіл витрат на правову допомогу.

На підтвердження понесення витрат на правову допомогу ПП „Артезія було надано суду договір про надання правової допомоги №24/07 від 24.07.2022р., укладений між позивачем та адвокатом Важеніною С.А.; акт приймання-передачі наданих послуг від 14.10.2022р. до договору №24/07 від 24.07.2022р.

З наданого суду договору про надання правової допомоги №24/07 від 24.07.2022р. вбачається, що він був укладений для представництва інтересів позивача у справі про стягнення із відповідача заборгованості за договором поставки №903ет/ВГМ від 13.09.2021р., стягнення заборгованості за яким і було предметом спору по даній справі.

Пунктом 2.1 договору про надання правової допомоги №24/07 від 24.07.2022р. визначено, що на виконання договору, Клієнт надає право та уповноважує Виконавця на наступне: надавати Клієнту правову допомогу, здійснювати його представництво, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків Клієнта в господарському, її органах державної влади, органах місцевого самоврядування, підприємствах, установах, організаціях, перед фізичними га юридичними особами, здійснювати захист прав та законних інтересів при виконанні судових рішень, в тому числі право оскаржувати рішення, дії та бездіяльність органів, їх службових і посадових осіб; отримувати письмові висновки фахівців з питань, що потребують спеціальних знань; збирати відомості про факти, які можуть бути використані як докази; запитувати і отримувати документи або їх копії від підприємств, установ, організацій, об`єднань, а від громадян за їх згодою; застосовувати науково-технічні засоби відповідно до чинного законодавства України: подавати та отримувати від імені Клієнта документи, в тому числі заяви, скарги, листи тощо.

Відповідно до п. п. 4.1, 4.2 договору про надання правової допомоги №24/07 від 24.07.2022р. винагорода Виконавця за надання правової допомоги (гонорар) за цим договором становить 27 000 (двадцять сім тисяч) гривень за розгляд справи у суді першої інстанції. Розмір винагороди складає тверду суму, не залежить від об`єму виконаних адвокатом робіт. Інші умови оплати можуть визначатися в додатковій угоді/додаткових угодах, що є невід`ємною частиною договору. Факт надання послуг за цим договором підтверджується Актом приймання-передачі наданих послуг. Гонорар підлягає сплаті протягом 30 банківських днів з моменту підписання сторонами відповідного акту приймання-передачі наданих послуг на підставі виставленого рахунку.

Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019р. по справі №922/445/19 дійшла висновку, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами.

14.10.2022р. між позивачем та адвокатом Важеніною С.А. було підписано акт приймання-передачі наданих послуг до договору №24/07 від 24.07.2022р., з якого вбачається, що адвокатом були надані наступні юридичні послуги: збирання та аналіз доказів, необхідних для підписання позовної заяви; аналіз актуальної судової практики; написання та подання позовної заяви, підготовка відповіді на відзив. Вартість наданих позивачу послуг складає 27 000,00 грн.

Відповідно до ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1, 2 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Вирішуючи питання про розмір витрат на правову допомогу адвоката, який має бути присуджений до стягнення на користь ПП „Артезія, господарський суд вважає за необхідне надати правову оцінку доводам відповідача про наявність підстав для зменшення заявлених до стягнення витрат.

Господарський суд зазначає, що до переліку наданих позивачу юридичних послуг включено як збирання та аналіз доказів необхідних для підготовки позову, так і аналіз актуальної судової практики.

Проте, до позовної заяви ПП „Артезія були додані докази, оригінали яких зберігаються у позивача, що було безпосередньо зазначено у позовній заяві, а, отже, фактично збирання доказів полягало у отримання адвокатом оригіналів/копій документів для ознайомлення з ними з метою підготування позову.

Господарським судом відхиляється посилання на аналіз представником актуальної судової практики для підготування позовної заяви, оскільки по тексту позову є посилання на постанову Верховного Суду України, прийняту у 2014р.; на чотири постанови Верховного Суду, прийняті у 2018р., одну постанову 2019р. та одну постанову 2021р.

Таким чином, зазначені по тексту акту приймання-передачі наданих послуг від 14.10.2022р. посилання на збирання доказів та аналіз судової практики, ознайомлення з якої взагалі не було обов`язковим з огляду на предмет позову та надані докази, судом оцінюються критично.

З огляду на викладене, господарський суд доходить висновку, що присудження до стягнення із АТ „ОПЗ на користь ПП „Артезія витрат на правову допомогу у розмірі 27 000,00 грн., що складає 33% від ціни позову, не відповідає критеріям реальності таких витрат, обґрунтованості та пропорційності до характеру даного спору у розумінні приписів ст. 129 ГПК України, а, отже, задоволення вимог позивача у повному обсязі матиме наслідком покладення на відповідача надмірного тягарю.

Підсумовуючи вищевикладене, враховуючи часткове задоволення заявлених ПП „Артезія позовних вимог, господарський суд доходить висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення клопотання позивача шляхом присудження до стягнення із АТ „ОПЗ витрат на правову допомогу у сумі 10 000,00 грн., розмір яких є розумним, справедливим та співмірним із обсягом наданих представником послуг. В іншій частині заяви ПП „Артезія необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 86, 123, 126, 129, 221, 236 238, 244, ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Заяву приватного підприємства „Артезія про розподіл судових витрат задовольнити частково.

2. Стягнути з акціонерного товариства „Одеський припортовий завод /65481, Одеська обл., місто Южне, вул. Заводська, буд. 3; ідентифікаційний код 00206539/ на користь приватного підприємства „Артезія /02121, м. Київ, вул Декабристів, буд. 5, кв. 258; ідентифікаційний код 33738395/ витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн. /десять тисяч грн. 00 коп./.

3. В решті вимог відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст додаткового рішення складено 02.11.2022р.

Суддя С.П. Желєзна