РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.09.2022Справа № 910/17729/21

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Літвінової М.Є.

за участю секретаря судового засідання: Заїки О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом Фізичної особи - підприємця Ємельянова Антона Олександровича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Ребус Логістика"

про стягнення заборгованості у розмірі 29 607, 00 грн

За зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Ребус Логістика"

до Фізичної особи - підприємця Ємельянова Антона Олександровича

про стягнення 45 195, 00 грн

Представники учасників справи:

Від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом): не з`явився;

Від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом): Бондаренко І.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа - підприємець Ємельянов Антон Олександрович (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Ребус Логістика" (далі - відповідач) про стягнення 29 607, 00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.11.2021 відкрито провадження у справі № 910/17729/21, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін.

02.12.2021 засобами поштового зв`язку від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

02.12.2021 засобами поштового зв`язку від представника відповідача надійшла зустрічна позовна заява про стягнення 45 195, 00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.12.2021 позовну зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Ребус Логістика" залишено без руху, встановлено спосіб та строк для усунення недоліків зустрічної позовної заяви.

17.12.2021 засобами поштового зв`язку від Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Ребус Логістика" надійшла заява про усунення недоліків зустрічної позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.12.2021 прийнято зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Ребус Логістика" до спільного розгляду з первісним позовом та призначено підготовче засідання на 24.01.2022.

14.01.2022 засобами поштового зв`язку від представника позивача надійшло клопотання про поновлення процесуальних строків для подачі додаткових доказів по справі.

Представник позивача у підготовче засідання 24.01.2022 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час підготовчого засідання був повідомлений належним чином.

Судом у підготовчому засіданні 24.01.2022 без виходу до нарадчої кімнати постановлено протокольну ухвали про відмову у задоволенні клопотання представника позивача про поновлення процесуальних строків для подачі додаткових доказів по справі та відкладено підготовче засідання на 14.02.2022.

14.02.2022 підготовче засідання не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Літвінової М.Є. у відпустці.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.2022 призначено підготовче засідання по справі № 910/17729/21 на 28.02.2022.

Водночас, указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", на території України із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб.

Відповідно до положень статті 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів.

Рішенням Ради суддів України від 24.02.2022 № 9 запроваджено невідкладні заходи для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні в умовах воєнного стану. Зокрема, пунктом 2 вказаного рішення зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів рекомендовано оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

За наведених обставин призначене на 28.02.2022 підготовче засідання з розгляду справи № 910/17729/21 не відбулось з об`єктивних причин, що не залежать від суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.04.2022 призначено підготовче засідання по справі № 910/17729/21 на 30.05.2022.

Представник позивача у підготовче засідання 30.05.2022 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, конверт з ухвалою суду від 20.04.2022 повернувся на адресу суду з відміткою "повертається: за закінченням терміну зберігання".

Судом у підготовчому засіданні 30.05.2022 без виходу до нарадчої кімнати постановлено протокольну ухвали про відкладення підготовчого засідання на 22.06.2022.

Представник позивача у підготовче засідання 22.06.2022 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, конверт з ухвалою суду від 30.05.2022 повернувся на адресу суду з відміткою "повертається: за закінченням терміну зберігання".

Судом у підготовчому засіданні 22.06.2022 без виходу до нарадчої кімнати постановлено протокольну ухвали про відкладення підготовчого засідання на 13.07.2022.

12.07.2022 засобами поштового зв`язку АТ "Укрпошта" до Господарського суду міста Києва від ФОП "Ємельянов Антон Олександрович" надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність позивача.

Представник позивача у підготовче засідання 13.07.2022 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.07.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.08.2022.

В судовому засіданні 10.08.2022 оголошено перерву на 12.09.2022.

У судове засідання 12.09.2022 представник позивача за первісним позовом не з`явився.

Представники відповідача за первісним позовом у судовому засіданні підтримав зустрічні позовні вимоги, заперечив проти задоволення первісного позову.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем.

У судовому засіданні 12.09.2022, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

16.07.2020 між ТОВ «АЛЬЯНС РЕБУС ЛОГІСТИКА» (за договором - експедитор) та ТОВ «Компанія Євроімпекс» (за договором - клієнт) укладено Договір транспортно-експедиційного обслуговування №34/20 (далі - Договір №34/20 від 16.07.2020), відповідно до п. 1.1. якого предметом договору є виключно послуги з організації перевезення вантажів, під здійснюються силами інших осіб та включають: експедицію вантажів, організацію перевезень залізничним, автомобільним, водним, авіаційним транспортом; підготування транспортної документації; послуги митних брокерів; операції з транспортного оброблення вантажів; послуги транспортних агентств, у зв`язку із чим Клієнт буде замовляти вищезгадані послуги у експедитора й провадити з ним від свого імені всі необхідні розрахунки, а експедитор надаватиме послуги відповідно до даного договору транспортно-експедиційного обслуговування й підписаної сторонами заявкою, що визначає умови виконання кожного перевезення й є невід`ємною частиною даного Договору. Предметом даного Договору транспортно-експедиційного обслуговування не являється продаж послуг з перевезення вантажів.

17.12.2020 між ТОВ «АЛЬЯНС РЕБУС ЛОГІСТИКА» (за договором - експедитор) та ФОП Ємельяновим Антоном Олександровичем (за договором - експедитор-2) укладено Договір транспортно-експедиційного обслуговування № 171-e (далі - Договір або Договір №171-e від 17.12.2020).

Предметом Договору є організація перевезення вантажів на підставі договору між експедитором і клієнтом, за яким експедитор діє від свого імені і за рахунок коштів клієнта, залучає третю сторону - експедитора-2, для виконання перевезень із залученням автотранспорту експедитора-2, у зв`язку із чим експедитор замовляє транспорт у експедитора-2 й провадить з ним всі необхідні розрахунки за рахунок коштів клієнта на погоджених нижче умовах, а експедитор-2 - надає автомобілі й здійснює перевезення в міжнародному і міжміському сполученні відповідно до даного договору й підписаної сторонами заявки, що визначає умови виконання є невід`ємною частиною кожного перевезення даного договору, експедитор-2 доставляє заявлені експедитором вантажі, а експедитор розраховується за послуги експедитора-2 за рахунок коштів клієнта (п. 1.1. Договору).

Відповідно до пункту 3.11. Договору експедитор-2 зобов`язаний забезпечити подачу під завантаження в зазначений експедитором пункт технічно справного, належним чином обладнаного й укомплектованого пакетом документів, необхідних для виконання даного перевезення, транспортного засобу, що відповідає всім умовам Заявки, придатного для перевезення заявленого вантажу й у погоджені сторонами в Заявці строки. Подача несправного, що не відповідає вимогам Заявки або не укомплектованого пакетом необхідних документів транспортного засобу прирівнюється до неподання автомобіля під завантаження.

Пунктом 3.21. Договору передбачено, що експедитор-2 зобов`язаний при необхідності (але тільки після узгодження з експедитором) залучати транспортні засоби інших підприємств від свого ім`я, а також робити інші юридично значимі дії у відносинах із третіми особами: страховиками, митними брокерами й іншими підприємствами, послуги (роботи) яких необхідні для належного виконання доручень експедитора по транспортуванню вантажів.

Згідно із вимогами пункту 3.24. Договору експедитор-2 зобов`язаний негайно інформувати експедитора про всі проблеми й затримки, що виникають у процесі здійснення завантаження, транспортування, розвантаження й проходження митних формальностей, а також про передбачувану постановку транспортного засобу в конвойний супровід для узгодження ціни. Наднормативний простій транспортного засобу вважається той, що почався з моменту повідомлення експедитором-2 експедитора про факт простою, але не раніше закінчення часу, відведеного на нормативний простій. Факт наднормативного простою, про який експедитор був сповіщений після його закінчення, не визнається й не Оплачується. Факт оплати Конвойного супроводу без узгодження з експедитором не визнається й не компенсується.

Пунктом 4.2.2. (б) Договору передбачено, що експедитор-2 у випадку запізнення під завантаження та або якщо запізнення автомобіля під завантаження спричинило змушений простій вантажу, виплачує Експедиторові штраф під час перевезення в/з інших країн - 100 (сто) USD за кожну повну добу змушеного простою вантажу.

Приписами п.4.2.3. (б) розділу 4 Договору передбачено, що експедитор-2 за прострочення доставки вантажу виплачує Експедиторові штраф під час перевезення віз інших країн - 100 (сто) USD за кожну повну добу змушеного простою вантажу. Відповідно до п. 4.2.4. Договору, експедитор-2 несе матеріальну відповідальність перед експедитором та власником вантажу за прямі збитки, заподіяні невиконанням або неналежним виконанням Договору.

Пунктом 4.6. Договору визначено, що експедитор-2 виплачує штраф експедиторові y випадку залучення/заміни транспортних засобів, перевантаження вантажу, що перевозиться, протягом здійснення перевезення, якщо не було попередньо письмово погоджено з експедитором у розмірі 1000 Євро.

Відповідно до пункту 6.1. Договору платежі й взаємні розрахунки за виконані послуги з перевезення вантажів провадяться шляхом прямого банківського переведення за погоджену кількість рейсів по рахунку експедитора-2 з коштів отриманих від клієнта з вирахуванням експедиторської винагороди, при цьому із суми рахунку віднімаються сума штрафних санкцій (у т. ч. збитків), застосованих експедитором до експедитора-2 за порушення умов цього Договору, якщо такі були.

Згідно п. 6.2. Договору підставою для оплати транспортно-експедиційних послуг експедиторові-2 є підтвердження факту надання транспортно-експедиційних послуг шляхом наданням експедиторові товарно-транспортної накладної/CMR з відміткою відправника вантажу, перевізника й одержувача вантажу й акту виконаних робіт.

У п. 6.4. Договору зазначено, що строк оплати за виконані послуги - протягом 10 (десяти) банківських днів після надання повного пакета оригіналів документів (TTH: CMR, рахунок, акт виконаних робіт, податкова накладна), якщо інше не вказано в заявці.

Договір набуває чинності з моменту його підписання й строк його дії не обмежений (п. 11.1. Договору).

Між експедитором та експедитором-2 складено Заявку на перевезення вантажу № 51 від 22.03.2021 до Договору № 171-е від 17.12.2020 (надалі - Заявка).

Умовами Заявки визначено, зокрема:

маршрут перевезення: Англія-Україна (Велика Британія GoodsOut: Plant-ExIngredientsLtd, Unit 8 & 9 SecondWay, Avonmouth, Bristol, VS11 8DF - Україна, Ягодин - Україна, м. Київ, вул. Кирилівська 102);

сума фрахту в розмірі 1450 Євро по курсу НБУ по б/г день розвантаження по оригіналам документів 5-7 днів;

номер транспортного засобу, який повинен здійснювати перевезення: Mercedes, державний номер: НОМЕР_1 .

До ТОВ «АЛЬЯНС РЕБУС ЛОГІСТИКА» від ФОП Ємельянова А.О. жодних листів або звернень щодо внесення змін щодо умов виконання Заявки не надходило.

ФОП Ємельяновим А.О. виконано перевезення згідно Заявки на перевезення вантажу № 51 від 22.03.2021, що підтверджується міжнародною транспортною накладною CMR б/н від 27.03.2021.

ФОП Ємельянов А.О. звернувся до ТОВ «АЛЬЯНС РЕБУС ЛОГІСТИКА» з вимогою про сплату коштів в сумі 48 051,26 грн за здійснене перевезення згідно Заявки на перевезення вантажу № 51 від 22.03.2021, до якої долучено акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №125 від 08.04.2021, CMR від 27.03.2021, рахунок-фактуру №125 від 08.04.2021.

Вказана вимога залишена ТОВ «АЛЬЯНС РЕБУС ЛОГІСТИКА» без відповіді та задоволення.

ФОП Ємельянов А.О. стверджує, що ТОВ «АЛЬЯНС РЕБУС ЛОГІСТИКА» здійснило оплату перевезення за Заявкою № 51 від 22.03.2021 лише частково на суму 18 444,26 грн згідно платіжного доручення №788 від 22.07.2021, внаслідок чого у нього наявна заборгованість в сумі 29 607,00 грн, про стягнення якої заявлено первісний позов.

ТОВ «АЛЬЯНС РЕБУС ЛОГІСТИКА», в свою чергу, звернулось до суду із зустрічними позовними вимогами про стягнення з ФОП Ємельянова А.О. 45 195,00 грн, в обґрунтування якого зазначає наступне.

На виконання взятих на себе обов`язків по Договору № 171-e від 17.12.2020 та Заявки №51 від 22.03.2021, ТОВ «АЛЬЯНС РЕБУС ЛОГІСТИКА» сплатило на користь ФОП Ємельянова А.О. грошові кошти на загальну суму 36 894,26 грн, а саме: 12.07.2021 - 18 450,00 грн згідно платіжного доручення №775 від 12.07.2021 та 22.07.2021 - 18 444,26 грн згідно платіжного доручення №788 від 22.07.2021.

Таким чином, заборгованість ТОВ «АЛЬЯНС РЕБУС ЛОГІСТИКА» перед ФОП Ємельяновим А.О. з оплати вартості перевезення за Заявкою №51 від 22.03.2021 становить 11 157,00 грн, з розрахунку 48 051,26 грн (вартість перевезення згідно Заявки) - 36 894,26 грн (часткова оплата).

Однак, вказану суму ТОВ «АЛЬЯНС РЕБУС ЛОГІСТИКА» не перерахувало на рахунок ФОП Ємельянова А.О., враховуючи наступні обставини.

Так, всупереч визначеній у заявці № 51 від 22.03.2021 даті завантаження - 26.03.2021, авто прибуло на місце завантаження 27.03.2021, тобто із запізненням в один день, внаслідок чого на підставі п. 4.2.2 (б) договору ТОВ «АЛЬЯНС РЕБУС ЛОГІСТИКА» нарахувало ФОП Ємельянову А.О. штраф в сумі 100 USD.

Всупереч встановленій у заявці даті прибуття на місце митного очищення/розвантаження - 05.04.2021, автомобіль з державними номерними знаками НОМЕР_2 прибув на місце митного очищення 08.04.2021, тобто із запізненням на три дні, внаслідок чого на підставі п. 4.2.3 (б) договору ТОВ «АЛЬЯНС РЕБУС ЛОГІСТИКА» нарахувало ФОП Ємельянову А.О. штраф в сумі 300 USD.

З огляду на викладене, ТОВ «АЛЬЯНС РЕБУС ЛОГІСТИКА» звернулось до ФОП Ємельянова А.О. з листом-претензією №12.04.1 від 12.04.2021 про сплату штрафу в сумі 11 157,00, грн, що еквівалентно 400 USD.

Вказана вимога залишена ФОП Ємельяновим А.О. без відповіді та задоволення.

Скориставшись правом наданим п. 6.1. Договору, із суми вартості наданих послуг з перевезення за Заявкою № 51 від 22.03.2021 ТОВ «АЛЬЯНС РЕБУС ЛОГІСТИКА» було віднято 11 157,00 грн штрафних санкцій.

Таким чином, у ТОВ «АЛЬЯНС РЕБУС ЛОГІСТИКА» перед ФОП Ємельянов А.О. відсутня заборгованість з оплати перевезення за Заявкою № 51 від 22.03.2021.

Також, згідно міжнародної транспортної накладної CMR від 27.03.2021, Експедитором-2 здійснена заміна транспортного засобу, зазначеного в Заявці на перевезення вантажу № 51 від 22.03.2021, а саме в графі 16 накладної вказано транспортний засіб з державним номером НОМЕР_3 / НОМЕР_4 .

Разом з тим, ФОП Ємельянов А.О. не повідомив ТОВ «АЛЬЯНС РЕБУС ЛОГІСТИКА» про зміну умов виконання Заявки на перевезення вантажу № 51 від 22.03.2021.

Отже, всупереч домовленостям сторін, що визначені умовами Договору та Заявки, ЕКСПЕДИТОРОМ-2 було замінено транспортні засоби з узгодженими державними номерами WI 429 HP / WI 412 AW на інші транспортні засоби, що мали державні номери WI 509 HK/WI 547 AV.

З огляду на зазначене, на підставі п. 4.6. договору ТОВ «АЛЬЯНС РЕБУС ЛОГІСТИКА» нарахувало ФОП Ємельянову А.О. штраф в сумі 1 000 USD.

А також, ТОВ «АЛЬЯНС РЕБУС ЛОГІСТИКА», за його твердженням, було вимушене повідомити свого Клієнта за укладеним Договором транспортно-експедиційного обслуговування №34/20 від 16.07.2020 - ТОВ «Компаня Євроімпекс», про порушення умов перевезення вантажу.

ТОВ «Компанія Євроімпекс» на підставі допущених порушень по Договору транспортно-експедиторського обслуговування №34/20 від 16.07.2020 виставило письмову претензію від 19.04.2021 до ТОВ «АЛЬЯНС РЕБУС ЛОГІСТИКА» на суму 13 292,00 грн через прострочку доставки вантажу.

Платіжним дорученням від 27.04.2021 №714 ТОВ «АЛЬЯНС РЕБУС ЛОГІСТИКА» перерахувало ТОВ «Компанія Євроімпекс» 13 292,00 грн.

Таким чином, порушення умов Договору № 171-e від 17.12.2020 ФОП Ємельяновим А.О. призвело до порушення ТОВ «АЛЬЯНС РЕБУС ЛОГІСТИКА» зобов`язань за Договором №34/20 від 16.07.2020 та понесенням у зв`язку з цим матеріальних збитків у сумі 13 292,00 грн.

З огляду на вищевикладене, ТОВ «АЛЬЯНС РЕБУС ЛОГІСТИКА» заявлено до стягнення з ФОП Ємельянова А.О. 45 195,00 грн (13 292,00 грн збитків + 31 903,00 грн штрафу).

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно зі ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 628 Цивільного кодексу України встановлює, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є не обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 929 ЦК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Статтею 316 ГК України визначено, що за договором транспортного експедирування може бути встановлений обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, укладати від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечувати відправку і одержання вантажу, а також виконання інших зобов`язань, пов`язаних із перевезенням.

Отже, транспортне експедирування є видом господарської діяльності, спрямованої на організацію процесу перевезення вантажів. Експедитор є таким суб`єктом господарювання, функціональне призначення якого полягає в організації та сприянні здійсненню процесу вантажів. Експедитором може бути, як суб`єкт господарювання (транспортно-експедиційна організація), так і безпосередньо перевізник. Транспортне експедирування - це комплекс заходів, які супроводжують процес перевезення вантажів на всіх його стадіях.

Основні умови здійснення транспортно-експедиційного обслуговування зовнішньоторговельних і транзитних вантажів визначено у Законі України "Про транспортно-експедиторську діяльність".

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» транспортно-експедиторська діяльність - це підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів. Транспортно-експедиторська послуга - це робота, що безпосередньо пов`язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування.

Транспортне експедирування як вид господарської діяльності не може розглядатися окремо від перевезення, це комплекс заходів, які супроводжують процес перевезення вантажів на всіх його стадіях (сортування вантажів під час їх прийняття до перевезення, перевалка вантажів у процесі їх перевезення, облік надходження вантажів під час видачі вантажу тощо), і саме це дає підстави розглядати її допоміжним щодо перевезення видом діяльності. Тому кожна послуга, що надається експедитором клієнту, по суті є транспортною послугою.

Відносини учасників транспортно-експедиторської діяльності встановлюються на основі договорів. Учасники цієї діяльності вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов взаємовідносин, що не суперечать чинному законодавству.

Відповідно до абзацу 1 статті 11 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" експедитор зобов`язаний надавати транспортно-експедиторські послуги згідно з договором транспортного експедирування і вказівками клієнта, погодженими з експедитором у встановленому договором порядку.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З матеріалів справи вбачається, що ФОП Ємельяновим А.О. виконано перевезення згідно Заявки на перевезення вантажу № 51 від 22.03.2021, що підтверджується міжнародною транспортною накладною CMR б/н від 27.03.2021.

Вартість вказаного перевезення, відповідно до умов Договору та Заявки, становить 48 051,26 грн.

Згідно з абзацом 2 статті 12 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" клієнт зобов`язаний у порядку, передбаченому договором транспортного експедирування, сплатити належну плату експедитору, а також відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування.

Статтею 931 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Судом встановлено, що ТОВ «АЛЬЯНС РЕБУС ЛОГІСТИКА» сплатило на користь ФОП Ємельянова А.О. грошові кошти на загальну суму 36 894,26 грн, а саме: 12.07.2021 - 18 450,00 грн згідно платіжного доручення №775 від 12.07.2021 та 22.07.2021 - 18 444,26 грн згідно платіжного доручення №788 від 22.07.2021.

Таким чином, неоплаченою залишилась вартість наданих послуг з перевезення в сумі 11 157,00 грн.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що при здійсненні перевезення ФОП Ємельяновим А.О. допущено порушення у умов, погоджених у Заявці № 51 від 22.03.2021, а саме:

- всупереч визначеній у заявці № 51 від 22.03.2021 даті завантаження - 26.03.2021, авто прибуло на місце завантаження 27.03.2021, тобто із запізненням в один день;

- всупереч встановленій у заявці даті прибуття на місце митного очищення/розвантаження - 05.04.2021, автомобіль з державними номерними знаками WІ 509 НК/ НОМЕР_4 прибув на місце митного очищення 08.04.2021, тобто із запізненням на три дні;

- всупереч домовленостям сторін, що визначені умовами Договору та Заявки, ЕКСПЕДИТОРОМ-2 було замінено транспортні засоби з узгодженими державними номерами WI 429 HP / WI 412 AW на інші транспортні засоби, що мали державні номери WI 509 HK/WI 547 AV.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п. 1 ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 1 ст. 546 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

При цьому, відповідно до п. 1 ст. 547 Цивільного кодексу України всі правочини щодо забезпечення виконання зобов`язань боржника перед кредитором повинні здійснюватися виключно у письмовій формі.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Частина 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ч. 4 ст. 213 Господарського кодексу України штраф як різновид неустойки, може бути встановлений договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

З огляду на встановлені судом порушення, допущені ФОП Ємельяновим А.О. при здійсненні перевезення за Заявкою № 51 від 22.03.2021, суд вважає, що ТОВ «АЛЬЯНС РЕБУС ЛОГІСТИКА» правомірно нараховано штрафні санкції, а саме:

на підставі п. 4.2.2 (б) договору - штраф в сумі 100 USD;

на підставі п. 4.2.3 (б) договору - штраф в сумі 300 USD;

на підставі п. 4.6. - штраф в сумі 1 000 USD.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість зустрічних позовних вимог про стягнення з ФОП Ємельянова А.О. на користь ТОВ «АЛЬЯНС РЕБУС ЛОГІСТИКА» 1 000 USD штрафу, що станом дату на подання зустрічного позову еквівалентно 31 903,00 грн.

Також, враховуючи обґрунтованість нарахування штрафу в сумі 400 USD (п. 4.2.2 (б) та п. 4.2.3 (б) договору), суд дійшов висновку, що ТОВ «АЛЬЯНС РЕБУС ЛОГІСТИКА» правомірно скористалось правом наданим йому п. 6.1. Договору та відняло від вартості наданих послуг перевезення за Заявкою № 51 від 22.03.2021 гривневий еквівалент вказаного штрафу на момент митного оформлення (08.04.2021) - 11 157,00 грн.

Таким чином, у ТОВ «АЛЬЯНС РЕБУС ЛОГІСТИКА» відсутня заборгованість перед ФОП Ємельяновим А.О. з оплати послуг перевезення за Заявкою № 51 від 22.03.2021, а тому суд відмовляє в задоволенні первісного позову в повному обсязі.

Щодо зустрічних позовних вимог про стягнення 13 292,00 грн, суд зазначає наступне.

Статтею 22 Цивільного кодексу України визначено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

При цьому, відповідно до ч.2 ст. 623 Цивільного кодексу України, розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, повинен бути реальним та доведеним позивачем.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; наявність збитків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Чинним законодавством України обов`язок доведення факту наявності порушення відповідача покладено на позивача, наявність та розмір понесених збитків, а також причинно-наслідковий зв`язок між правопорушенням і збитками.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною.

З матеріалів справи слідує, що ТОВ «АЛЬЯНС РЕБУС ЛОГІСТИКА» як Експедитором укладено з ФОП Ємельяновим Антоном Олександровичем як Експедитором-2 Договір транспортно-експедиційного обслуговування № 171-e від 17.12.2020 для організація перевезення вантажів на підставі договору між експедитором і клієнтом - ТОВ «Компанія Євроімпекс».

Так, у зв`язку із неналежним виконанням перевезення та простроченням термінів доставки вантажу ТОВ «Компанія Євроімпекс» було пред`явлено ТОВ «АЛЬЯНС РЕБУС ЛОГІСТИКА» претензію від 19.04.2021 щодо сплати штрафу в сумі 13 292,00 грн.

Платіжним дорученням від 27.04.2021 №714 ТОВ «АЛЬЯНС РЕБУС ЛОГІСТИКА» перерахувало ТОВ «Компанія Євроімпекс» 13 292,00 грн.

Таким чином, враховуючи встановлені вище обставини, суд дійшов висновку, що саме внаслідок протиправної поведінки ФОП Ємельянова А.О., яка полягала у неналежному виконанням перевезення та несвоєчасній доставці вантажу, ТОВ «АЛЬЯНС РЕБУС ЛОГІСТИКА» було понесено збитки в розмірі 13 292,00 грн у вигляді сплати ТОВ «Компанія Євроімпекс» штрафу, тобто існує причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками завданих саме з вини ФОП Ємельянова А.О., а тому зустрічний позов ТОВ «АЛЬЯНС РЕБУС ЛОГІСТИКА» в цій частині є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

ФОП Ємельянова А.О. доводів ТОВ «АЛЬЯНС РЕБУС ЛОГІСТИКА» не спростував, контррозрахунок заявлених до стягнення сум не надав.

Надаючи оцінку іншим доводам учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п.5 ч.4 ст.238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії"). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" (SERYAVIN OTHERS v. UKRAINE) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. ) від 9 грудня 1994 року, серія A, 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen . ), 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах від 13.03.2018, від 24.04.2019, від 05.03.2020 Верховного Суду по справах №910/13407/17, №915/370/16 та №916/3545/15.

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 Господарського процесуального кодексу України. Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, всі інші заяви, клопотання, доводи та міркування учасників судового процесу залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги як необґрунтовані, безпідставні та такі, що не спростовують висновків суду.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вище викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні первісних позовних та про задоволення зустрічних позовних вимог в повному обсязі.

Судові витрати по сплаті судового збору відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 236 - 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні первісних позовних вимог Фізичної особи - підприємця Ємельянова Антона Олександровича відмовити повністю.

2. Зустрічні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Ребус Логістика" задовольнити повністю.

3. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Ємельянова Антона Олександровича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Ребус Логістика" (04071, м. Київ, вул. Воздвиженська, 40, нежиле приміщення 2; ідентифікаційний код 41387607) штраф у сумі 31 903 (тридцять одна тисяча дев`ятсот три), збитки в сумі 13 292 (тринадцять тисяч двісті дев`яносто дві) грн та судовий збір у сумі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 03.11.2022.

Суддя М.Є. Літвінова