ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2022м. ДніпроСправа № 904/1522/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче об`єднання "Созидатель", м. Дніпро

про стягнення суми основного боргу у розмірі 521 572,03 грн., пені у розмірі 1 637,93 грн., 3% річних у розмірі 245,69 грн. та інфляційної складової у розмірі 5 314,16 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

Без участі представників сторін.

РУХ СПРАВИ.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче об`єднання "Созидатель" про стягнення суми основного боргу у розмірі 521572,03 грн., пені у розмірі 1 637,93 грн., 3% річних у розмірі 245,69 грн. та інфляційної складової у розмірі 5 314,16 грн.

Ухвалою суду від 20.06.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі. Справу № 904/1522/22 ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

Позивач зазначив, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" (надалі - постачальник) та Приватним акціонерним товариством "Науково-виробниче об`єднання "Созидатель" (надалі - споживач) було укладено договір постачання електричної енергії споживачу від 20.12.2018 (надалі - договір).

Пунктом 2.1 договору визначено, що за цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Пунктом 5.1 договору встановлено, що споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору.

Позивач зазначив, що виконав умови договору, за період з січня по лютий 2022 року поставив відповідачу електричну енергію на суму 521 572,03 грн.

Пунктом 5.5 договору встановлено, що розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Відповідно до п. 5.7 договору, оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 робочих днів з моменту отримання його споживачем, або протягом 5 робочих днів від дати, зазначеній в комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого споживачем.

Згідно з п. 5.2 заяви-приєднання, рахунок за фактично відпущену електричну енергію надається постачальником споживачу не пізніше п`ятого робочого дня з дати завершення розрахункового періоду. Надані постачальником рахунки за фактично відпущену електричну енергію підлягають оплаті споживачем протягом п`яти робочих днів з дати отримання.

Пунктом 5.3 заяви-приєднання передбачено, що остаточний рахунок здійснюється не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

Позивач вказав, що виставив відповідачу відповідні рахунки на оплату № 25 від 31.01.2022 за січень 2022 року та № 97 від 31.03.2022 за лютий 2022 року.

За таких обставин, за розрахунком позивача, відповідач мав оплатити вартість спожитої електричної енергії у розмірах:

- 332 134,81 грн. за січень 2022 року у строк до 14.02.2022 включно;

- 189 437,22 грн. за лютий 2022 року у строк до 15.04.2022 включно.

Однак, відповідач, за твердженням позивача, порушив свої зобов`язання за договором і не оплатив поставлену позивачем електричну енергію у встановлені строки.

За таких обставин, на думку позивача, у Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче об`єднання "Созидатель" утворилась заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" у розмірі 521 572,03 грн.

За порушення виконання грошового зобов`язання позивач нарахував відповідачу до сплати пеню у розмірі 1 637,93 грн., 3% річних у розмірі 245,69 грн. та інфляційну складову у розмірі 5314,16 грн.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач відзиву на позов не надав.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу за договором про постачання електричної енергії споживачу від 20.12.2018 у розмірі 521 572,03 грн., пені у розмірі 1 637,93 грн., 3% річних у розмірі 245,69 грн. та інфляційної складової у розмірі 5 314,16 грн.

Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити, які саме правовідносини склались між сторонами, які взаємні права та обов`язки виникли між сторонами (який обсяг електричної енергії був поставлений), чи мало місце порушення будь-яких зобов`язань (чи була оплачена поставлена електрична енергія, у якому обсязі), які саме зобов`язання порушені боржником, яке право чи інтерес кредитора порушено, які наслідки порушення зобов`язань боржником.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" (надалі - постачальник) та Приватним акціонерним товариством "Науково-виробниче об`єднання "Созидатель" (надалі - споживач) було укладено договір постачання електричної енергії споживачу від 20.12.2018 (надалі - договір).

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі цього договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст.193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Згідно з п. 13.1 договору, цей договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набуває чинності з дати подання споживачем заяви приєднання, якщо інше не встановлено комерційною пропозицією.

Так, відповідно до п. 10.1 заяви-приєднання до договору постачання електричної енергії споживачу від 20.12.2018 (надалі заява-приєднання), цей договір укладається на строк 1 рік та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) споживачем заяви-приєднання, яка є додатком 1 до договору, та оплати рахунку, визначеного в п. 5.1 комерційної пропозиції.

Пунктом 10.2 заяви-приєднання передбачено, що договір вважається продовженим на кожен календарний рік, якщо за 21 день до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або про перегляд його умов.

Пунктом 2.1 договору визначено, що за цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Пунктом 5.1 договору встановлено, що споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 202 Господарського кодексу України та статтею 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Позивач виконав умови договору, за період з січня по лютий 2022 року поставив відповідачу електричну енергію на суму 521 572,03 грн.

Пунктом 5.5 договору встановлено, що розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Відповідно до п. 5.7 договору, оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 робочих днів з моменту отримання його споживачем, або протягом 5 робочих днів від дати, зазначеній в комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого споживачем.

Згідно з п. 5.2 заяви-приєднання, рахунок за фактично відпущену електричну енергію надається постачальником споживачу не пізніше п`ятого робочого дня з дати завершення розрахункового періоду. Надані постачальником рахунки за фактично відпущену електричну енергію підлягають оплаті споживачем протягом п`яти робочих днів з дати отримання.

Пунктом 5.3 заяви-приєднання передбачено, що остаточний рахунок здійснюється не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

Так, позивач виставив відповідачу відповідні рахунки на оплату № 25 від 31.01.2022 за січень 2022 року та № 97 від 31.03.2022 за лютий 2022 року.

Разом з цим, докази направлення позивачем та/або отримання відповідачем таких рахунків в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, відповідач мав оплатити вартість спожитої електричної енергії саме у строки, визначені пунктом 5.3 заяви-приєднання. А саме:

- 332 134,81 грн. за січень 2022 року у строк до 21.02.2022 включно (з урахуванням ч. 5. ст. 254 ЦК України);

- 189 437,22 грн. за лютий 2022 року у строк до 21.03.2022 включно (з урахуванням ч. 5. ст. 254 ЦК України).

Однак, відповідач порушив свої зобов`язання за договором і не оплатив поставлену позивачем електричну енергію у встановлені строки.

За таких обставин, у Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче об`єднання "Созидатель" утворилась заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" у розмірі 521 572,03 грн.

А отже, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 521 572,03 грн. є обґрунтованими.

Пунктом 7.1 заяви-приєднання встановлено, що у разі, якщо споживач порушив терміни оплати (попередня оплата/остаточний розрахунок), споживачу нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ,яка діє на день прострочення, за кожен день прострочення, без обмеження періоду її нарахування, до дати повної оплати.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

На підставі п. 7.1 заяви-приєднання позивач нарахував пеню за порушення споживачем строків оплати електричної енергії, спожитої у січні 2022 року, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за загальний період з 15.02.2022 по 23.02.2022 на суму 1 637,93 грн.

Перевіривши розрахунок, доданий до позову, суд встановив, що позивачем при здійсненні нарахування пені було неправильно визначено періоди такого нарахування.

Як було вказано вище, відповідач мав оплатити вартість спожитої у січні 2022 року електричної енергії на суму 332 134,81 грн. у строк до 21.02.2022 включно (з урахуванням ч. 5. ст. 254 ЦК України).

За розрахунком суду, пеня на суму боргу 332 134,81 грн. за період з 22.02.2022 по 23.02.2022 становить 363,98 грн.

А отже, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" про стягнення пені є обґрунтованими у розмірі 363,98 грн.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач, за порушення споживачем строків оплати електричної енергії, спожитої у січні 2022 року, нарахував до сплати 3% річних у розмірі 245,69 грн. за період з 15.02.2022 по 23.02.2022 та інфляційну складову у розмірі 5 314,16 грн. за період з 15.02.2022 по 23.02.2022.

Перевіривши розрахунок 3% річних, доданий до позову, суд встановив, що позивачем при здійсненні нарахування 3% річних було неправильно визначено періоди такого нарахування.

За розрахунком суду, 3% річних на суму боргу 22 708,09 грн. за період з 15.01.2019 по 18.11.2019 становлять 574,86 грн.

Як було вказано вище, відповідач мав оплатити вартість спожитої у січні 2022 року електричної енергії на суму 332 134,81 грн. у строк до 21.02.2022 включно (з урахуванням ч. 5. ст. 254 ЦК України).

За розрахунком суду, 3% річних на суму боргу 332 134,81 грн. за період з 22.02.2022 по 23.02.2022 становлять 54,60 грн.

А отже, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" про стягнення 3% річних є обґрунтованими у розмірі 54,60 грн.

Перевіривши розрахунок інфляційної складової, доданий до позову, суд встановив, що позивачем при здійсненні нарахування не було враховано, що індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

В Рекомендаціях Верховного Суду України відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ від 03.04.1997 № 62-97р зазначено, що сума, внесена в період з 1 по 15 число відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця.

За таких обставин, інфляційна складова за порушення відповідачем грошового зобов`язання, строк виконання якого настав 21.02.2022 може нараховуватись починаючи з березня 2022 року.

А отже, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" про стягнення інфляційної складової за період з 15.02.2022 по 23.02.2022 є необґрунтованими.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається позивач, доводяться договором постачання електричної енергії споживачу (том 1, а.с. 8 - 12), заявою-приєднання до договору (том 1, а.с. 13 - 16), рахунками на оплату (том 1, а.с. 17 - 18), вимогою з доказами направлення (том 1, а.с. 19 - 22), листом від 27.04.2022 № 16643/DNEP (том 1, а.с. 23, 38), листом від 25.05.2022 № 16090/1001 (том 1, а.с. 24), доказами направлення листа № 554/380-05 від 20.05.2022 (том 1, а.с. 39 - 40).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у частині стягнення суми основного боргу у розмірі 521 572,03 грн., пені у розмірі 363,98 грн., 3% річних у розмірі 54,60 грн.

У задоволенні позовних вимог про стягнення пені у розмірі 1 273,95 грн., 3% річних у розмірі 191,09 грн. та інфляційної складової у розмірі 5 314,16 грн. слід відмовити.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору слід розподілити пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче об`єднання "Созидатель" (місце реєстрації: 49000, м. Дніпро, вул. А. Фарба, буд. 4; ідентифікаційний код: 13416334) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" (місце реєстрації: 49044, м. Дніпро, вул. Моссаковського Володимира, буд. 7; ідентифікаційний код: 42082379) суму основного боргу у розмірі 521 572,03 грн., пеню у розмірі 363,98 грн., 3% річних у розмірі 54,60 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 7 829,85 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відмовити у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 1 273,95 грн., 3% річних у розмірі 191,09 грн. та інфляційної складової у розмірі 5 314,16 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження. Рішення може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 31.10.2022.

Суддя М.О. Ніколенко