ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

10 листопада 2022 року м. ЧернівціСправа № 926/1714/22

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Швеця М.В., секретар судового засідання Циганчук І.В. розглянувши заяву Товариства з додатковою відповідальністю "Чернівецька пересувна механізована колона № 76" про розстрочку виконання рішення суду вх. № 4178 у справі

за позовом Керівника Чернівецької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Чернівецької міської ради

до Товариства з додатковою відповідальністю "Чернівецька пересувна механізована колона № 76"

про стягнення заборгованості за договором про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Чернівці в сумі 3719134,66 грн.

Представники:

від прокурора - Кацап-Бацала Ю.М.

від позивача Манчул Д-М.Д.

від відповідача Єфтемій Р.Ф.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 13.09.2022 року позов Керівника Чернівецької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Чернівецької міської ради до Товариства з додатковою відповідальністю "Чернівецька пересувна механізована колона № 76" про стягнення заборгованості за договором про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Чернівці в сумі 3719134,66 грн задоволено.

Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю "Чернівецька пересувна механізована колона № 76" заборгованість в сумі 3719134,66 грн (з яких: 3389789,70 грн основна заборгованість, 227651,27 грн пеня, 101693,69 грн штраф) та 55787,01 грн судового збору.

05.10.2022 року на виконання рішення Господарського суду Чернівецької області від 13.09.2022 року видано відповідні накази.

02.11.2022 року через відділ документального та інформаційного забезпечення суду від Товариства з додатковою відповідальністю "Чернівецька пересувна механізована колона № 76" надійшла заява про розстрочку виконання рішення суду вх. № 4178. Заява обґрунтована тим, що через запровадження в Україні воєнного стану змінилися економічні та соціальні реалії в яких опинилися відповідач, через відсутність попиту на житло, що перебуває в процесі будівництва, неплатежі по діючим договорам фізичними особами-інвесторами по придбаному ними житлу, зумовлені падінням доходів населення, спричинили скрутне фінансово-господарське становище товариства. Згідно звіту про фінансові результати за І півріччя 2022 збиток товариства склав 3 168 тис. грн, у порівнянні з 292 тис. грн за аналогічний період попереднього року. Відповідач як одна з провідних будівельних компаній Чернівецького регіону забезпечує роботою 190 працівників, має зобов`язання перед 421 фізичними особами-інвесторами щодо закінчення будівництва та передачі їм житла та нежилих приміщень згідно укладених договорів. Крім цього, частина працівників ТДВ "Чернівецька пересувна механізована колона №76" було мобілізовано до лав Збройних сил України. Враховуючи скрутне фінансове становище, відповідач не має можливості виконати рішення суду, сплативши суму заборгованості 3719134,66 грн, яка є значною, разовим платежем, а тому просить розстрочити виконання рішення суду від 13.09.2022 року на один рік рівними платежами.

Представник відповідача (заявника) в судовому засіданні 10.11.2022 року подану заяву підтримав з підстав зазначених у заяві та просив її задовольнити, крім того надав докази часткового погашення заборгованості (платіжне доручення № 10182 від 04.11.2022 року).

Представник позивача в судовому засіданні усно заперечив проти надання розстрочки виконання рішення суду.

Прокурор в судовому засіданні питання про розстрочку виконання рішення залишив на розсуд суд.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представника відповідача (заявника) прокурора та позивача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду заяви, суд зазначає наступне:

Згідно з ч. 1 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч. ч. 3, 4 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, підставою для розстрочення виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк, встановлений судом.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції, згідно з якою «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру», а у системному розумінні даної норми та національного закону суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто, довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

У постанові Верховного Суду від 20.09.2018 у справі № 905/2953/17 зазначено: «На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі «Чижов проти України», заява № 6962/02).

За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції («Корнілов та інші проти України», заява № 36575/02, ухвала від 07.10.2003).

Таким чином, питання про розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення такої заяви є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку розстрочення.

Заявником (боржником) виявлено намір добровільно виконати рішення суду, однак негайному погашенню заборгованості перешкоджають фінансові показники його підприємницької діяльності, пов`язані зі специфікою ведення господарської діяльності, відсутність достатньої суми коштів на рахунку.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає перелік обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання.

Питання задоволення заяви сторони у справі про розстрочку виконання рішення суду вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з особливого характеру обставин справи, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення

Разом з тим, суд також враховує матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Суд оцінює докази, які підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України і лише за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право розстрочити виконання рішення чи постанови.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

На часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року N 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року N 2102-IX (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року N 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року N 2119-IX, та від 18 квітня 2022 року N 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року N 2212-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб у межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Таким чином, в основу судового акту про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.

Листом Торгово - промислової палати України від 28.02.2022 року №2024/02.0-7.1 на підставі ст. ст. 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» засвідчено форс- мажорні обставини (обставини непереборної сили) - військову агресію Російської Федерації проти України та підтверджено що зазначені обставини з 24.02.2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними для суб`єктів господарської діяльності».

В рішенні Конституційного Суду України №5-пр/2013 від 26.06.2013 зазначено, що відстрочення або розстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Спираючись на те, що основним принципом судочинства має бути відновлення прав та інтересів кредитора, до обов`язків суду відноситься дослідження усієї сукупності обставин потенційної можливості виконання судового рішення, задля отримання кредитором повної суми коштів, що складають предмет заборгованості.

Суд вважає, що введений в Україні внаслідок військової агресії Російської Федерації воєнний стан є форс-мажорною обставиною, яка ускладнює виконання судового рішення по даній справі.

При цьому, суд звертає увагу, що відстрочення виконання рішення суду - це не спосіб уникнути відповідачем відповідальності, а навпаки організація та створення умов для подальшого виконання рішення суду.

В даному випадку судом враховуються інтереси усіх сторін, адже розстрочення виконання рішення надає відповідачу можливість без суттєвого погіршення майнового стану належним чином виконати рішення суду на користь позивача.

При вирішенні вказаної заяви судом взято до уваги висновок, зроблений в рішенні Конституційного суду України № 5-пр/2013 від 26.06.2013, відповідно до якого розстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Відповідно до ч. 5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Враховуючи воєнний стан в Україні та зважаючи на наведені відповідачем доводи та обґрунтування, необхідності вжиття такої процесуальної дії, а також подані на їх підтвердження докази, з урахуванням балансу майнових інтересів усіх сторін, виходячи із загальних засад, встановлених нормою статті 3 Цивільного кодексу України, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення поданої заяви про відстрочення виконання рішення суду в частині сплати відповідачем заборгованості терміном на 10 місяців (з врахуванням дати ухвалення рішення у даній справі 13.09.2022 року).

Керуючись статтями 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. Заяву Товариства з додатковою відповідальністю "Чернівецька пересувна механізована колона № 76" про розстрочку виконання рішення суду вх. № 4178 задовольнити частково.

2. Розстрочити виконання рішення господарського суду Чернівецької області по справі № 926/1714/22 від 13.09.2022 року (про стягнення заборгованості за договором про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Чернівці в сумі 3719134,66 грн) на 10 місяців, сплачуючи рівними частинами щомісячно до 30 числа кожного календарного місяця по 371913,47 грн (починаючи з 30 листопада 2022 року).

Повний текст ухвали складено та підписано 10.11.2022 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/

Суддя М.В. Швець