УХВАЛА

м. Київ

02.11.2022Справа № 910/8823/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., за участі секретаря судового засідання Зайченко О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Малинська фабрика спеціального паперу" (11600, Житомирська обл., м. Малин, вул. Неманихіна, 2)

до Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 19),

Акціонерного товариства "Житомиробленерго" (10008, м. Житомир, вул. Пушкинська, 32/8)

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

за участю представників сторін:

від позивача: Саланенко В.Ю.

від відповідача-1: Шостак В.С.

від відповідача-2: Приведьон В.М.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Малинська фабрика спеціального паперу" з позовом до Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України, Акціонерного товариства "Житомиробленерго" про:

- визнання протиправними дій Акціонерного товариства "Житомиробленерго" щодо застосування тарифів та послуги з розподілу електричної енергії для Товариства з обмеженою відповідальністю "Малинська фабрика спеціального паперу" для ІІ (другого) класу напруги;

- зобов`язання АТ "Житомиробленерго" здійснити перерахунок вартості наданої послуги з розподілу електричної енергії за період з січня 2022 року по дату ухвалення рішення суду шляхом застосування тарифів на послуги з розподілу електричної енергії для ТОВ "Малинська фабрика спеціального паперу" для І (першого) класу напруги;

- визнання протиправним та скасувати роз`яснення члена Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики, що надіслані АТ "Житомиробленерго" листом від 31.12.2021 №15538/17.2.1/7-21.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.09.2022 на підставі ст. 174 Господарського процесуального кодексу України позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Малинська фабрика спеціального паперу" було залишено без руху.

29.09.2022 до загального відділу діловодства господарського суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви, відповідно до якої позивачем усунуто недоліки, зазначені в ухвалі Господарського суду міста Києва від 14.09.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні 02.11.2022.

18.10.2022 на електронну адресу суду надійшов відзив Акціонерного товариства "Житомиробленерго".

24.10.2022 через загальний відділ діловодства суду надійшов відзив Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України.

26.10.2022 на електронний суд надійшла заява позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

28.10.2022 на електронну адресу суду надійшла відповідь позивача на відзив відповідача-1.

01.11.2022 на електронну адресу суду надійшли заперечення Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України на відповідь на відзив.

У судовому засіданні 02.11.2022, заслухавши представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасувати роз`яснення члена Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики, що надіслані АТ "Житомиробленерго" листом від 31.12.2021 №15538/17.2.1/7-21, та про направлення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Малинська фабрика спеціального паперу" до Акціонерного товариства "Житомиробленерго" за підсудністю до Господарського суду Житомирської області, з огляду на таке.

Відповідно до приписів ст. 15 Цивільного кодексу України кожна сторона має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло як таке, порушення права пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

За приписами процесуального законодавства захисту в господарському суді підлягає не лише порушене суб`єктивне право, а й охоронюваний законом інтерес.

Як роз`яснив Конституційний Суд України своїм рішенням від 01.12.2004 №18-рп/2004 у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес), поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається у частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" (інтерес у вузькому розумінні цього слова), означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним. Поняття "охоронюваний законом інтерес" у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" має один і той же зміст.

У рішенні Конституційного Суду України дано офіційне тлумачення поняття "охоронюваний законом інтерес", як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Тобто, інтерес позивача має бути законним, не суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам та відповідати критеріям охоронюваного законом інтересу, офіційне тлумачення якого дано в резолютивній частині вказаного рішення Конституційного Суду України.

З позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Малинська фабрика спеціального паперу" вбачається, що інтереси позивача полягають у визнанні протиправним та скасуванні роз`яснення члена Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України, які були надіслані АТ "Житомиробленерго" листом від 31.12.2021 №15538/17.2.1/7-21.

При цьому, суд звертає увагу, що роз`яснення відповідача-1, які надсилались відповідачу-2 листом від 31.12.2021 №15538/17.2.1/7-21, є відповіддю на звернення, що не містить ознак ані нормативного акта, ані акта індивідуальної дії, а тому не є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке б породжувало певні правові наслідки, спрямовані на регулювання тих чи інших суспільних відносин і мало б обов`язковий характер для позивача.

Таким чином, оскільки оскаржуване роз`яснення, оформлене листом від 31.12.2021 №15538/17.2.1/7-21, не є рішенням Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України, а лише відповіддю на звернення AT «Житомиробленерго», тобто, свідчить про відсутності оспорюваного правочину як такого, наведені позовні вимоги у даній справі не вирішують будь-якого юридичного спору про право або інтерес позивача, та не можуть бути предметом розгляду судів, оскільки не породжує жодних правових наслідків для позивача.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 у справі № 522/12901/17-ц відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

При цьому Велика Палата Верховного Суду зазначає, що поняття "спір, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства" слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Таку правову позицію висловлено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 800/559/17, від 03 квітня 2018 року у справі № 9901/152/18 та від 30 травня 2018 року у справі № 9901/497/18.

Поняття "юридичний спір" має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття "спір про право" (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, ЄСПЛ зазначає, що відповідно до духу зазначеної Конвенції поняття "спір про право" має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Отже, суд має розглядати лише такий спір, у якому позовні вимоги можуть бути або задоволені, чим спір по суті буде вичерпано, або в їх задоволенні може бути відмовлено. У тому ж разі якщо за змістом заявлених позовних вимог (а не з огляду на обставини справи) задоволення позову є неможливим, немає, як видається, підстав стверджувати про наявність юридичного спору. Суд повинен ухвалювати рішення, яким вичерпувати конфлікт між сторонами, а не давати одній зі сторін за відсутності для цього юридичних підстав сподівання на те, що вона в майбутньому отримає бажане для неї рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.10.2020 у справі № 369/10789/14-ц.

Відсутність оспорюваного правочину свідчить про відсутність предмета спору та як наслідок заявлена позивачем у цій справі вимога не приводить до поновлення будь-якого порушеного права позивача та, у разі її задоволення, не може бути виконана.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

За наведених обставин суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі в частині вимог про визнання протиправним та скасування роз`яснення члена Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України, що надіслані АТ "Житомиробленерго" листом від 31.12.2021 №15538/17.2.1/7-21.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Пунктом 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Отже, позивачу підлягає поверненню сплачена ним сума судового збору за позовну вимогу про визнання протиправним та скасування роз`яснення у розмірі 2 481,00 грн.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Господарського процесуального кодексу України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Статтею 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" визначено, що Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи.

Як вбачається із позовної заяви та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням Акціонерного товариства "Житомиробленерго" є: 10008, м. Житомир, вул. Пушкинська, 32/8.

У відповідності до вимог пункту 1 частини 1 статті 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення (частина 3 статті 31 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, приймаючи до уваги, що місцезнаходженням Акціонерного товариства "Житомиробленерго" є м. Житомир, позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Малинська фабрика спеціального паперу» до Акціонерного товариства «Житомиробленерго» про визнання протиправними дій Акціонерного товариства «Житомиробленерго» щодо застосування тарифів та послуги з розподілу електричної енергії для Товариства з обмеженою відповідальністю «Малинська фабрика спеціального паперу» для II (другого) класу напруги та зобов`язання AT «Житомиробленерго» здійснити перерахунок вартості наданої послуги з розподілу електричної енергії за період з січня 2022 року по дату ухвалення рішення суду шляхом застосування тарифів на послуги з розподілу електричної енергії для ТОВ «Малинська фабрика спеціального паперу» для І (першого) класу напруги підлягає передачі за підсудністю до Господарського суду Житомирської області.

Керуючись ст. 31, 130, 231, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Малинська фабрика спеціального паперу» до Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправним та скасування роз`яснення члена Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики, що надіслані AT "Житомиробленерго" листом від 31.12.2021 №15538/17.2.1/7-21.

2. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Малинська фабрика спеціального паперу» (11600, Житомирська обл., м. Малин, вул. Неманихіна, 2, ідентифікаційний код 32876028) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 2 481 грн 00 коп., що був сплачений згідно з платіжним дорученням №4022 від 27.09.2022, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи.

3. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Малинська фабрика спеціального паперу» до Акціонерного товариства «Житомиробленерго» про визнання протиправними дій Акціонерного товариства «Житомиробленерго» щодо застосування тарифів та послуги з розподілу електричної енергії для Товариства з обмеженою відповідальністю «Малинська фабрика спеціального паперу» для II (другого) класу напруги та зобов`язання AT «Житомиробленерго» здійснити перерахунок вартості наданої послуги з розподілу електричної енергії за період з січня 2022 року по дату ухвалення рішення суду шляхом застосування тарифів на послуги з розподілу електричної енергії для ТОВ «Малинська фабрика спеціального паперу» для І (першого) класу напруги передати за підсудністю до Господарського суду Житомирської області.

Ухвала набирає законної сили 02.11.2022 року та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги у строк визначений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 07.11.2022

Суддя Л. Г. Пукшин