ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2022м. ДніпроСправа № 904/4718/21

за позовом ОСОБА_1 , м. Дніпро

до Обслуговуючого кооперативу "Автогаражний кооператив "Лівобережний-2", м. Дніпро

про визнання незаконним рішення загальних зборів від 06.10.2018

Суддя Золотарьова Я.С.

Секретар судового засідання Мазнов Д.С.

Представники:

від позивача ОСОБА_1 пенсійне посвідчення

від позивача ОСОБА_2 ордер адвокат

від відповідача ОСОБА_3 наказ голова правління

від відповідача ОСОБА_4 ордер адвокат

вільний слухач ОСОБА_5 паспорт

ПРОЦЕДУРА

Могильний Олександр Борисович звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить:

- визнати незаконним рішення загальних зборів Обслуговуючого кооперативу "Автогаражний кооператив "Лівобережний-2" від 06 жовтня 2018 року про припинення членства у кооперативі ОСОБА_1 , шляхом виключення з членів кооперативу, у зв`язку з наявністю заборгованості із сплати внесків;

- скасувати протокол №2 від 06 жовтня 2018 року рішення загальних зборів Обслуговуючого кооперативу "Автогаражний кооператив "Лівобережний-2" від 06 жовтня 2018 року в частині його пункту №3 про припинення членства у кооперативі ОСОБА_1 , шляхом виключення з членів кооперативу, у зв`язку з наявністю заборгованості зі сплати членських внесків.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 01.09.2021 позовні вимоги задоволено частково. Визнано незаконним рішення загальних зборів Обслуговуючого кооперативу "Автогаражний кооператив "Лівобережний-2" від 06 жовтня 2018 року про припинення членства у кооперативі ОСОБА_1 шляхом виключення з членів кооперативу, у зв`язку з наявністю заборгованості із сплати внесків. В задоволенні вимоги про скасування протоколу №2 від 06 жовтня 2018 року рішення загальних зборів Обслуговуючого кооперативу "Автогаражний кооператив "Лівобережний-2" від 06 жовтня 2018 року в частині його пункту №3 про припинення членства у кооперативі ОСОБА_1 , шляхом виключення з членів кооперативу, у зв`язку з наявністю заборгованості зі сплати членських внесків відмовлено. Стягнуто з Обслуговуючого кооперативу "Автогаражний кооператив "Лівобережний-2" в доход Державного бюджету України судовий збір у сумі 2270,00грн.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 24.11.2021 апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу "Автогаражний кооператив "Лівобережний-2" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.09.2021 у справі № 904/4718/21 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.09.2021 у справі № 904/4718/21 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30.06.2022 касаційну скаргу Обслуговуючого кооперативу «Автогаражний кооператив «Лівобережний-2» задоволено частково. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.09.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.11.2021 у справі № 904/4718/21 скасовано в частині задоволення позову. Справу № 904/4718/21 в цій частині направлено на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області. В решті рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.09.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.11.2021 у справі № 904/4718/21 залишено без змін.

14.07.2022 справа № 904/4718/21 надійшла на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.07.2022 справу № 904/4718/21 передано на розгляд судді Золотарьовій Я.С.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 15.07.2022 прийнято справу № 904/4718/21 до свого провадження в частині визнання незаконним рішення загальних зборів Обслуговуючого кооперативу "Автогаражний кооператив "Лівобережний-2" від 06 жовтня 2018 року про припинення членства у кооперативі ОСОБА_1 шляхом виключення з членів кооперативу, у зв`язку з наявністю заборгованості із сплати внесків. Призначено підготовче засідання на 04.08.2022.

Позивач 02.08.2022 подав письмові пояснення.

Протокольною ухвалою від 04.08.2022 відкладено розгляд справи на 01.09.2022.

Представник відповідача 01.09.2022 подав письмові пояснення.

Протокольною ухвалою від 01.09.2022 відкладено розгляд справи на 06.10.2022.

Позивач 26.09.2022 подав додаткові письмові пояснення.

Представник відповідача 27.09.2022 подав додаткові письмові пояснення.

Протокольною ухвалою від 06.10.2022 відкладено розгляд справи на 27.10.2022.

У судовому засіданні 27.10.2022 сторони подали письмову згоду про початок розгляду справи по суті.

Під час підготовчого провадження сторонами були надані додаткові докази.

У судовому засіданні 27.10.2022 закрито підготовче провадження та розпочато розгляд справи по суті: заслухано виступ позивача та відповідача, та їх представників, встановлено обставини справи та досліджено докази, наявні у матеріалах справи. Під час судових дебатів позивач просив позов задовольнити повністю, з підстав, викладених у заявах по суті спору, відповідач просив у позові відмовити, з підстав, викладених у заявах по суті спору.

У судовому засіданні 27.10.2022 у нарадчій кімнаті ухвалено судове рішення в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України з оформленням вступної та резолютивної частини.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Узагальнена позиція позивача

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що:

- статутом кооперативу не передбачено виключення членів кооперативу, у зв`язку із наявністю заборгованості зі сплати членських внесків або будь-яких інших платежів, передбачених статутом;

- з 25 березня 2017 року по 27 березня 2018 року позивач був незаконно позбавлений можливості володіти належним йому майном, а саме 4-ма гаражами: № 11, 12 ряд 3, № НОМЕР_1 ряд НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 ряд НОМЕР_4 , які розташовані в ОК "АГК "Лівобережний-2" за адресою: 49130 м. Дніпро, вул. Генерала Захарченка, 17а, а відтак у нього відсутній обов`язок щодо сплати членських внесків за цей період. При цьому позивач посилається на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13.04.2018 по справі № 202/4169/17 про затвердження мирової угоди;

- позивач уважає, що за несплату членських внесків Статутом кооперативу передбачено нарахування неустойки (пені), а не виключення з членів кооперативу;

- рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.09.2015 встановлено, що ОСОБА_1 повністю внесено пайові внески під час будівництва, що відповідає вимогам Закону України "Про кооперацію", вступний внесок у розмірі 500,00грн, членський внесок за 2013 рік у розмірі 800,00грн;

- член гаражно-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пай за гараж, наданий йому в користування, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатися ним на власний розсуд.

Позивач вказує, що не оскаржує саму процедуру скликання та проведення зборів, а уважає незаконним лише рішення щодо його виключення з членів кооперативу. При цьому позивач не заперечує, що ним членські внески за період, який вказано в оскаржуваному рішенні не вносились.

На думку позивача доводи відповідача про те, що право власності на нерухоме майно набувається тільки після його державної реєстрації, є хибними, суперечать правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 24.01.2020 у справі № 910/10987/18.

Узагальнена позиція відповідача

Відповідач зазначає, що наявність заборгованості у позивача зі сплати членських внесків за 2015-2018 роки це необхідна та достатня підстава для його виключення з членів кооперативу, яка передбачена як Статутом, так й Законом України «Про кооперацію».

Відповідач стверджує, що позивач не мав, та не має наміру у подальшому сплачувати членські внески, що було оголошено самим позивачем під час проведення зборів, на яких приймалось рішення щодо виключення позивача з членів кооперативу.

Під час прийняття рішення щодо виключення ОСОБА_1 з членів кооперативу було дотримано всіх вимог, передбачених Законом України "Про кооперацію" та статутом кооперативу.

Відповідач не погоджується з твердженням позивача щодо набуття останнім права власності на гаражі, оскільки не було проведено державну реєстрацію цього майна.

Також відповідачем надані пояснення та докази щодо складу та розміру внесків, а також порядку їх оплати членами кооперативу за спірний період.

Відповідач заперечував з приводу того, що позивач був обмежений у праві користування гаражомісцями, оскільки територія гаражного кооперативу є відкритою і доступ є вільним як для членів кооперативу, так і для інших осіб.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Обслуговуючий кооператив "Автогаражний кооператив "Лівобережний-2" юридична адреса: м. Дніпро, вул. Г. Захарченко, 17-А, зареєстрований виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 24.02.2005, номер запису в ЄДР про державну реєстрацію № 0008186. Голова правління ОК "АГК "Лівобережний-2" ОСОБА_3 .

Метою діяльності кооперативу є будівництво гаражів за рахунок власних коштів і зберігання та технічного обслуговування в них автотранспорту.

Відповідно до пункту 3.3 Статуту ОК "АГК "Лівобережний-2" (в редакції 2016 року) здійснює діяльність із: збору та акумуляції фінансових коштів і матеріальних ресурсів, які вносяться членами кооперативу; оплати за рахунок коштів (членських внесків) членів кооперативу рахунків, договорів і інших послуг юридичним і фізичним особам (підприємствам, організаціям і окремим громадянам) за комунальні послуги і виконані роботи на території кооперативу; надання Кооперативом своїм членам необхідних гарантій на охорону гаражних боксів і недопущення угону автотранспортних засобів із них; надання допомоги членам кооперативу в оформленні документів на право продажу, дарування, передання за дорученням у разі продажу (дарування) або переоформлення гаража на нового власника; оформлення між кооперативом і його членом обов`язкового письмового договору оренди на право надання свого гаража в тимчасове користування родичу або знайомому; інші види діяльності, не заборонені чинним законодавством для неприбуткових організацій відповідного виду.

Згідно з пунктом 5.2 Статуту вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу (збори уповноважених представників). Загальні збори членів кооперативу вважаються повноважними, якщо на них присутні члени кооперативу у кількості не менше 50 % загальної кількості членів кооперативу.

Відповідно до пункту 5.2.2 Статуту до основної і виняткової компетенції загальних зборів (зборів уповноважених) належить затвердження розміру членських та інших цільових внесків і терміну їх оплати.

Згідно Статуту ОК "АГК "Лівобережний-2" в редакції 2016 року (а.с.54-67) членом кооперативу можуть бути громадяни України, які досягли 16 років, мають гараж (гаражний бокс), побудований ними при будівництві кооперативу, або успадкований ними від померлих близьких, родичів, або якщо вони отримали їх в результаті купівлі-продажу, за дорученням або внаслідок дарування, і якщо вони сплатили вступний внесок (п.6.1. Статуту).

Пунктом 4.2 Статуту передбачено, що майно кооперативу формується за рахунок:

- вступних, членських внесків, цільових, додаткових та інших внесків членів кооперативу;

- добровільних майнових внесків і пожертвувань;

- інших надходжень, не заборонених законодавством України.

Згідно пункту 4.4 Статуту, бюджет (фонд) кооперативу складається з членських внесків кожного члена кооперативу, а саме:

- щомісячного (щорічного) членського внеску за обслуговування і охорону гаража в кооперативі;

- щорічного (одноразового) внеску за оплату податку на землю;

- щорічного (одноразового) цільового внеску на розвиток кооперативу;

- вступного членського внеску у разі покупки (оформлення, дарування, переоформлення) гаража новими членами кооперативу, крім переоформлення гаражів на близьких родичів (батьки, дружина, діти, рідні брат, сестра).

Відповідно до пункту 4.5 Статуту, розмірі перерахованих в пункті 4.4 Статуту внесків затверджуються рішеннями загальних зборів членів кооперативу (зборів уповноважених представників) і уточнюються щорічно.

Членські внески сплачуються членами кооперативу щоквартально (щомісячно) і використовуються на витрати по поточній діяльності (пункт 4.9 Статуту).

Пунктом 4.6 Статуту, якщо член кооперативу у встановлений загальними зборами термін не сплатив передбачені внески, то за прострочення оплати він повинен заплатити неустойку (пеню) згідно з діючим у кооперативі положенням «Про порядок застосування та стягнення сум фінансових (штрафних) санкцій органами управління кооперативу».

Відповідно до пункту 5.5.3 Статуту, бухгалтер зобов`язаний всі внески (платежі) від членів кооперативу, що поступають, оприбутковувати в журнал (відомість) приходу із зазначенням номеру гаражного боксу, прізвища і ініціалів власника блоку, дати, суми і особистого підпису платника з подальшою обов`язковою відміткою в членській книжці і видачею квитанції платнику цієї книжки з внесеними відмітками за внесені платежі із зазначенням дати отримання грошей і підпису бухгалтера.

Згідно пункту 8.2 Статуту, прийом бухгалтером внесків і інших платежів проводиться в дні, встановлені правлінням кооперативу.

В матеріалах справи міститься витяг з журналу обліку по сплаті внесків з 03.10.2017 (т.1 арк.с.125), оригінал якого судом було оглянуто у судовому засіданні.

З журналу обліку вбачається, що записи щодо оплат членських внесків до журналу обліку здійснювались у перший та третій вівторок кожного місяця.

ОСОБА_1 є членом кооперативу, повністю вніс свій пайовий та вступний внески. Також сплатив членський внесок за 2012 рік в розмірі 800 грн, членський внесок за 2013 рік у розмірі 800 грн.

Як вбачається з матеріалів справи у березні 2014 року Обслуговуючим кооперативом "Автогаражний кооператив "Лівобережний-2" було прийнято рішення загальних зборів про виключення ОСОБА_1 зі складу членів гаражного кооперативу у зв`язку з несплатою цільових та поточних внесків.

Вказане рішення було оскаржено позивачем до суду. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 липня 2015 року справа № 202/639/15-ц позов ОСОБА_1 був залишений без задоволення.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.09.2015 рішення Індустріального районного суду було скасовано та визнано незаконним рішення загальних зборів в частині виключення ОСОБА_1 зі складу членів гаражного кооперативу.

09.11.2017 року ухвалою Колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі № 202/639/15-ц касаційну скаргу Обслуговуючого кооперативу «Лівобережний - 2» було відхилено - рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2015 року залишено без змін.

Також позивач звертався з позовом до Обслуговуючого кооперативу "Лівобережний-2" до суду з вимогою про усунення перешкод у користуванні майном, заборону вчиняти певні дії та стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13.04.2018 було затверджено мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та Обслуговуючим кооперативом "Лівобережний-2" (справа №202/4169/17 (провадження №2/202/255/2018), а.с.16).

За цією мировою угодою відповідач гарантує, що станом на 27 березня 2018 року відсутні перешкоди для доступу, користуванню та розпорядженню позивачем, який є членом ОК «Автогаражний кооператив «Лівобережний-2», гаражними боксами ряд НОМЕР_5 , ряд НОМЕР_6 та ряд НОМЕР_7 , що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач зобов`язався у подальшому не чинити перешкоди йому як члену ОК «Автогаражний кооператив Лівобережний-2» у доступі, користуванні і розпорядженні гаражними боксами.

За період 2015-2018 роки (жовтень 2015 року - вересень 2018 року) ОСОБА_1 членських внесків не сплачував, що не заперечується самим позивачем.

Рішенням загальних зборів членів кооперативу від 29 березня 2015 року, оформленим протоколом № 1, було встановлено розмір членських внесків в 2015 році з одного гаражо-місця: при сплаті членських внесків з 01.01.2015 по 31.06.2015 - 600 грн; при сплаті членських внесків з 01.07.2015 по 31.09.2015 - 900 грн; при сплаті членських внесків з 01.10.2015 по 31.12.2015 -1200 грн;

Рішенням загальних зборів членів кооперативу від 26 березня 2016 року, оформленим протоколом № 1, було встановлено розмір членських внесків в 2016 році з одного гаражо-місця: при сплаті членських внесків з 01.01.2016 по 31.06.2016 - 810 грн; при сплаті членських внесків з 01.07.2016 по 31.09.2016 - 910 грн; при сплаті членських внесків з 01.10.2016 по 31.12.2016 -1010 грн;

Рішенням загальних зборів членів кооперативу від 04 березня 2017 року, оформленим протоколом № 1 (копія додається), було встановлено розмір членських внесків в 2017 році з одного гаражо-місця: при сплаті членських внесків з 01.01.2017 по 31.06.2017 - 1500 грн; при сплаті членських внесків з 01.07.2017 по 31.09.2017 - 1700 грн; при сплаті членських внесків з 01.10.2017 по 31.12.2017 - 1900 грн;

Рішенням загальних зборів членів кооперативу від 10 березня 2018 року, оформленим протоколом № 1, було встановлено розмір членських внесків в 2018 році з одного гаражо-місця: при сплаті членських внесків з 01.01.2018 по 31.03.2018 - 1600 грн; при сплаті членських внесків з 01.04.2018 по 30.06.2018 - 1600 грн; при сплаті членських внесків з 01.07.2018 по 30.09.2018 - 1700 грн; при сплаті членських внесків з 01.10.2018 по 31.12.2018 - 1800 грн; при сплаті в наступному році - 2100,00 грн.

25.05.2018 та 01.08.2018 голова кооперативу направив позивачу листи з вимогою протягом червня 2018 року та, відповідно, серпня 2018 року погасити заборгованість зі сплати членських внесків за 2015-2018 роки та зазначив, що за несплату внесків протягом двох років його може бути виключено із членів кооперативу. Вказані вимоги позивач не виконав.

Листом від 29 серпня 2018 року ОСОБА_1 було запрошено на засідання правління кооперативу на 11 серпня 2018 року щодо вирішення питання погашення заборгованості перед кооперативом по сплаті членських внесків за 2015, 2016, 2017, 2018 роки. Лист-запрошення позивач отримав 04 вересня 2018 року (а.с.72).

11 вересня 2018 року відбулося засідання правління ОК "АГК "Лівобережний-2" з порядком денним: про заборгованість члена кооперативу ОСОБА_1 по сплаті членських внесків за 2015, 2016, 2017, 2018 роки.

На засіданні правління були присутні голова та члени правління, члени ревізійної комісії та члени кооперативу ( ОСОБА_6 , ОСОБА_1 ).

За результатами засідання правління кооперативу прийнято рішення:

- припинити членство члена кооперативу ОК "АГК "Лівобережний-2" ОСОБА_1 шляхом виключення із членів кооперативу;

- відповідно до пунктів 6.9, 6.8, 5.2.2 Статуту кооперативу передати рішення правління про припинення членства ОСОБА_1 на затвердження загальним зборам кооперативу та письмово повідомити ОСОБА_1 про рішення передати це питання на розгляд загальних зборів.

Рішення засідання правління ОК "АГК "Лівобережний-2" оформлено протоколом від 11.09.2018.

24 вересня 2018 року ОСОБА_1 направлено копію протоколу засідання правління від 11 вересня 2018 року, повідомлено про прийняття рішення правління про припинення його членства в кооперативі шляхом виключення та, відповідно, про передачу цього рішення правління на розгляд та затвердження загальних зборів членів кооперативу, а також повідомлення про проведення чергових загальних зборів членів кооперативу 06 жовтня 2018 року.

Матеріали справи містять лист відповідача від 21.09.2018 на адресу позивача про скликання чергових загальних зборів членів кооперативу 06.10.2018 з порядком денним:

- оформлення проекту землевідведення для завершення будівництва ОК "АГК "Лівобережний-2";

- про підготовку до зимового сезону звільнення проїздів по рядам від будівельного сміття, зайвих автомобілів;

про виключення ОСОБА_1 з членів кооперативу у зв`язку з наявністю заборгованості зі сплати членських внесків.

Доказів отримання позивачем цього листа матеріали справи не містять.

06 жовтня 2018 року відбулися загальні збори членів ОК "АГК "Лівобережний-2". На зборах були присутні 40 з 63 (63,5 %) членів кооперативу.

Пунктом 3 порядку денного загальних зборів розглядалося питання про припинення членства в кооперативі ОСОБА_1 шляхом виключення з членів кооперативу у зв`язку із наявністю заборгованості зі сплати членських внесків. При голосуванні більшість (36 осіб) проголосувала за виключення позивача з членів кооперативу.

«Слухали: Інформацію Голови правління ОК «АГК «ЛІВОБЕРЕЖНИЙ-2» ОСОБА_3 про таке.

ОСОБА_1 22 березня 2014 року рішенням загальних зборів ОК «АГК «ЛІВОБЕРЕЖНИЙ-2» за несплату членських внесків з 2008 по 2014 роки був виключений з членів кооперативу.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2015 р. було скасовано п. 6 протоколу № 1 загальних зборів ОК «АГК «ЛІВОБЕРЕЖНИЙ-2» від 22.03.2014 про виключення ОСОБА_1 зі списків членів кооперативу. Таким чином, ОСОБА_1 , відповідно до рішення суду, є членом ОК «АГК «ЛІВОБЕРЕЖНИЙ-2».

Рішенням Індустріального районного суду від 17 березня 2015 з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОК «АГК» ЛІВОБЕРЕЖНИЙ-2» заборгованість по сплаті членських внесків з 11.07.2011 по 22.03.2014, що також підтверджено рішенням Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 грудня 2015.

Не зважаючи на наявність судових рішень, станом на 06.10.2018 ОСОБА_1 заборгованість не погасив.

Членські внески за наступні періоди ОСОБА_1 також не сплачує.

Заборгованість члена кооперативу ОСОБА_1 по сплаті членських внесків за 2015 (з жовтня по грудень), 2016, 2017 та 2018 роки станом на 01 вересня 2018 року складає 17 466,67 грн.- сімнадцять тисяч чотириста шістдесят шість гривень 67 копійок, а саме:

- 2015 рік: по 1 200 грн. за .4 (гаражомісця) = (1200x4:12x3) 1200,00 грн. (жовтень

листопад, грудень)

- 2016 рік: по 1 100 грн. за 4 (гаражомісця) = 4 400,00 грн. ;

- 2017 рік: по 1 900 грн. за 4 (гаражомісця) = 7 600,00 грн.

- 2018 рік: по 1 066,67 грн. за 4 (гаражомісця) = 4 266,67 грн. (з 01.01.2018 по

31.08.2018)

Правління кооперативу прийняло рішення у відповідності до п. 6.8. статуту ОК «АГК (ЛІВОБЕРЕЖНИЙ-2», згідно з яким член кооперативу може бути виключений з кооперативу при умові, зокрема, несплати встановлених Статутом кооперативу внесків протягом 2-х років з моменту настання терміну виплати та порушення положень Статута кооперативу щодо порядку сплати членських внесків, та ст. 13 Закону України «Про кооперацію», згідно з якою членство в кооперативі припиняється зокрема, у разі несплати внесків у порядку, визначеному статутом кооперативу; у зв`язку з наявністю заборгованості зі сплати членскіх внесків, зокрема такої, що пройшло більше 2-х років з моменту настання терміну виплати; припинити членство члена кооператива ОК«АГК ЛІВОБЕРЕЖНИЙ-2» ОСОБА_1 , якому надано у розпорядження чотири гаражомісця загальною площею 144 м.кв., шляхом виключення з членів кооперативу.

ОСОБА_1 письмово повідомили про наявність заборгованості по оплаті членських внесків.

ОСОБА_1 письмово повідомили про рішення Правління передати питання про припинення членства в ОК «АГК`ЛІВОБЕРЕЖНИЙ-2» на розгляд загальних зборів.

У відповідності до пп. 6.9., 6.8., 5.2.2. Статуту Кооперативу правління кооперативу, протокол від 06 вересня 2018 року, пропонує Загальним зборам кооперативу затвердити рішення Правління про припинення членства ОСОБА_1 в ОК АГК «ЛІВОБЕРЕЖНИЙ-2» шляхом виключення з членів кооперативу.»

Рішенням загальних зборів членів ОК "АГК "Лівобережний-2" від 06 жовтня 2018 року ОСОБА_1 виключено з членів кооперативу на підставі пункту 6.8 Статуту у зв`язку з несплатою членських внесків протягом більше двох років.

На запит позивача від 22.09.2018 відповідач листом від 16.10.2018 повідомив про виключення ОСОБА_1 зі складу членів гаражного кооперативу та направив витяг з протоколу загальних зборів членів кооперативу про виключення його з членів кооперативу (а.с.24).

ОСОБА_1 не погоджується з прийнятим рішенням загальних зборів членів кооперативу, просить визнати його незаконним, проти чого заперечує відповідач, що і є причиною спору та предметом розгляду у даній справі.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Судом здійснюється новий розгляд справи в частині визнання незаконним рішення загальних зборів Обслуговуючого кооперативу "Автогаражний кооператив "Лівобережний-2" від 06 жовтня 2018 року про припинення членства у кооперативі ОСОБА_1 шляхом виключення з членів кооперативу, у зв`язку з наявністю заборгованості із сплати внесків після скасування попередніх судових рішень по цій справі Верховним Судом.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30.06.2022 зазначено таке:

«Рішення судів попередніх інстанцій мотивовані тим, що до квітня 2018 року позивач не мав доступу до власного майна та можливості сплатити членські внески.

Відповідно до пункту 6.8 Статуту відповідача в редакції 2016 року член кооперативу може бути виключений з кооперативу на підставі рішення загальних зборів (зборів уповноважених) за умови: несплати встановлених Статутом кооперативу внесків протягом двох років з моменту настання терміну виплати.

Отже, членство у кооперативі може бути припинено на підставі статті 13 Закону України Про кооперацію, зокрема, у разі підтвердження факту несплати членом кооперативу внесків у порядку, визначеному статутом кооперативу, та наявності у статуті кооперативу положень що наявність цієї умови є підставою для прийняття загальними зборами рішення про виключення з кооперативу.

У той же час свої висновки про відмову в позові суди попередніх інстанцій мотивували тим, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 взагалі не сплачував внески та інші кошти, внесення яких передбачено Статутом кооперативу, порушував положення Статуту кооперативу, а тому відсутні підстави для виключення ОСОБА_1 зі складу членів гаражного кооперативу.

Тобто викладені судами попередніх інстанцій висновки щодо обставин виконання ОСОБА_1 своїх обов`язк, як члена гаражного кооперативу, є суперечливими та взаємовиключними.

При цьому судами попередніх інстанцій не досліджувалось спірне рішення загальних зборів кооперативу про виключення ОСОБА_1 з членів кооперативу на предмет наявності у ньому інформації про причини такого виключення із зазначенням, які саме факти невиконання статутних обов`язків стали підставою для виключення, а також не встановлено, які докази надали як позивач так і відповідач на їх підтвердження чи спростування.

Зокрема, судами не з`ясовано, яким документом визначався розмір членських внесків у спірний період, їх розмір та порядок сплати, та яким чином ця інформація доводилася до членів кооперативу.

Рішення Вищого спеціалізованого суду України (справа № 202/639/15-ц) приймалося виходячи з конкретних обставин, що встановлені у тій справі та мали значення для неї та не є преюдицією у цій справі.

У разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Право власності на таке майно у члена кооперативу виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону.

При цьому судом не встановлено чи виникло у позивача право розпоряджатися майном до оформлення права власності відповідно до вимог Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Також судом апеляційної інстанції не обґрунтовано, яким чином набуття позивачем права власності на гараж звільняє члена кооперативу від необхідності виконувати обов`язок зі сплати членських внесків.

Отже, у разі підтвердження існування у позивача обов`язку по сплаті членських внесків, за наявності доказів встановлення відповідачем розміру таких внесків, які мали сплачуватись у спірний період, та доведення інформації щодо розміру та порядку сплати внесків до членів кооперативу, за наявності у Статуті відповідача положень що несплата встановлених Статутом кооперативу внесків протягом двох років з моменту настання терміну виплати є умовою для прийняття загальними зборами рішення про припинення членства у кооперативі, невиконання позивачем обов`язку по сплати членських внесків за період 2015-2018 рр. та існування підтвердженого розміру заборгованості може бути підставою для виключення його з членів кооперативу на підставі статті 13 Закону України Про кооперацію.

Проте, суди першої та апеляційної інстанцій не дослідили та не з`ясували, чи приймалися рішення загальними зборами відповідача, якими б встановлювалися розміри і час сплати відповідних членських внесків у 2015-2018 роках. Тобто, не досліджено та не з`ясовано чи дійсно наявна заборгованість у позивача зі сплати членських внесків у 2015-2018 роках, щодо яких саме (перелік наведений у пункті 4.4 Статуту), який її розмір та період прострочення, а також існування такої обов`язкової умови, встановленої Статутом кооперативу, як несплата внесків протягом двох років з моменту настання терміну виплати.».

Відповідно до статті 316 Господарського процесуального кодексу вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Щодо розмірів членських внесків та порядку їх сплати

Згідно пункту 4.4 Статуту, бюджет (фонд) кооперативу складається з членських внесків кожного члена кооперативу, а саме:

- щомісячного (щорічного) членського внеску за обслуговування і охорону гаража в кооперативі;

- щорічного (одноразового) внеску за оплату податку на землю;

- щорічного (одноразового) цільового внеску на розвиток кооперативу;

- вступного членського внеску у разі покупки (оформлення, дарування, переоформлення) гаража новими членами кооперативу, крім переоформлення гаражів на близьких родичів (батьки, дружина, діти, рідні брат, сестра).

Відповідно до пункту 4.5 Статуту, розміри внесків затверджуються рішенням загальних зборів членів кооперативу (зборів уповноважених представників) і уточнюються щорічно.

Матеріалами справи (т.2 арк.с.123-139) підтверджується, що відповідачем у період 2015-2018 роки було в передбаченому Статутом порядку встановлено розміри членських внесків.

Аналізуючи зміст рішень, якими встановлювався розмір членських внесків, суд доходить висновку, що розмір членських внесків встановлювався кожного року і є різним в залежності від того, коли саме член кооперативу проводить оплату. Якщо оплата проводиться у період з січня по червень включно, то розмір членського внеску є найменшим, якщо сплата членського внеску проводиться в період з жовтня по грудень включно, то розмір членського внеску є найбільшим. Зі слів голови кооперативу така система збільшення розміру членських внесків в залежності від періоду сплати спрямована на стимулювання членів кооперативу якнайшвидше сплачувати членські внески, оскільки витрати кооперативу щодо сплати комунальних та інших періодичних платежів є кожного місяця, починаючи з початку року.

З наведеного можна зробити висновок про те, що якщо член кооперативу не сплатив членський внесок до кінця поточного року, то у разі погашення ним заборгованості, він повинен сплатити членський внесок у розмірі, який встановлено за період сплати з жовтня по грудень, тобто у найбільшому розмірі.

Позивач під час розгляду справи зазначив, що членські внески за період 2015 - 2018 року він не сплачував, оскільки у нього був відсутній розрахунковий рахунок відповідача.

Суд критично ставиться до такого твердження позивача з огляду на таке.

По-перше у протоколі зборів зазначено: За питанням № 3 порядку денного виступав ОСОБА_1 : членські внески сплачувати не буду, оскільки це вимагання коштів, та я не знаю, на що витрачаються членські внески.

Крім того під час розгляду справи по суті позивач особисто зазначив, що він не сплачує членські внески, оскільки не розуміє, чому саме такий їх розмір і вважає це здирництвом.

Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 застосовано доктрину venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі- «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).

В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності.

Суд зазначає, що з боку позивача має місце суперечлива поведінка. Тому суд вбачає оскільки у позові він стверджував про неможливість сплати ним внесків, оскільки йому не було зрозуміло як саме їх сплачувати, натомість і на загальних зборах, і в судовому засіданні позивач повідомляв про те, що розмір членських внесків є несправедливим та нічим не обґрунтованим, що і є причиною їх несплати. До того ж позивач вказував про те, що не зобов`язаний сплачувати членські внески, оскільки його не було поновлено в правах члена кооперативу.

З матеріалів справи вбачається, що порядок сплати членських внесків передбачено Статутом.

Так, відповідно до пункту 5.5.3 Статуту, бухгалтер зобов`язаний всі внески (платежі) від членів кооперативу, що поступають, оприбутковувати в журнал (відомість) приходу із зазначенням номеру гаражного боксу, прізвища і ініціалів власника блоку, дати, суми і особистого підпису платника з подальшою обов`язковою відміткою в членській книжці і видачею квитанції платнику цієї книжки з внесеними відмітками за внесені платежі із зазначенням дати отримання грошей і підпису бухгалтера.

Згідно пункту 8.2 Статуту, прийом бухгалтером внесків і інших платежів проводиться в дні, встановлені правлінням кооперативу.

Зі слів голови кооперативу доведення інформації до членів кооперативу про розмір внесків та порядок їх сплати відбувається під час затвердження розмірів внесків на загальних зборах, а для членів кооперативу, які не були присутні на зборах також шляхом розміщення відповідної інформації на дошці оголошення.

До того ж, рішенням правління кооперативу від 07.07.2012, оформленим протоколом № 12 (т.2 арк.с.151) встановлені прийомні дні голови та касира кооперативу перший та третій вівторок кожного місяця. Такий графік не змінювався. Кожного року на дошці оголошень додатково вивішується графік прийому на поточний рік. Прийом проводиться на території кооперативу. Кожний факт оплати внесків фіксується в журналі обліку по сплаті внесків кооперативу з підписом платника такого внеску та оформленням прибуткового касового ордеру.

Відповідачем до матеріалів справи було подано витяг з відповідного журналу та зразки прибуткових касових ордерів (арк.с.155-162) з якого вбачається, що записи щодо оплати членських внесків до журналу здійснюються у перший та третій вівторок кожного місяця. Оригінал журналу оглянуто судом в судовому засіданні.

В матеріалах справи відсутні докази того, що позивач був обмежений у доступі до території кооперативу.

Позивач надав до матеріалів справи листи до відповідача з проханням надати інформацію щодо розміру членських внесків, обґрунтування цього розміру та банківські реквізити для сплати членських внесків (заяви від 19.06.2013, 09.07.2013, 19.03.2014, 22.09.2018, т.1 арк.с.18-21).

Водночас доказів направлення вищезазначених листів на адресу відповідача матеріали справи не містять.

Листом від 09.04.2014 відповідач надав відповідь на запит позивача від 19.03.2014 у якій повідомив позивача про відсутність розрахункового рахунку в банківських установах (т.1 арк.с.22).

Відтак, доказів звернення позивача до відповідача щодо надання реквізитів для оплати членських внесків за період з 2015 по 2018 (спірний період) матеріали справи не містять.

Тому суд доходить висновку про те, що позивач мав можливість оплатити членські внески на території кооперативу касиру кооперативу у перший та третій вівторок кожного місяця.

Відповідно до пункту 6.6 Статуту, член кооперативу має право одержувати будь-яку інформацію про діяльність Кооперативу та, відповідно, звертатися за потреби із запитами про інформацію, яка необхідна йому для реалізації обов`язку по сплаті членських внесків.

Доведення інформації до кожного із членів кооперативу про розмір внесків та порядок їх сплати ані законом, ані Статутом не передбачено.

В матеріалах справи відсутні докази звернення позивача до відповідача з запитом інформації про розмір та порядок сплати членських внесків.

Факт наявності заборгованості позивача зі сплати членських внесків та її розмір підтверджується актами ревізії фінансово-господарської діяльності ОК АГК «ЛІВОБЕРЕЖНИЙ-2» за відповідні періоди.

Так, актом ревізії фінансово-господарської діяльності ОК АГК «ЛІВОБЕРЕЖНИЙ-2» за період 01.01.2016-31.12.2016, складеним членами ревізійної комісії Кооперативу 21.11.2017, встановлено наявність заборгованості Позивача зі сплати членських внесків за 4 гаражо-місця на загальну суму 4040 грн.

Актом ревізії фінансово-господарської діяльності ОК АГК «ЛІВОБЕРЕЖНИЙ-2» за період 01.01.2017-31.12.2017, складеним членами ревізійної комісії Кооперативу 22.02.2018, встановлено наявність заборгованості Позивача зі сплати членських внесків за 4 гаражо-місця на загальну суму 7600 грн.

Актом ревізії фінансово-господарської діяльності ОК АГК «ЛІВОБЕРЕЖНИЙ-2» за період 01.01.2018-31.12.2018, складеним членами ревізійної комісії Кооперативу 22.03.2019, встановлено наявність заборгованості Позивача зі сплати членських внесків за 4 гаражо-місця на загальну суму 6800 грн.

Позивач вказував про те, що у нього був відсутній обов`язок сплачувати членські внески, оскільки він був виключений зі складу членів кооперативу і після прийняття рішення суду на його користь не був відновлений в правах. Крім того, відповідач створював позивачу перешкоди в користуванні його майном. На думку позивача ці обставини є підставою для звільнення його від обов`язку сплачувати членські внески.

Суд не може погодитись з такою позицією позивача з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи у березні 2014 року Обслуговуючим кооперативом "Автогаражний кооператив "Лівобережний-2" було прийнято рішення загальних зборів про виключення ОСОБА_1 зі складу членів гаражного кооперативу у зв`язку з несплатою цільових та поточних внесків.

Вказане рішення було оскаржено позивачем до суду. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 липня 2015 року справа № 202/639/15-ц позов ОСОБА_1 був залишений без задоволення.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.09.2015 рішення Індустріального районного суду було скасовано та визнано незаконним рішення загальних зборів в частині виключення ОСОБА_1 зі складу членів гаражного кооперативу.

09.11.2017 року ухвалою Колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі № 202/639/15-ц касаційну скаргу Обслуговуючого кооперативу «Лівобережний - 2» було відхилено - рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2015 року залишено без змін.

З наведеного вбачається, що рішення відповідача було скасовано апеляційним судом 15.09.2015. Рішення апеляційного суду набрало законної сили з моменту його проголошення, тобто 15.09.2015. Відповідно саме з цієї дати позивача було поновлено в його правах як члена кооперативу.

Рішення суду про скасування незаконного рішення не підлягає примусовому виконанню і є самодостатнім в тому сенсі, що для поновлення прав особи не потребує вчинення додаткових дій з боку відповідача.

Тому доводи позивача про те, що після прийняття на його користь рішення суду його не було поновлено в правах є неспроможними. Більше того, незаконне рішення, яке скасоване судом, є незаконним з моменту його прийняття.

Щодо перешкод в користуванні майном суд зазначає таке.

Позивач стверджує, що відповідачем були вчинені певні дії, які обмежили позивача у доступі та користуванні гаражними боксами, у зв`язку із чим ним не було сплачено членські внески.

Позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача про усунення перешкод в користуванні майном.

Відповідно до ч.1 ст.19-1 Закону України "Про кооперацію" член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13.04.2018 було затверджено мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та Обслуговуючим кооперативом "Лівобережний-2" (справа №202/4169/17 (провадження №2/202/255/2018), т.1 арк.с.16).

Відповідно до пункту 1 угоди, відповідач гарантує, що станом на 27.03.2018 відсутні перешкоди для доступу, користуванню та розпорядженню позивачем, який є членом кооперативу, гаражними боксами ряд 3 № 11,12, ряд 4 № 9, ряд НОМЕР_7 , що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

За пунктом 2 цієї угоди Обслуговуючий кооператив "Лівобережний-2" зобов`язався не чинити перешкоди позивачу як члену кооперативу у доступі, користуванні і розпорядженні гаражними боксами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначеною мировою угодою не встановлено, що відповідач перешкоджав позивачу до укладення мирової угоди у користуванні гаражними боксами, а лише констатовано факт, що станом на 27.03.2018 року такі перешкоди для члену кооперативу ОСОБА_1 відсутні і відповідач зобов`язується в подальшому не чинити таких перешкод. Вказаним судовим рішенням не встановлено порушення прав позивача відповідачем.

Доказів оплати позивачем відповідачу членських внесків за період 2015 - 2018 матеріали справи не містять, що не заперечується й самим позивачем.

Суд зазначає, що незгода члена кооперативу з розміром членських внесків не звільняє його від обов`язку їх сплати.

Якщо особа не згодна з рішенням зборів про встановлення розміру членських внесків, вона має право оскарження цього рішення у суді.

Доказів такого оскарження та скасування рішень, якими визначався розмір членських внесків позивач до матеріалів не надав.

Відповідно заборгованість позивача зі сплати членських внесків складає за 2015 рік - 1200 грн. х 4 = 4800 грн., за 2016 рік 1010 грн. х 4 = 4040 грн., за 2017 1900 грн. х 4 = 7600 грн., за 2018 2100 грн. х 4 = 8400 грн., всього за період з 2015-2018 - 24 840 грн. за чотири гаражі.

Щодо підстав виключення позивача з кооперативу

Відповідно до статті 167 Господарського кодексу України корпоративні відносини - це відносини, які виникають, змінюються та припиняються щодо права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Стаття 55 Господарського кодексу України визначає господарські організації як юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.

За способом утворення (заснування) та формування статутного капіталу ст. 63 ГК України відносить кооперативні підприємства до корпоративних, а за формою власності - до підприємств колективної власності.

Корпоративне підприємство характеризується тим, що утворюється, як правило, двома або більше засновниками за їх спільним рішенням (договором), діє на основі об`єднання майна та/або підприємницької чи трудової діяльності засновників (учасників), їх спільного управління справами, на основі корпоративних прав, у тому числі через органи, що ними створюються, участі засновників (учасників) у розподілі доходів та ризиків підприємства.

Підприємством колективної власності визнається корпоративне або унітарне підприємство, що діє на основі колективної власності засновника (засновників) (стаття 93 Господарського кодексу України).

Згідно статті 94 Господарського кодексу України, кооперативи як добровільні об`єднання громадян з метою спільного вирішення ними економічних, соціально-побутових та інших питань можуть створюватися у різних галузях (виробничі, споживчі, житлові тощо). Діяльність різних видів кооперативів регулюється законом. Господарська діяльність кооперативів повинна здійснюватися відповідно до вимог цього Кодексу, інших законодавчих актів.

Особливості створення кооперативів та ведення господарської діяльності обслуговуючими кооперативами визначається Законом України "Про кооперацію".

За змістом положень статтей 2, 6, 9 Закону України "Про кооперацію" кооператив є юридичною особою, державна реєстрація якого проводиться в порядку, передбаченому законом. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо.

У статті 12 Закону України «Про кооперацію» визначені основні права та обов`язки члена кооперативу. Так, основними правами члена кооперативу є: участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов`язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити. Основними обов`язками члена кооперативу є: додержання статуту кооперативу; виконання рішень органів управління кооперативу та органів контролю за діяльністю кооперативу; виконання своїх зобов`язань перед кооперативом; сплата визначених статутом кооперативу внесків.

Згідно статті 13 Закону України «Про кооперацію» членство в кооперативі припиняється у разі, зокрема, несплати внесків у порядку, визначеному статутом кооперативу.

За приписами пункту 6.5 Статуту член кооперативу зобов`язаний, зокрема, беззаперечно дотримуватися вимог цього Статуту, рішень загальних зборів (зборів уповноважених представників) членів кооперативу і правління кооперативу; своєчасно і в повному обсязі вносити встановлені цим Статутом і загальними зборами (зборами уповноважених представників) внески і інші платежі.

Пунктом 4.6 Статуту, якщо член кооперативу у встановлений загальними зборами термін не сплатив передбачені внески, то за прострочення оплати він повинен заплатити неустойку (пеню) згідно з діючим у кооперативі положенням «Про порядок застосування та стягнення сум фінансових (штрафних) санкцій органами управління кооперативу».

Відповідно до пункту 6.8 Статуту член кооперативу може бути виключений з кооперативу на підставі рішення загальних зборів (зборів уповноважених) за умови: несплати встановлених Статутом кооперативу внесків протягом двох років з моменту настання терміну виплати; порушення положень Статуту; нанесення своїми діями збитку кооперативу та членам кооперативу; нанесення своїми діями збитку діяльності і репутації кооперативу.

Позивач вказував про те, що за несплату членських внесків передбачено сплата неустойки, а не виключення з членів кооперативу.

З такими доводами позивача суд погодитися не може.

Так, з аналізу пунктів 4.6 та 6.8 Статуту вбачається, що вони не суперечать один одному та підлягають застосуванню за різних обставин.

Неустойки, яка передбачена пунктом 4.6 Статуту може бути застосована до усіх випадків несвоєчасної сплати членських внесків, наприклад, коли член кооперативу сплатив членські внески, але з простроченням, тобто після закінчення поточного року, або не сплатив членські внески за один рік.

Водночас відповідальність, яка передбачена пунктом 6.8 Статуту може бути застосована лише у разі, якщо член кооперативу взагалі не сплатив членські внески (а не сплатив з простроченням) і така несплата існує протягом не менше двох років з моменту настання терміну виплати.

Суд зазначає, що виключення члена з кооперативу - це передбачена законом форма корпоративної відповідальності, спрямована на одностороннє припинення корпоративних правовідносин за рішенням юридичної особи внаслідок порушення членом кооперативу своїх статутних обов`язків. На відміну від виходу з числа членів кооперативу, виключення має примусовий характер і не залежить від бажання цього члена кооперативу та можливе лише за наявності підстав, визначених законом та установчими документами кооперативу.

Під час вирішення спорів, пов`язаних з виключенням членів з кооперативу, господарським судам необхідно враховувати, що у рішенні про виключення його члена повинні міститися обґрунтовані причини такого виключення і зазначено, які саме факти невиконання статутних обов`язків стали підставою для виключення. Відсутність відповідних відомостей у рішенні про виключення члена кооперативу є підставою для визнання зазначеного рішення недійсним судом за позовом такого члена товариства.

Доказів оплати позивачем членських внесків за період з 2015 по 2018 роки матеріали справи не містять. У оскаржуваному рішенні загальних зборів обґрунтовані причини виключення позивача з членів кооперативу з посиланням на норми Закону України «Про кооперацію», Статут кооперативу. Наведені певні обставини, які дозволяють дійти висновку про те, що позивач свідомо не виконує статутні зобов`язання, має заборгованість зі сплати членських внесків в тому числі й таку, що підтверджена рішеннями судів.

Тому, суд доходить висновку про те, що рішення відповідача є мотивованим та обґрунтованим.

Суд зазначає, що оскільки Статут відповідача містить положення про те, що несплата встановлених Статутом кооперативу внесків протягом двох років з моменту настання терміну виплати є умовою для прийняття загальними зборами рішення про припинення членства у кооперативі, тому невиконання позивачем обов`язку по сплати членських внесків за період 2015-2018 та існування підтвердженого розміру заборгованості є підставою для виключення позивача з членів кооперативу на підставі статті 13 Закону України Про кооперацію.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення загальних зборів кооперативу є законним, а позов задоволенню не підлягає.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Пунктом 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю;

Відповідно до довідки Міністерства охорони здоров`я України серія 10 ААГ № 015333 позивачу присвоєно другу групу інвалідності з 19.09.2014. Тобто, позивач є особою, яка звільнена від сплати судового збору.

Згідно частини 3 статті 129 Господарського процесуального кодексу України якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідачем було сплачено судовий збір за подання апеляційної та касаційної скарг у розмірі 7 945,00 грн.

Оскільки позов залишено без задоволення, тому відповідно до частини 3 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у розмірі 7 945,00 грн компенсується відповідачу за рахунок держави.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код НОМЕР_8 ) до Обслуговуючого кооперативу "Автогаражний кооператив "Лівобережний-2" (49130, м. Дніпро, вул. Генерала Захарченка,17-А, ідентифікаційний код 33384250) про визнання незаконним рішення загальних зборів Обслуговуючого кооперативу "Автогаражний кооператив "Лівобережний-2" від 06 жовтня 2018 року про припинення членства у кооперативі ОСОБА_1 шляхом виключення з членів кооперативу, у зв`язку з наявністю заборгованості із сплати внесків залишити без задоволення.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Обслуговуючого кооперативу "Автогаражний кооператив "Лівобережний-2" (49130, м. Дніпро, вул. Генерала Захарченка,17-А, ідентифікаційний код 33384250) судовий збір за подання апеляційної та касаційної скарг у розмірі 7 945,00 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 07.11.2022

Суддя Я.С. Золотарьова