ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2022 р. Справа№ 910/9422/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Барсук М.А.

суддів: Руденко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі: Овчинніковій Я.Д.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Куса Л.І., Ленська Т.І. ;

від третьої особи 1: Куса Л.І.;

від третьої особи 2: Куса Л.І.;

від третьої особи 3: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.08.2022 року (повний текст складено 23.08.2022) про залишення позовної заяви без розгляду

у справі №910/9422/21 (суддя Балац С.В.)

за позовом ОСОБА_2

до Товариства з обмеженою відповідальністю науково-впроваджувальна фірма "КРИПТОН"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: 1. ОСОБА_3

2. ОСОБА_4

3. ОСОБА_5

про зобов`язання надати документи,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог та хід розгляду справи у суді першої інстанції

ОСОБА_2 звернувся до господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю науково-впроваджувальна фірма "КРИПТОН" про зобов`язання надати належним чином засвідчені копії наступних документів: статуту Товариства в діючій редакції та в редакції, що діяла до проведення загальних зборів учасників товариства, оформлених протоколом № 39/20 від 22.07.2020; балансів (Форма № 1) за І квартал 2021 року, 2020 рік та 2019 рік; звітів про фінансові результати Товариства за І квартал 2021 року, 2020 рік та 2019 рік; протоколів загальних зборів учасників Товариства за період з 2019 по 2021 роки; наказів та розпоряджень генерального директора Товариства за період з 2019 по 2021 роки; договору, укладеного між Товариством та генеральним директором Товариства; річних звітів генерального директора Товариства перед загальними зборами учасників Товариства за період з 2019 по 2021 роки; усіх господарських договорів (контрактів), в тому числі і зовнішньоекономічних, додаткових угод та додатків до них (специфікації, акти тощо), меморандумів, укладених Товариством в період з 2019 по 2021 роки.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач, як учасник товариства, має право на отримання вказаних документів, а їх ненадання порушує його корпоративні права.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.08.2022 року позовну заяву залишено без розгляду.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що позивач вдруге не з`явився в підготовче засідання та не повідомив про причини неявки і не подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.08.2022 року у справі №910/9422/21 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неправомірно виніс ухвалу та залишив позовну заяву без розгляду на стадії підготовчого провадження. Крім того, за твердженням апелянта, в оскаржуваній ухвалі суд не навів жодних обґрунтувань щодо того, як саме неявка позивача у судове засідання перешкодила суду всебічно і об`єктивно вирішити спір по суті заявлених позовних вимог. Апелянт зазначив, що він підтримував позовні вимоги під час першого судового розгляду справи та просив їх задовольнити, підтримував позовні вимоги в суді апеляційної та касаційної інстанції. За твердженням апелянта, судом першої інстанції не було враховано постанову Верховного Суду від 16.06.2022 у даній справі, в якій, відправляючи справу на новий розгляд, надано вказівку суду першої інстанції перевірити на підставі наявних доказів момент переходу корпоративних прав з частки у статутному капіталі набувачем.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/9422/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Барсук М.А. - головуюча суддя; судді - Руденко М.А., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою суду від 26.09.2022 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 25.10.2022.

Судове засідання, призначене на 25.10.2022 року о 14:20 не відбулось, у зв`язку з відсутністю енергопостачання в приміщенні суду, що підтверджується актом Північного апеляційного господарського суду від 25.10.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.10.2022 розгляд апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.08.2022 року у справі №910/9422/21 призначено на 01.11.2022.

Позиції представників сторін

13.10.2022 та 17.10.2022 через відділ документального забезпечення суду від відповідача надійшли відзиви на апеляційну скаргу, в якому останній заперечив проти доводів та вимог апелянта, просив оскаржувану ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Явка представників сторін

Представник позивача та третьої особи 3 у судове засідання 01.11.2022 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи дані учасники провадження повідомлялись належним чином. 31.10.2022 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

Колегією суддів під час розгляду даної справи враховано, що на підставі указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 (зі змінами від 14.03.2022, від 18.04.2022), Закону України № 2102-IX від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Стаття 27 Конституції України передбачає, що обов`язок держави - захищати життя людини.

Разом з тим, у відповідності до вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

А тому, враховуючи, що під час воєнного стану суди не припинили свою діяльність та продовжують здійснювати правосуддя, колегія суддів, з урахуванням принципу розумності строків розгляду справи судом, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя, передбаченого Конституцією України і гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (право на справедливий суд), зважаючи на те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалась обов`язковою, дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у судовому засіданні 01.11.2022.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

ОСОБА_2 звернувся до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю науково-впроваджувальна фірма "КРИПТОН" про зобов`язання надати належним чином засвідчені копії наступних документів: статуту Товариства в діючій редакції та в редакції, що діяла до проведення загальних зборів учасників товариства, оформлених протоколом № 39/20 від 22.07.2020; балансів (Форма № 1) за І квартал 2021 року, 2020 рік та 2019 рік; звітів про фінансові результати Товариства за І квартал 2021 року, 2020 рік та 2019 рік; протоколів загальних зборів учасників Товариства за період з 2019 по 2021 роки; наказів та розпоряджень генерального директора Товариства за період з 2019 по 2021 роки; договору, укладеного між Товариством та генеральним директором Товариства; річних звітів генерального директора Товариства перед загальними зборами учасників Товариства за період з 2019 по 2021 роки; усіх господарських договорів (контрактів), в тому числі і зовнішньоекономічних, додаткових угод та додатків до них (специфікації, акти тощо), меморандумів, укладених Товариством в період з 2019 по 2021 роки.

Рішенням господарського суду м. Києва від 19.08.2021 у справі № 910/9422/21, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 09.11.2021 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.06.2022 рішення господарського суду м. Києва від 19.08.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.11.2021 скасовано, справу № 910/9422/21 передано на новий розгляд до господарського суду м. Києва.

Ухвалою від 22.06.2022 справу № 910/9422/21 прийнято до провадження та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначене на 01.08.2022.

До господарського суду міста Києва надійшло клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи.

В підготовчому засіданні 01.08.2022 суд першої інстанції ухвалив відкласти підготовче засідання на 22.08.2022.

В підготовче засідання, призначене на 22.08.2022, позивач у справі не з`явився, у зв`язку з чим суд першої інстанції ухвалою залишив позов без розгляду.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що оскільки позивач вдруге не з`явився в підготовче засідання, не повідомив про причини неявки і не подав заяву про розгляд справи за його відсутності, наявні підстави для залишення позову без розгляду.

Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних мотивів.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно з положеннями частини першої статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Суд, здійснюючи правосуддя, забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави (підпункт 4.1 пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України у справі про призначення судом більш м`якого покарання від 2 листопада 2004 року N 15-рп/2004). Тому в контексті статті 55 Конституції України органи судової влади здійснюють функцію захисту майнових і немайнових прав та охоронюваних законом інтересів фізичних або юридичних осіб у сфері цивільних і господарських правовідносин.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Водночас, порядок звернення до господарського суду, а також здійснення судового провадження у господарській справі регламентовано відповідними нормами процесуального права - ГПК України.

Відповідно до ч. ч. 1 - 4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 1 ст. 41 ГПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

За приписами п. 2 ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, і разом з тим учасники справи зобов`язані з`явитися за викликом суду в судове засідання, якщо їх явка визнана обов`язковою.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 46 ГПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, сторони (позивачі та відповідачі) також мають ще коло прав і обов`язків, передбачених ст. 46 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ГПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 ГПК України в разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Колегією суддів враховано, що об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 05.06.2020 у справі №910/16978/19 зазначила, що обов`язковими умовами для застосування передбачених ч. 4 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.

Крім того за висновком об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не недійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до правової позиції об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеної у постанові від 13.09.2019 у справі №916/3616/15, положення ч. 4 ст. 202 та п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України не пов`язують можливості залишення позовної заяви без розгляду з необхідністю надання судом оцінки можливості вирішення спору за відсутності представника позивача, який не з`явився на виклик суду, не повідомив про причини неявки, був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду. Наведене, однак, не стосується випадків, коли позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Тобто оцінка можливості вирішення спору по суті за відсутності представника позивача має обов`язково надаватись судами у разі, якщо позивач не з`явився на виклик суду, але звернувся із заявою про розгляд цієї справи за його відсутності.

Правові висновки аналогічного змісту також викладені у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.11.2021 у справі №904/5646/20.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.06.2022 рішення господарського суду м. Києва від 19.08.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.11.2021 скасовано, справу № 910/9422/21 передано на новий розгляд до господарського суду м. Києва.

При цьому, у постанові суду касаційної інстанції надано відповідні вказівки, які згідно з ч. 1 ст. 316 ГПК України є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи. Відтак, залишення позову без розгляду під час нового розгляду справи унеможливлює виконання обов`язкових вказівок суду вищої інстанції.

У даному випадку колегія суддів зазначає, що постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не вказав, яким саме чином неявка представника позивача, з огляду на вказівки, надані у постанові Верховного суду від 16.06.2022, перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному встановленню обставин справи та вирішенню спору по суті, як не вказав чим саме нез`явлення представника позивача судове засідання перешкоджає вирішенню спору.

При цьому, відповідні висновки суду апеляційної інстанції в цій справі не суперечать правовим висновкам Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справах №910/16978/19, №916/3616/15, № 922/2584/18 та №904/5646/20, які наведені вище, щодо застосування ч. 4 ст. 202 та п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України з огляду на відмінність фактичних обставин у вказаних справах із справою, яка розглядається.

Правові висновки аналогічного змісту щодо помилковості залишення судом позову без розгляду в контексті не виконання вказівок Верховного Суду після передачі справи на новий розгляд також викладені у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.07.2020 у справі № 910/7827/17, від 14.09.2022 у справі № 910/3987/20.

Крім того, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Приписами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

Зокрема, у рішенні від 04.12.1995 у справі "Беллет проти Франції" Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

У рішенні від 13.01.2000 у справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" та у рішенні від 28.10.1998 у справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" Європейський суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог.

Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку, що суд першої інстанції при залишенні позову без розгляду не врахував в сукупності усіх обставин справи та помилково залишив позов без розгляду з посиланням на п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас, колегія суддів вважає помилковими аргументи апеляційної скарги про неможливість застосування пункту 4 частини 1 статті 226 ГПК України на стадії підготовчого провадження з огляду на правовий висновок Верховного Суду у постанові від 06.11.2019 у справі № 904/2423/18.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Частиною 3 ст. 271 ГПК України встановлено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

З огляду на вищевикладені обставини колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали було невірно застосовано норми процесуального права, у зв`язку з чим ухвала Господарського суду міста Києва від 22.08.2022 підлягає скасуванню, а справа № 910/9422/21 - передачі для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.

У зв`язку зі скасуванням ухвали місцевого господарського суду з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл сум судового збору повинен бути здійснений судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 280, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.08.2022 року у справі № 910/9422/21 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.08.2022 року у справі № 910/9422/21 скасувати.

3. Матеріали справи № 910/9422/21 передати для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 04.11.2022

Головуючий суддя М.А. Барсук

Судді М.А. Руденко

Є.Ю. Пономаренко