ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/2115/22

Господарський суд Одеської області у складі:

судді В.С. Петрова

при секретарі судового засідання К.С. Пірожковій

за участю представників:

від позивача Ашихмін І.М.,

від відповідача Турченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія до Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району про стягнення заборгованості в сумі 2603275,21 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району про стягнення заборгованості за спожиту активну електричну енергію в сумі 2603275,21 грн., посилаючись на наступне.

19.04.2021 р. за результатами проведеної процедури закупівлі електричної енергії, Білгород-Дністровська квартирно-експлуатаційна частина району та ТОВ ООЕК уклали в письмовій формі договір про закупівлю електричної енергії з розподілом № 94 на строк, зазначений в п. 13.1 договору та в комерційній пропозиції, яку обрав споживач.

Згідно укладеного договору про закупівлю електричної енергії у постачальника № 94, учасник (постачальник) продає електричну енергію замовнику для забезпечення потреб електроустановок замовника, а замовник оплачує учаснику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору на умовах комерційної пропозиції № ПВЦ: Індивідуальна комерційна пропозиція, яка є додатком 3 до договору.

Позивач зазначає, що згідно положень п. 13.1 договору, останній укладається на строк до 31.12.2021р., та набирає чинності з 01.05.2021 р.

Додатковою угодою № 11 до договору від 03.12.2021 р. позивачем та відповідачем було змінено ціну за електричну енергію за 1 кВт*год та викладено додаток №3 Комерційна пропозиція ПВЦ-Індивідуальна комерційна пропозиція у новій редакції.

Також позивач зазначає, додатковою угодою № 13 до договору від 30.12.2021 р. пункт 13.1 договору викладено у новій редакції та зазначено, що договір набирає чинності з 01.05.2021 р. та діє до 01.03.2022р., а в частині розрахунків до повного їх завершення.

Наразі позивач посилається на положення п. 4.3 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 р. (Правила, ПРРЕЕ), згідно яких дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленим Кодексом комерційного обліку.

Також позивач зазначає, що відповідно до п. 5 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 р. оператор системи надає послуги комерційного обліку споживачам. За п. 8.6.1 Кодексу комерційного обліку, що затверджений постановою НКРЕКП № 311 від 14.03.2018 р., зчитування показів лічильників провадиться постачальником послуг комерційного обліку (ППКО), або Оператором системи, або споживачем та передаються Адміністратору комерційного обліку (АКО) для проведення розрахунків та виставлення рахунків учасникам ринку на основі фактичних даних комерційного обліку.

Згідно п. 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються за даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку.

Позивач повідомляє, що на даний час на підставі п. 10 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 р. функції оператора комерційного обліку покладені на оператора системи розподілу у межах території своє ліцензованої діяльності, а саме АТ ДТЕК Одеські електромережі та АТ Укрзалізниця.

Так, за розрахунковий період січня 2022 року ТОВ ООЕК від АТ ДТЕК Одеські Електромережі та АТ Укрзалізниця як операторів системи розподілу були отримані дані щодо фактичного споживання електричної енергії Білгород-Дністровською квартирно-експлуатаційною частиною району. З отриманих даних вбачається, що за договором № 94 у січні 2022 р. Білгород-Дністровською квартирно-експлуатаційною частиною району було спожито 632410 кВт./год. електричної енергії на загальну вартість 2912703,43 грн. у т.ч. ПДВ.

На підставі вищезазначених даних, ТОВ ООЕК було виписано відповідачу та надіслано засобами поштового зв`язку рахунок за спожиту електричну енергію № 94, акт прийняття-передавання товарної продукції разом із супровідним листом, які, як зазначає позивач, отримані представником відповідача.

В п. 5.7 договору передбачено, що оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений в рахунку, який не може бути меншим 10 робочих днів з моменту отримання його споживачем.

Згідно з п. 4 комерційної пропозиції (викладеної у редакції додаткової угоди №6), клієнт здійснює оплату протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунку та акту прийняття-передавання товарної продукції, грошовими коштами на рахунок ТОВ ООЕК.

За ствердженнями позивача, відповідачем було здійснено часткову оплату за спожиту у спірний період електричну енергію на загальну суму 309428,22 грн., у зв`язку з чим залишок основного боргу за спожиту електроенергію станом на дату подачі позову складає 2603275,21 грн. (2912703,43 грн. 309428,22 грн.).

Отже, відсутність своєчасної та повної оплати Білгород-Дністровською квартирно-експлуатаційною частиною району вартості спожитої активної електричної енергії у розмірі 2603275,21 грн. стало підставою для звернення ТОВ ООЕК із заявленим позовом до суду.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 05.09.2022 р. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/2115/22, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження, при цьому підготовче засідання призначено на 29 вересня 2022 р.

22.09.2022 р. від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на наступне. Відповідно умов п. 2.1, 2.4 договору про закупівлю електричної енергії від 19.04.2021 р. № 94 позивач зобов`язувався поставити відповідачу у 2021 році електричну енергію для задоволення потреб електроустановок, Білгород-Дністровська КЕЧ району зобов`язалась прийняти та оплатити вартість електричної енергії у розмірах та порядку, що визначені договором. Строк постачання електричної енергії з 01.05.2021р. по 31.12.2021 р. Відповідно умов п. 5.1 договору (у редакції додаткової угоди №12 від 28.12.2021 р.) ціна цього договору на травень-грудень 2021 року становить 8540639,80 грн. За умовами додаткової угоди № 13 від 30.12.2021 до договору №94 від 19.04.2021 р. сторони дійшли згоди про те, що договір діє до 01.03.2022 року, а в частині розрахунків - до повного їх завершення.

Наразі відповідач посилається на п. 6 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», яким передбачено, що дія договору про закупівлю може бути продовжена на строк, достатній для проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі на початку наступного року в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в початковому договорі про закупівлю, укладеному в попередньому році, якщо видатки на досягнення цієї цілі затверджено в установленому порядку.

Так, відповідач вказує, що з урахуванням зазначених приписів Закону, приймаючи до уваги суму, визначену в початковому договорі про закупівлю 8540639,80 грн. та обсяги споживання за травень - грудень 2021 (8 місяців) 27 січня 2022 року сторонами було укладено додаткову угоду №14 до договору №94, якою було збільшено суму договору від 19.04.2021 №94 на 1708127,96 грн. на період дії договору, тобто до 01.03.2022 року з урахуванням того, що між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов (ст.180, ч.7 ст.275 ГК України, ч.б ст. 41 Закону «Про публічні закупівлі»).

За ствердженнями відповідача, на виконання умов договору № 94 від 19.04.2021 р. (у редакції додаткової угоди №14 від 27.01.2022 р.) Білгород-Дністровською КЕЧ району проведено оплату за спожиту електричну енергію по додатковій угоді в сумі 1708127,96 грн., у тому числі за січень 2022 року в сумі 309428,22 грн. (умови додаткової угоди № 11 до договору № 94 від 19.04.2021 р.).

Поряд з цим відповідач наголошує, що Білгород-Дністровська КЕЧ району є бюджетною установою, яка провадить діяльність згідно із положенням про Білгород-Дністровську квартирно-експлуатаційну частину району, яке затверджене наказом командувача Сил Логістики ЗС України головним завданням якої є реалізація у військах, дислокованих у межах відповідальності КЕЧ району з питань квартирно-експлуатаційного забезпечення з метою підтримання військ у стані високої бойової та мобілізаційної готовності за КВЕД. визначеними у Довідці № 37/06 ЄДРПОУ (види діяльності за КВЕД - 75.22.0 - ОБОРОНА) та згідно ст. ст. 14 Закону України Про Збройні сили України від 05.10.2000 р. № 2019-ІІІ земля, води, інші природні ресурси, а також майно закріплені за військовими частинами, установами та організаціями Збройних Сил України, є державною власністю, належать їм на праві оперативного управління.

При цьому відповідач посилається на п. 14.1. наказу Міністерства Оборони України 03.07.2013 р. № 448 Про затвердження Положення про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України, за яким фінансування квартирно-експлуатаційних витрат здійснюється відповідними розпорядниками коштів у межах асигнувань, затверджених кошторисами та планами асигнувань загального та спеціального фондів державного бюджету України, за схемою: Департамент фінансів МО України - КЕУ - КЕВ (КЕЧ), Департамент фінансів МО України - КЕУ (КЕВ, КЕЧ, військові частини), у зв`язку із чим будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення (ст. 23 Бюджетного кодексу України).

Наразі відповідач зазначає, що неможливість виконання вимог позивача обумовлене імперативними приписами п.1.3 ч.2 ст.49 Бюджетного кодексу України, згідно з яким Казначейство України здійснює платежі за дорученнями розпорядників бюджетних коштів у разі наявності відповідного бюджетного зобов`язання для платежу у бухгалтерському обліку виконання бюджету; наявності у розпорядників бюджетних коштів відповідних бюджетних асигнувань. Окрім того, відповідач звертає увагу суду, що п.11.3., 11.6, 11.8 наказу Міністерства Фінансів України від 24.12.2012 р. № 1407 Про затвердження Порядку казначейського обслуговування державного бюджету за витратами, передбачено, що органи Казначейства здійснюють платежі на підставі платіжних доручень за дорученнями розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів у разі наявності в обліку відповідного бюджетного зобов`язання та бюджетного фінансового зобов`язання у межах залишків на рахунках для обліку відкритих асигнувань. Таким чином, платіжне доручення не приймається до виконання у разі: відсутності або недостатності невикористаних відкритих асигнувань у частині загального та спеціального фондів державного бюджету та відсутності або недостатності коштів (у частині власних надходжень бюджетних установ) на відповідних рахунках розпорядників бюджетних коштів.

Також відповідач звертає увагу на те, що згідно положень ч. 3 ст. 5 Закону України Про господарську діяльність у Збройних силах України від 21 вересня 1999 р. № 1076-ХІУ та бюджетного законодавства, суб`єкт господарської діяльності за своїми зобов`язаннями відповідає коштами, що надходять на її рахунок по відповідних статтях кошторису (крім захищених статей) та має право здійснювати видатки (витрачання) бюджетних коштів лише згідно затвердженого кошторису.

Відтак, відповідач зазначає, що у будь-якому разі згідно вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 169 Деякі питання здійснення оборонних та публічних закупівель товарів, робіт і послуг в умовах воєнного стану у її редакції 17.03.2022 р. замовники повинні відповідно до Закону України Про публічні закупівлі дотримуватися принципів здійснення публічних закупівель як своєчасність та відповідність прийнятим рішенням щодо захисту національних інтересів України, забезпечення потреб безпеки і оборони; ефективність використання коштів, результативність.

29.09.2022 р. від позивача через систему Електронний суд надійшла відповідь на відзив, в якій позивач заперечує стосовно обставин, наведених відповідачем у відзиві, з огляду на таке. Позивач вважає помилковими ствердження відповідача про те, що відсутність достатніх бюджетних асигнувань для виконання зобов`язань за договором є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, оскільки відповідач є бюджетною установою, який фінансується з державного бюджету та можливість виконання відповідачем договірних зобов`язань поставлена в залежність від наявності бюджетних коштів.

Позивач наголошує, що 19.04.2021 р. за результатами проведеної процедури закупівлі електричної енергії, Білгород-Дністровська КЕЧ району та ТОВ ООЕК уклали в письмовій формі договір про закупівлю електричної енергії з розподілом № 94 на строк зазначений в п. 13.1 договору та в комерційній пропозиції, яку обрав споживач. Також з урахуванням вимог ч. 6 ст. 41 Закону України Про публічні закупівлі 30.12.2021р. між ТОВ ООЕК та відповідачем було укладено додаткову угоду № 13, якою пункт 13.1 договору було викладено у новій редакції та зазначено, що договір набирає чинності з 01.05.2021 р. та діє до 01.03.2022р., а в частині розрахунків до повного їх завершення. Додатковою угодою №14 до договору було передбачено обсяг закупівлі електричної енергії на 2022 рік в розмірі 370870 кВт*год.

Позивач також зазначає, що ТОВ ООЕК не має доступу до прилад обліку відповідача та не може здійснювати контроль обсягів спожитої електричної енергії. Позивач наголошує, що саме відповідач самостійно контролює власне споживання та може в будь-який час припинити споживати електричну енергію, у тому числі шляхом звернення до ОСР в порядку та згідно вимог Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018р., із заявою щодо припинення постачання електричної енергії на об`єкт. Таким чином, на думку позивача, у разі завершення поставки усього обсягу (370870 кВт*год. за даним договором) електричної енергії та відсутності бюджетних коштів для продовження споживання електричної енергії, саме споживач мав остаточно визначити обсяг електричної енергії, що був передбачений умовами договору про закупівлю із електропостачальником та звернутися із заявою до ОСР щодо тимчасового обмеження електроживлення до моменту укладення нового договору про закупівлю електричної енергії та надходження бюджетних коштів для сплати нових обсягів. Однак, відповідач продовжив споживання електричної енергії на підставі укладеного договору про закупівлю електричної енергії з розподілом №94.

При цьому позивач наголошує, що обсяги споживання належним чином підтверджуються операторами системи розподілу, а саме: довідкою АТ ДТЕК Одеські електромережі та Реєстром №7 споживачів постачальника ТОВ ООЕК, яким забезпечено розподіл електричної енергії мережами оператора системи розподілу АТ Укрзалізниця від 08.02.2022 р. Одночасно позивач звертає увагу суду на те, що обставини щодо споживання за договором № 94 у січні 2022 р. Білгород-Дністровською КЕЧ району обсягу у розмірі 632410 кВт./год. електричної енергії на загальну вартість 2912703,43 грн., у т.ч. ПДВ, відповідачем не заперечуються.

В той же час, позивач наголошує, що ані Законом України Про публічні закупівлі, а ні Законом України Про ринок електричної енергії, а ні ПРРЕЕ не передбачено підставою припинення договірних відносин між електропостачальником та споживачем споживання усієї кількості обсягу електричної енергії/витрати усіх коштів, передбачених договором про закупівлю.

ТОВ ООЕК також звертає увагу на те, що відсутність державних асигнувань не звільняє відповідача від виконання своїх зобов`язань за договором.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 29.09.2022 р. у справі № 916/2115/22 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні суду на 19 жовтня 2022 року.

У судовому засіданні господарського суду 19 жовтня 2022 року по справі № 916/2115/22 було протокольно оголошено перерву до 24 жовтня 2022 року об 11 год. 00 хв., при цьому судом задоволено усне клопотання Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району про участь у судовому засіданні 24 жовтня 2022 року об 11 год. 00 хв. по справі № 916/2115/22 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи EAZYCON.

Під час розгляду справи по суті позивач підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні у повному обсязі, натомість відповідач проти задоволення позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши та дослідивши всі письмові докази, які містяться в матеріалах справи, господарський суд дійшов наступних висновків.

ТОВ Одеська обласна енергопостачальна компанія, метою здійснення діяльності якого є постачання електричної енергії споживачам, було створено відповідно до Закону України Про ринок електричної енергії під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу АТ Одесаобленерго від постачання електричної енергії.

Постановою НКРЕКП № 429 від 14.06.2018 р. надано ліцензію TOB ООЕК з постачання електричної енергії споживачам.

19.04.2021 р. за результатами проведеної процедури закупівлі електричної енергії Білгород-Дністровською квартирно-експлуатаційною частиною району та Товариством з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія було укладено договір про закупівлю електричної енергії з розподілом № 94, відповідно до умов п. 2.1. якого позивач як постачальник зобов`язується поставити відповідачу як споживачу у 2021 році за ДК 021:2015-09310000-5-Електричну енергію (як різновид товарної продукції - далі товар) для забезпечення потреб електроустановок, а відповідач - споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість електричної енергії у розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

Кількість електричної енергії на травень - грудень 2021 року визначено в обсязі 4132469 кВт*год., відповідно до Додатку 3 до Договору Обсяги постачання (закупівлі) електричної енергії споживачу (чем).

Відповідно до п. 2.2. договору обсяги закупівлі товарів можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків.

Згідно п. 2.3. договору обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у нього укладеного в установленому порядку з оператором системи розподілу договору про надання послуг з розподілу, на підставі якого Споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії.

Положеннями п. 2.4. договору визначено, що строк постачання електричної енергії: з 01.05.2021 р. по31.12.2021 р.

Місце постачання електричної енергії: згідно додатку 1 Заява - приєднання до умов договору про постачання електричної енергії споживачу (п. 2.5. договору).

Відповідно до п. 5.1. договору ціна цього договору на травень - грудень 2021 року становить 8540639,80 грн., у тому числі ПДВ 1423439,97 грн. (ціна Договору визначається з урахуванням вимог Податкового Кодексу України).

Замовник передбачає здійснювати оплату товару коштами:

- загального фонду Державного бюджету України в сумі 1854456,30 грн.,

- спеціального фонду бюджету України в сумі 549736,0 грн.,

- відновлення касових видатків в сумі 6136447,50 гри.

Згідно п. 5.2. договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії (з урахуванням послуги з передачі електричної енергії) згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору.

Спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції Постачальника.

Відповідно до п. 5.4. договору ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни.

У випадках застосування до споживача диференційованих цін електричної енергії суми, вказані в рахунках, відображають середню ціну, обчислену на базі різних диференційованих цін.

У п. 5.5. договору сторони передбачили, що розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Цей Договір набирає чинності з 01.05.2021 року та діє до 31 грудня 2021 року, а в частині розрахунків до повного їх завершення (п. 13.1. договору).

Положеннями п. 13.2. договору визначено, що постачальник має повідомити про зміну будь-яких умов договору споживача не пізніше, ніж за 20 днів до їх застосування з урахуванням інформації про право споживача розірвати договір. Постачальник зобов`язаний повідомити споживача в порядку, встановленому законом, про будь-яке збільшення ціни і про право припинити дію договору без сплати будь-яких штрафних санкцій чи іншої фінансової компенсації постачальнику, якщо споживач не приймає нові умови.

Згідно п. 14.1. договору невід`ємною частиною цього договору є: додаток 1 Заява - приєднання до умов договору про постачання електричної енергії споживачу; додаток 2 Комерційна пропозиція ПВЦ-Індивідуальна комерційна пропозиція; додаток 3 Обсяги постачання (закупівлі) електричної енергії споживачу (чем); додаток 4 Порядок розрахунків.

19.04.2021 р. Білгород-Дністровською квартирно-експлуатаційною частиною району було підписано заяву-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії споживачу із початком 01.05.2021 р. Також як вбачається з даної заяви приєднання, споживач уклав договір розподілу електричної енергії з АТ ДТЕК Одеські електромережі та АТ Укрзалізниця.

Таким чином, АТ ДТЕК Одеські електромережі та АТ Укрзалізниця надає ТОВ ООЕК та споживачу послуги з розподілу електричної енергії. Крім функцій оператора системи розподілу, АТ ДТЕК Одеські електромережі та АТ Укрзалізниця також виконують функції постачальника послуг комерційного обліку (в силу Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.18 р.) та адміністратора комерційного обліку в силу (п. 10 Постанови НКРЕКП №312 від 14.03.18 р.). Відтак, АТ ДТЕК Одеські електромережі та АТ Укрзалізниця мають доступ до точок комерційного обліку електроенергії, отримують від споживача або самостійно здійснюють зняття показників засобів обліку електричної енергії, визначає обсяги електричної енергії, що спожита споживачем та надають цю інформацію постачальнику електроенергії для підтвердження того, скільки постачальник продав (поставив) електричної енергії споживачу в розрахунковому місяці. На підставі отриманої інформації про обсяги спожитої електричної енергії, постачальник електричної енергії розраховує її вартість, виходячи з умов договорів до яких приєднався споживач, та виставляє споживачу рахунки на оплату. Також до заяви-приєднання додається додаток, у якому визначено перелік об`єктів споживача.

Пункт 3.1.7 ПРРЕЕ визначає, що договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником. У разі офіційного оприлюднення комерційної пропозиції електропостачальник не має права відмовити споживачу у приєднанні до договору на умовах цієї комерційної пропозиції, якщо технічні засоби вимірювання та обліку електричної енергії забезпечують виконання сторонами умов комерційної пропозиції. На вимогу споживача електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку. Якщо сторони досягли згоди щодо укладення договору на інших умовах, відмінних від тих, які містяться у комерційних пропозиціях, розміщених на офіційному сайті електропостачальника, договір укладається в паперовій формі. При цьому сторони можуть за взаємною згодою оформлювати додатки до договору, в яких узгоджуються організаційні особливості постачання електричної енергії. Такі додатки оформляються у паперовій формі та підписуються обома сторонами. п. 3.1.8. ПРРЕЕ передбачено, договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником і споживачем та передбачає постачання споживачу всього обсягу фактичного споживання електричної енергії за певним об`єктом у певний період часу одним електропостачальником відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції.

Пунктом 1.2.7. ПРРЕЕ передбачено, що постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток 5 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. ч. 1 - 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3, 5 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.

Положення ч.1 ст. 634 ЦК України передбачають, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Враховуючи викладене, суд доходить до висновку, що Білгород-Дністровська квартирно-експлуатаційна частина району внаслідок укладення з ТОВ ООЕК публічного договору про постачання електричної енергії шляхом приєднання є споживачем електричної енергії.

В п. 1.1 договору зазначено, що цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії та укладається сторонами з урахуванням ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України, шляхом приєднання споживача до умов цього договору.

Як вбачається судом із додатку № 2 до договору про закупівлю електричної енергії від 19.04.2021 р., відповідачем було обрано комерційну пропозицію Індивідуальна комерційна пропозиція, відповідно до умов п. 1 якої ціна на електричну енергію на дату поведення аукціону складає -1,722263333 грн. за 1 кВт*год. без ПДВ.

Згідно п. 2.1. комерційної пропозиції оплата оплата за фактично відпущену електричну енергію в розрахунковому періоді здійснюється один раз за фактичними показниками засобів обліку та даних комерційного обліку і наданих рахунків та Акту прийняття-передавання товарної продукції за спожиту електричну енергію.

Оплата здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок ТОВ ООЕК, вказаний у рахунку на оплату, за фактично спожитий клієнтом обсяг електричної енергії (п. 2.2. комерційної пропозиції).

Положеннями п. 3 комерційної пропозиції передбачено, що визначення обсягів спожитої електроенергії: обсяги спожитої клієнтом та розподіленої електричної енергії визначаються оператором системи.

Відповідно до п. 4. комерційної пропозиції по закінченню розрахункового періоду (місяця) постачальник здійснює остаточний розрахунок (перерахунок) за фактичним обсягом споживання електричної енергії та надає клієнту рахунок та акт прийняття-передавання товарної продукції на оплату за фактично спожиту електричну енергію у розрахунковому періоді не пізніше 20 календарного дня з дати завершення розрахункового періоду. Клієнт здійснює оплату протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунку та акту прийняття-передавання товарної продукції, грошовими коштами на рахунок ТОВ ООЕК. У випадку припинення (або розірвання) договору, у т.ч. дострокового, клієнт зобов`язаний оплатити постачальнику додатковий рахунок за результатами минулих розрахункових періодів, в якому постачальником буде враховано відхилення прогнозованих від фактичних значень щодо ціни та обсягів споживання. Клієнт здійснює оплату протягом 10 робочих днів від дня отримання даного рахунку.

Як вбачається судом із додатку № 4 до договору про закупівлю електричної енергії від 19.04.2021 р., розрахунки за спожиту електричну енергію проводяться споживачем виключно грошовими коштами на рахунок постачальника на підставі отриманого від постачальника рахунку (п. 2 додатку № 4). Відповідно до п. 3 додатку № 4 до договору про закупівлю електричної енергії від 19.04.2021 р. розмір коштів, які має оплатити споживач за спожиту в розрахунковому періоді електричну енергію визначається на підставі поданого споживачем Звіту про покази засобів обліку» оператору системи з подальшим наданням оператором системи розподілу/передачі (далі-Оператор системи) обсягів спожитої електроенергії Постачальнику за ціною яка діє на дату розрахунку помноженою на обсяг спожитої в розрахунковому періоді електроенергії.

Згідно п. 4. додатку № 4 до договору про закупівлю електричної енергії від 19.04.2021 р., оплата рахунків за спожиту електроенергію та за інші види нарахувань здійснюється споживачем самостійно на протязі 10 робочих днів з дня отримання рахунків, на підставі акту прийняття-передавання товарної продукції грошовими коштами на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання учасника. За дату оплати приймається дата зарахування коштів на рахунок постачальника.

Як вбачається судом із матеріалів справи, позивачем та відповідачем була укладена додаткова угода № 11 від 03.12.2021 р. до договору про закупівлю електричної енергії № 94 від 19.04.2021 р., згідно якої абзац другий п. 2.1. розділу 2. 2. Предмет Договору викладено у наступній редакції: кількість електричної енергії на травень грудень 2021 р. визначено в обсязі 2386468 кВт*год., відповідно до додатку 3 до договору Обсяги постачання (закупівлі) електричної енергії споживачу(чем), а також викладено у новій редакції додаток 2 Комерційна пропозиція ПВЦ - Індивідуальна комерційна пропозиція та додаток 3 Обсяги постачання (закупівлі) електричної енергії Споживачу(чем) до договору.

Як встановлено судом, додатковою угодою №13 від 30.12.2021 р. до договору про закупівлю електричної енергії № 94 від 19.04.2021 р. позивачем та відповідачем було встановлено строк постачання електричної енергії з 01.05.2021 року до 01.03.2022 року. Також викладено п. 13.1. розділу 13. договору Строк дії договору та інші умови у наступній редакції: 13.1. Цей договір набирає чинності з 01.05.2021 р. та діє до 01.03.2022 р., а в частині розрахунків до повного їх завершення. Крім того, сторонами згідно вказаної додаткової угоди замінено термін дії комерційної пропозиції у пункті 12 додатку 2 Комерційна пропозиція ПВЦ-Індивідуальна комерційна пропозиція договору з з 01.05.2021 року по 31.12.2021 року на з 01.05.2021 року до 01.03.2022 року. Також сторонами викладено абзац перший пункту 13 додатку 2 Комерційна пропозиція ПВЦ-Індивідуальна комерційна пропозиція договору у наступній редакції: 13. Термін дії договору про закупівлю електричної енергії: договір набирає чинності з дати підписання клієнтом заяви-приєднання до договору і укладається на строк до 01.03.2022 року, а в частині розрахунків (в т.ч. повної оплати заборгованості, включаючи нарахування пені, штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних нарахувань) договір діє до повного їх виконання..

Поряд з цим сторонами була укладена додаткова угода № 14 від 27.01.2022 р. до договору про закупівлю електричної енергії № 94 від 19.04.2021 р., згідно якої на підставі ч. 6 ст. 41 Закону України Про публічні закупівлі, у зв`язку продовженням дії договору на строк достатній для проведення процедури закупівлі на початку 2022 року, сторони домовились збільшити ціну договору на 1708127,96 грн. з урахуванням ПДВ, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі. Також на підставі п. 1 цієї додаткової угоди сторонами викладено абзац другий пункту 2.1 розділу 2 Предмет Договору договору у наступній редакції: „Кількість електричної енергії за договором визначено в обсязі 2757338 кВт*год, у тому числі на 2022 рік в обсязі 370870 кВт.год., відповідно до додатку 3 до Договору Обсяги постачані (закупівлі) електричної енергії Споживачу (чем). Також викладено пункт 5.1. розділу 5 5. Ціна, порядок обліку та оплати електричної енергії у наступній редакції: 5.1. Ціна цього договору становить 10248767,76 грн., у тому числі ПДВ 1708127,96 грн.).. Крім того, сторони виклали додаток 3 до договору Обсяги постачання (закупівлі) електричної енерії Споживачу (чем) у новій редакції, що додається.

Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Частиною 6 ст. 276 Господарського кодексу України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону.

Згідно ч. 1 ст. 277 Господарського кодексу України абоненти користуються енергією з додержанням правил користування енергією відповідного виду, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Так, укладений між сторонами по справі договір є підставою для виникнення у сторін господарських зобов`язань відповідно до ст.ст. 173, 174 ГК України (ст.ст. 11, 202, 509 ЦК України), і згідно ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

В свою чергу згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому за правилами статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Згідно п. 4.3 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 р. дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

Відповідно до п. 5 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 р. Оператор системи надає послуги комерційного обліку споживачам.

За положеннями п. 8.6.1 Кодексу комерційного обліку, що затверджений постановою НКРЕКП № 311 від 14.03.2018 р., зчитування показів з лічильників, встановлених у споживачів, може здійснюватися споживачем, а також оператором системи або ППКО (у ролі ОЗД) відповідно до цього Кодексу та умов договору.

Відповідно до п. 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

На даний час, на підставі п. 10 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 р. функції оператора комерційного обліку покладені на оператора системи розподілу у межах території своє ліцензованої діяльності, а саме АТ ДТЕК Одеські електромережі та АТ Укрзалізниця.

Згідно п. 4.13 Правил роздрібного ринку електричної енергії для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.

Наразі в матеріалах справи наявні довідки АТ ДТЕК Одеські електромережі та АТ Укрзалізниця про обсяги електричної енергії, визначені АТ ДТЕК Одеські електромережі та АТ Укрзалізниця як постачальниками послуг комерційного обліку та адміністратором комерційного обліку, які були спожиті у розрахунковому періоді - січні 2022 р. по споживачу Білгород-Дністровською квартирно-експлуатаційною частиною району.

Так, відповідно до вказаних довідок, за розрахунковий період січень 2022 р. позивачем від АТ ДТЕК Одеські електромережі та АТ Укрзалізниця, як операторів системи розподілу, були отримані дані щодо фактичного споживання електричної енергії Білгород-Дністровською КЕЧ району, з яких вбачається, що відповідачем було спожито 625971 кВт.год. та 6439 кВт.год. відповідно. Таким чином загальний об`єм спожитої у січні 2022 року електричної енергії відповідачем у справі складає 632410 кВт./год. на загальну вартість 2912703,43 грн., у т.ч. ПДВ.

Як з`ясовано судом, на підставі отриманих даних позивач разом із супровідним листом направив відповідачу рахунки за спожиту електричну енергію шляхом надіслання на їх юридичну адресу, які були отримані з боку відповідача, а саме:

- рахунок № 94 за спожиту електричну енергію за січень 2022 р.;

- акт по дог. № 94 прийняття-передавання товарної продукції за спожиту електричну енергію за січень 2022 р.;

- акти звірок за договорами щодо зв`язку с перерахуванням ціни.

При цьому, як вбачається із поштового повідомлення про вручення поштового відправлення, Білгород-Дністровською КЕЧ району поштове відправлення було отримано 28.07.2022 р.

В силу статті 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання, при якому сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено умовами договору, актами цивільного законодавства тощо.

Отже, постачання позивачем відповідачу електроенергії та прийняття цієї електроенергії відповідачем є підставою виникнення у останнього зобов`язання оплатити спожиту електроенергією відповідно до умов договору та чинного законодавства шляхом здійснення оплати за фактичними показами засобів обліку електричної енергії згідно виставлених рахунків на оплату вартості спожитої активної електроенергії, копії яких наявні в матеріалах справи.

Пунктом 1.1.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії передбачено, що електрична енергія (активна) - енергія, що виробляється на об`єктах електроенергетики і є товаром, призначеним для купівлі-продажу.

Відповідно до п.п. 1 п. 5.2.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії електропостачальник має право, зокрема, на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів.

Згідно п.п. 2 п. 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії споживач електричної енергії зобов`язаний, зокрема, сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Положеннями п. 4.21 Правил роздрібного ринку електричної енергії визначено, що оплата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію має здійснюватись згідно зі строками, встановленими договором та сформованим відповідним учасником роздрібного ринку платіжним документом.

Пунктом 4 комерційної пропозиції ПВЦ Індивідуальна комерційна пропозиція (з урахуванням внесених змін додатковою угодою № 11 від 03.12.2021 р. до договору про закупівлю електричної енергії № 94 від 19.04.2021 р.) передбачено, що по закінченню розрахункового періоду (місяця) постачальник здійснює остаточний розрахунок (перерахунок) за фактичним обсягом споживання електричної енергії та надає клієнту рахунок та акт прийняття-передавання товарної продукції на оплату за фактично спожиту електричну енергію у розрахунковому періоді не пізніше 20 календарного дня з дати завершення розрахункового періоду. Клієнт здійснює оплату протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунку та акту прийняття-передавання товарної продукції, грошовими коштами на рахунок ТОВ ООЕК. У випадку припинення (або розірвання) договору, у т.ч. дострокового, клієнт зобов`язаний оплатити постачальнику додатковий рахунок за результатами минулих розрахункових періодів, в якому постачальником буде враховано відхилення прогнозованих від фактичних значень щодо ціни та обсягів споживання. Клієнт здійснює оплату протягом 10 робочих днів від дня отримання даного рахунку.

Таким чином, з огляду на вказане, оплата вартості обсягу спожитої електроенергії мала бути здійснена відповідачем відповідно до умов, визначених в Комерційній пропозиції, а саме протягом 10 робочих днів від дня отримання даного рахунку.

Наразі, як свідчать матеріали справи, відповідачем була частково здійснена оплата за спожиту електричну енергію за спірний період, а саме сплачено кошти у загальному розмірі 309428,22 грн., що підтверджується наданою позивачем копією банківської виписки по рахунку позивача.

Відтак, господарським судом встановлено, що відповідач не здійснив повну оплату за спожиту електричну енергію за січень 2022 р., у зв`язку з чим заборгованість відповідача за вказаний період на день розгляду справи по суті складає 2603275,21 грн. (2912703,43 грн. - 309428,22 грн.). Доказів повної оплати за спожиту електричну енергію січень 2022 р. Білгород-Дністровською квартирно-експлуатаційної частиною району матеріали справи не містять. Адже, частиною першою, третьою статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, якими в силу ст. 73 ГПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, які мають значення для вирішення справи.

Викладені відповідачем у відзиві на позов заперечення на заявлені вимоги з огляду на відсутність відповідного бюджетного фінансування за спожиту електроенергію у більшому обсязі судом до уваги не приймаються з огляду на таке. Так, перевищення розміру споживання електроенергії не звільняє відповідача від обов`язку здійснення оплат за фактично спожиту електроенергію. При цьому суд наголошує, що зі змісту додаткової угоди № 14 від 27.01.2022 р. вбачається, що сторонами було збільшено вартість договору на суму, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі саме для проведення процедури закупівлі на 2022 рік.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України Про публічні закупівлі планування закупівель здійснюється на підставі наявної потреби у закупівлі товарів, робіт і послуг. Заплановані закупівлі включаються до річного плану закупівель. Закупівля здійснюється відповідно до річного плану (в редакції закону, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Частиною 4 вказаної статті Закону України Про публічні закупівлі визначено, що для планування закупівель та підготовки до проведення закупівель замовники можуть проводити попередні ринкові консультації з метою аналізу ринку, у тому числі запитувати й отримувати рекомендації та інформацію від суб`єктів господарювання. Такі рекомендації та інформація можуть використовуватися замовником під час підготовки до проведення закупівлі, якщо вони не призводять до порушення статті 5 цього Закону. Консультації з ринком можуть проводитися через електронну систему закупівель шляхом надсилання запитань замовником та отримання відповідей від суб`єктів господарювання або шляхом організації відкритих зустрічей з потенційними учасниками. Проведення попередніх ринкових консультацій замовником не вважається участю суб`єктів господарювання у підготовці вимог до тендерної документації.

Відповідно з наведеного вбачається, що саме на замовника, в даному випадку на Білгород-Дністровську квартирно-експлуатаційну частину району, покладено обов`язок із визначення необхідного обсягу електроенергії для забезпечення власної діяльності, а також планування обсягів використання електроенергії, які будуть спожиті до моменту проведення закупівлі на 2022 р.

З огляду на положення Закону України Про публічні закупівлі, саме відповідач як замовник повинен та має здійснювати прогноз та контроль власних обсягів споживання електроенергії. Тому при укладенні додаткової угоди № 14 від 27.01.2022 р. відповідач повинен був зробити власний розрахунок обсягів споживання. Однак, здійснивши власне планування відповідних обсягів електроенергії, що мав бути спожитий останнім, і після цього споживши електроенергію у більшому обсязі, відповідач необґрунтовано не здійснює оплату електроенергії.

Також суд зазначає, що відсутність державних асигнувань на вказані цілі не звільняє відповідача від виконання своїх зобов`язань за договором (ст. 4, 48, 51 Бюджетного кодексу України).

Згідно з ч.1 ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Отже, прийняття відповідачем електроенергії від позивача є підставою виникнення у відповідача зобов`язання оплатити поставлену електроенергію відповідно до чинного законодавства та умов договору.

Відтак, господарським судом встановлено, що відповідач безпідставно не здійснив повну оплату за спожиту електроенергію за січень в сумі 2603275,21 р.

Частина 2 статті 218 Господарського кодексу України передбачає, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. Аналогічні положення містяться у ст. 617 ЦК України.

Європейським судом з прав людини в рішенні від 18.10.2005 у справі Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України та в рішенні від 30.11.2004 у справі Бакалов проти України зазначав, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно ж до положень ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.

Таким чином, відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (зазначене узгоджується із позицією Верховного суду, наведеному у постанові по справі № 916/1345/18 від 07.11.2019 р.).

Отже, на сумку суду наведені відповідачем доводи у відзиві на позовну заяву не звільняють від оплати за спожиту електричну енергію та не є такими, що спростовують обов`язок виконання відповідачем зобов`язання.

Ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Проте, як встановлено судом, відповідачем не були виконані зобов`язання за договором договору про закупівлю електричної енергії № 94 від 19.04.2021 р. щодо здійснення повної оплати вартості спожитої електроенергії на загальну суму 2603275,21грн.

Відтак, у відповідача існує невиконане зобов`язання щодо своєчасної оплати за спожиту електроенергію у розмірі 2603275,21 грн., адже докази сплати відповідачем цієї суми в матеріалах справи відсутні.

Так, несплатою позивачу вказаної суми за спожиту електроенергіюу встановлені строки за спірним договором відповідач порушив прийняті на себе зобов`язання відповідно до умов договору, що є недопустимим згідно ст. 525 Цивільного кодексу України.

Таким чином, суд вважає цілком обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача основного боргу в заявленій сумі 2603275,21 грн.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи наявні докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія до Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району про стягнення заборгованості в сумі 2603275,21 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Вказані положення ЦК кореспондуються з положеннями ст. 20 ГК України.

У зв`язку з тим, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача та рішення відбулось на користь позивача, згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем при подачі позову, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія до Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району про стягнення заборгованості в сумі 2603275,21 грн. задовольнити.

2. СТЯГНУТИ з Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району (67701, Одеська область, Білгород-Дністровський район, місто Білгород-Дністровський, вул. Лікарняна, будинок 1 а; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія (65007, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, буд. 88; ) заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 2603275/два мільйони шістсот три тисячі двісті сімдесят п`ять/грн. 21 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 39049/тридцять дев`ять тисяч сорок дев`ять/грн. 13 коп.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 20-денного строку з моменту складання повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено та підписано 03 листопада 2022 р.

Суддя В.С. Петров