РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.11.2022Справа №910/7501/22

Суддя Господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Глобал Гарант"

про стягнення 21 137,93 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2022 року Товариство з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Глобал Гарант" про відшкодування шкоди (в порядку суброгації) у розмірі 21 137,93 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не належним чином було виконано взяті на себе зобов`язання за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/203394576 з виплати страхового відшкодування внаслідок завдання з вини водія забезпеченого транспортного засобу - автомобіля ГАЗ 3307, державний номерний знак НОМЕР_1 , при дорожньо-транспортній пригоді шкоди власнику автомобіля Chery Tiggo 2, державний номерний знак НОМЕР_2 , розмір якої становить 21 137,93 грн., право вимоги отримання якого набуто позивачем за наслідками виконання взятих на себе згідно договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №202.21.2586557 від 24.02.2021 зобов`язань з виплати страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу.

До позовної заяви Товариством з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" долучено розрахунок судових витрат, у відповідності до якого позивач очікує понести витрати, пов`язані із розглядом даної справи, в орієнтовному розмірі 14 765,48 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.08.2022 відкрито провадження у справі №910/7501/22; вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); визначено учасникам справи строки для подання заяв по суті спору.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно приписів ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Вказана ухвала суду від 18.08.2022 була надіслана відповідачу 19.08.2022 рекомендованим листом, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, на адресу місцезнаходження відповідача, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 01103, м. Київ, бульвар Дружби Народів, буд. 28-В.

Однак поштове відправлення не було вручене відповідачу та було повернуте до суду 02.09.2022 із відміткою на довідці відділення поштового від 26.08.2022 "адресат відсутній".

Згідно пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, керуючись приписами п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України суд приходить до висновку, що днем вручення відповідачу ухвали суду від 18.08.2022 є 26.08.2022.

Статтею 113 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

За приписами ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Пунктом 4 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 18.08.2022 у справі №910/7501/22 встановлено Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "Глобал Гарант" строк на подання відзиву з долученими до нього доказами та з доказами його направлення позивачу - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

Згідно з пунктом першим статті 116 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Отже, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Глобал Гарант" вправі було подати відзив на позов у строк до 12.09.2022 включно (згідно приписів ч. 4 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України, оскільки закінчення 15-денного строку на подання відзиву припадало на 10.09.2022 вихідний день - суботу).

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений судом у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористався.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

24.02.2021 між Товариством з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник) укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, які є предметом застави №202.21.2586557 (надалі - Договір), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом Chery Tiggo 2, державний номерний знак НОМЕР_2 .

Відповідно до п. 7 Договору строк його дії встановлено з 26.02.2021 по 25.02.2026.

08.04.2021 близько 17:30 год. по вул. Зодчих, 12 у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю застрахованого автомобіля Chery Tiggo 2, державний номерний знак НОМЕР_2 , та автомобіля ГАЗ 3307, державний номерний знак НОМЕР_1 . А саме: ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом ГАЗ 3307, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Chery Tiggo 2 під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

Факт настання ДТП підтверджується довідкою №353268 Управління патрульної поліції в місті Києві.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_2 п. 13.1 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Святошинського районного суду міста Києва від 23.06.2021 у справі №759/8670/21, відповідно до якої: ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У зв`язку з зверненням ОСОБА_1 до страховика за Договором із повідомленням про подію від 09.04.2021, позивач на підставі страхового акту №3.21.1350-1 від 15.04.2021 та рахунку-фактури №Z210001946 від 12.04.2021, виставленого СТО - Товариством з обмеженою відповідальністю "Автоцентр на Кільцевій", виконуючи свої зобов`язання за Договором, здійснив відшкодування завданої шкоди внаслідок спірної ДТП шляхом виплати коштів вказаній страхувальником у заяві від 09.04.2021 особі (на рахунок СТО) у сумі 21 137,93 грн., що підтверджується платіжним дорученням №ЦО02385 від 15.04.2021.

Тобто, фактично позивачем сплачено страхувальнику за Договором страхове відшкодування у загальному розмірі 21 137,93 грн.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частинами 1 та 2 статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Як встановлено постановою Святошинського районного суду міста Києва від 23.06.2021 у справі №759/8670/21, спірна ДТП, внаслідок якої було завдано шкоду автомобілю Chery Tiggo 2, державний номерний знак НОМЕР_2 , сталася з вини водія автомобіля ГАЗ 3307, державний номерний знак НОМЕР_1 , - ОСОБА_2 .

Цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля ГАЗ 3307, державний номерний знак НОМЕР_1 , станом на дату настання спірної ДТП була застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Глобал Гарант" на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/203394576, що підтверджується інформацією з бази Моторного (транспортного) страхового бюро України щодо полісу №ЕР/203394576.

Наведеним договором (поліс №ЕР/203394576) передбачено, що франшиза становить - 0, ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 130 000,00 грн.

Суд відзначає, що в силу приписів ч. 3 ст. 5 Цивільного кодексу України до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" в редакції, чинній на момент страхового випадку (ДТП), тобто, станом на 08.04.2021.

Згідно пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

На підтвердження розміру витрат, завданих спірною ДТП автомобілю страхувальника за Договором, позивачем було надано суду страховий акт №3.21.1350-1 від 15.04.2021, виставлені Товариством з обмеженою відповідальністю "Автоцентр на Кільцевій" рахунок-фактури №Z210001946 від 12.04.2021 та акт виконаних робіт №АК21002840 від 29.04.2021, платіжне доручення №ЦО02385 від 15.04.2021.

З аналізу ч. 1 ст. 990 Цивільного кодексу України та ст.ст. 25, 26 Закону України "Про страхування" вбачається, що сама по собі відсутність звіту про оцінку витрат, пов`язаних з відновленням транспортного засобу, не є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування за умови підтвердження розміру оціненої шкоди іншими доказами по справі.

Пунктом 7.38. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003, передбачено, що значення коефіцієнту фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки.

Відповідно до Свідоцтва серії НОМЕР_3 про державну реєстрацію транспортного засобу рік випуску автомобіля Chery Tiggo 2, державний номерний знак НОМЕР_2 , - 2020 і на момент ДТП строк його експлуатації не перевищував 7 років, а тому коефіцієнт фізичного зносу дорівнював нулю.

Як вбачається із рахунку-фактури №Z210001946 від 12.04.2021 та акту виконаних робіт №АК21002840 від 29.04.2021 вартість відновлювального ремонту автомобіля Chery Tiggo 2, державний номерний знак НОМЕР_2 , склала 24 468,83 грн. (в тому числі ПДВ у розмірі 4 078,14 грн.).

В свою чергу, Товариством з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" було перераховано на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоцентр на Кільцевій" кошти у розмірі 21 137,93 грн. для відновлювального ремонту автомобіля Chery Tiggo 2 (за вирахуванням із загальної вартості ремонту франшизи за Договором).

При цьому, судом враховано, що позивачем заявлено до стягнення суму матеріального збитку з урахуванням податку на додану вартість.

Пунктом 36.2 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість (надалі - "ПДВ"). При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Таким чином, вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією винної сторони або стягується судом після дослідження обставин чи є надавач послуг з ремонту автомобіля, який був пошкоджений під час ДТП з вини іншої особи, платником податку на додану вартість.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/171/17 та від 05.04.2018 у справі № 910/3165/17.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Автоцентр на Кільцевій" є платником податку на додану вартість на загальних підставах.

Відтак, керуючись п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", суд приходить до висновку про правомірність включення до виплаченого страхувальнику за Договором страхового відшкодування суми податку на додану вартість.

Таким чином, у зв`язку із здійсненням страхового відшкодування на користь страхувальника за Договором позивачем набуто право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ст. 12.1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

З урахуванням наведених приписів законодавства та умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/203394576, згідно яких ліміт відповідальності страховика за шкоду майну обмежений сумою в 130 000,00 грн. та франшиза становить - 0, Товариством з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" було набуто право вимоги до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Глобал Гарант" з виплати страхового відшкодування у розмірі 21 137,93 грн.

З метою отримання страхового відшкодування позивач на підставі ст.ст. 11, 509, 530 Цивільного кодексу України та ст.ст. 35, 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування (вих. №11017/07-3.21.1350 від 03.06.2021), в якій просив сплатити страхове відшкодування у розмірі 21 137,93 грн. на рахунок Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" за вказаними у даній заяві реквізитами.

Дана заява була одержана Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Глобал Гарант" 07.06.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №016.

У п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" зазначено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Відтак, відповідач повинен був сплатити позивачу страхове відшкодування у розмірі 21 137,93 грн. до 06.09.2021 включно (згідно приписів ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, оскільки останній день 90-денного строку на виплату страхового відшкодування припадав на вихідний день - 05.09.2021 - неділю) .

Однак, відповідачем не надано суду доказів на спростування твердження позивача, що Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Глобал Гарант" не здійснило відшкодування шкоди (в тому числі, після звернення позивача до суду із даним позовом).

За таких обставин, зобов`язання відповідача перед позивачем у розмірі 21 137,93 грн. підтверджується матеріалами справи. Доказів погашення вказаної заборгованості відповідачем не надано, а відтак Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Глобал Гарант" з 07.09.2021 є таким, що прострочило своє зобов`язання із сплати страхового відшкодування у розмірі 21 137,93 грн.

Попри наведене, суд звертає увагу позивача, що відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Глобал Гарант" перебуває в стані припинення за рішенням засновників з 28.01.2022.

Статтею 105 Цивільного кодексу України встановлено, що учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов`язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію. Після внесення запису про прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців повідомлення про внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців щодо прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи публікується у спеціалізованому друкованому засобі масової інформації.

Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня опублікування повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Згідно з ч. 3 ст. 60 Господарського кодексу України ліквідаційна комісія або інший орган, який проводить ліквідацію суб`єкта господарювання, вміщує в друкованих органах відповідно до закону повідомлення про його ліквідацію та про порядок і строки заяви кредиторами претензій, а явних (відомих) кредиторів повідомляє персонально у письмовій формі у встановлені цим Кодексом чи спеціальним законом строки.

За приписами ст. 110 Цивільного кодексу України юридична особа ліквідується, зокрема, за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв`язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Відповідно до частини 8 статті 111 Цивільного кодексу України ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред`явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Статтею 112 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи вимоги її кредиторів задовольняються у такій черговості:

1) у першу чергу задовольняються вимоги щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом;

2) у другу чергу задовольняються вимоги працівників, пов`язані з трудовими відносинами, вимоги автора про плату за використання результату його інтелектуальної, творчої діяльності;

3) у третю чергу задовольняються вимоги щодо податків, зборів (обов`язкових платежів);

4) у четверту чергу задовольняються всі інші вимоги.

Вимоги однієї черги задовольняються пропорційно сумі вимог, що належать кожному кредитору цієї черги.

У разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Вимоги кредитора, заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред`явлення, задовольняються з майна юридичної особи, яку ліквідовують, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно.

Вимоги кредиторів, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, вимоги, у задоволенні яких за рішенням суду кредиторові відмовлено, а також вимоги, які не задоволені через відсутність майна юридичної особи, що ліквідується, вважаються погашеними.

Тобто, законодавцем визначено спеціальний порядок задоволення вимог кредиторів у разі ліквідації юридичної особи за рішенням засновників - шляхом пред`явлення вимог кредиторами у визначений засновниками (учасниками) юридичної особи строк, а відтак правові підстави для задоволення вимог Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" в інший спосіб (в судовому порядку), ніж передбачений Цивільним кодексом України, відсутні.

Варто відзначити, що аналогічного висновку щодо відсутності підстав для стягнення страхового відшкодування в судовому порядку з боржника (страховика за полісом ОСЦПВВНТЗ), який перебуває у стані припинення за рішенням засновників, дійшов Північний апеляційний господарський суд у своїй постанові від 21.01.2021 у справі №910/7736/20.

Судом також враховано, що у разі припинення юридичної особи за наслідками процедури банкрутства, Кодекс України з процедур банкрутства також передбачає обов`язок кредиторів звертатись із кредиторськими вимогами та унеможливлює стягнення заборгованості з особи, яка перебуває у стані припинення, в порядку позовного провадження в обхід встановленої законодавством процедури.

За таких обставин в задоволенні позову Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" слід відмовити.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України сплачений судовий збір за звернення до господарського суду із даним позовом необхідно покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 74, 79, 123, 129, 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" (04073, м. Київ, просп. Степана Бандери, буд. 22; ідентифікаційний код: 36086124) до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Глобал Гарант" (01103, м. Київ, бульвар Дружби Народів, буд. 28-В; ідентифікаційний код 30930046) про стягнення 21 137,93 грн. відмовити повністю.

2. Судові витрати, пов`язані із розглядом справи, в частині сплаченого судового збору покласти на Товариство з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування".

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до положень ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено 07.11.2022.

Суддя Р.В. Бойко