ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2022 р. Справа №909/916/16

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

Головуючого (судді-доповідача): Якімець Г.Г.,

Суддів: Бойко С.М., Бонк Т.Б.,

за участю секретаря судового засідання Кришталь М.Б.,

та представників:

від стягувача не з`явився

від боржника не з`явився

від Івано-Франківської РДА не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства Укртелеком в особі Івано-Франківської філії, вих.№13-17/Ю-17-909/916/16-5 від 09 червня 2022 року

на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 25 травня 2022 року (підписана 30.05.2022), суддя Стефанів Т.Б.

про відмову в задоволенні заяви про заміну сторони

у справі №909/916/16

за позовом Публічного акціонерного товариства Укртелеком, м. Київ в особі Івано-Франківської філії, м. Івано-Франківськ

до відповідача Управління соціального захисту населення Богородчанської районної державної адміністрації Івано-Франківської області, смт. Богородчани, Івано-Франківська область

про стягнення суми боргу по компенсації видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг на телекомунікаційні послуги

в с т а н о в и в:

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 25 травня 2022 року у справі №909/916/16 відмовлено у задоволенні заяви Акціонерного товариства Укртелеком в особі Івано-Франківської філії про заміну сторони (відповідача) у справі №909/916/16.

Ухвала суду мотивована тим, що реорганізація Управління соціального захисту населення Богородчанської РДА, як структурного підрозділу РДА зі статусом юридичної особи, здійснюється в рамках процедури реорганізації райдержадміністрації, але відповідно до акта про реорганізацію цього структурного підрозділу, та в якому має визначатися спосіб реорганізації структурного підрозділу, заходи з такої реорганізації, строк її завершення та інші необхідні умови. Суд встановив, що станом на час розгляду заяви в матеріалах справи відсутні докази, які б підтвердили здійснення заходів із завершення процедури припинення - складення та затвердження передавального акта комісії з реорганізації Управління соціального захисту населення Богородчанської РДА, а відтак і факт набуття майнових прав та обов`язків Івано-Франківською РДА як правонаступником. Суд констатував, що комісією з реорганізації проведена реорганізація Богородчанської РДА шляхом приєднання до Івано-Франківської РДА за відсутності проведеної реорганізації структурного підрозділу зазначеної РДА - Управління соціального захисту населення РДА (). З наведених обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для зміни боржника у спірних матеріальних правовідносинах, тобто матеріального правонаступництва, й відповідно про відсутність підстав для процесуального правонаступництва, яке є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду, стягувач Акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Івано-Франківської філії звернулося до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 25 травня 2022 року у справі №909/916/16 та прийняти нове рішення, яким задоволити заяву Акціонерного товариства Укртелеком в особі Івано-Франківської філії про заміну сторони (відповідача) у справі. Зокрема, зазначає, що момент переходу прав і обов`язків до правонаступника визначається днем підписання передавального акта, і тому може не співпадати у часі з моментом завершення реорганізації юридичної особи, тобто внесенням запису про припинення юридичної особи до державного реєстру. Посилається на Порядок, затверджений постановою КМУ №1321 від 16.12.2020 року, яким передбачено момент переходу прав і обов`язків юридичних осіб публічного права, а саме: момент державної реєстрації новоствореної РДА та затвердження передавального акта комісії з реорганізації.

У відзиві на апеляційну скаргу Івано-Франківська районна державна адміністрація Івано-Франківської області проти вимог апеляційної скарги заперечує, просить оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зокрема, зазначає, що 25 березня 2021 року утворено Управління соціального захисту населення Івано-Франківської районної державної адміністрації, яке повинно виступати боржником у цій справі.

Розгляд апеляційної скарги неодноразово відкладався з підстав, наведених у відповідних ухвалах суду.

Представники учасників справи в судове засідання 24 жовтня 2022 року не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки, явка представників учасників у справі в судове засідання не визнавалась обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за їх відсутності.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 року у справі «Фрідлендер проти Франції», рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 року у справі «Красношапка проти України»).

Поряд з тим, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи.

Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) господарського судочинства відповідно до п.10 ч.3 ст.2 ГПК України.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте, розумним вважається строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

При цьому, Європейський Суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України, №4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, №№32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07 від 15.03.2012).

Західний апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 17 листопада 2016 року позов задоволено. Присуджено до стягнення з Управління соціального захисту населення Богородчанської районної державної адміністрації Івано-Франківської області на користь Публічного акціонерного товариства Укртелеком в особі Івано-Франківської філії 35 743,45 грн. боргу та 1 378 грн. судового збору.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 22 лютого 2017 року рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 17 листопада 2016 року залишено без змін.

На виконання вказаних судових рішень, 06 березня 2017 року Господарським судом Івано-Франківської області видано наказ, боржником за яким є Управління соціального захисту населення Богородчанської районної державної адміністрації Івано-Франківської області.

31 липня 2019 року стягувач звернувся до місцевого господарського суду із заявою про видачу дубліката наказу.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 05 серпня 2019 року стягувачу видано дублікат наказу Господарського суду Івано-Франківської області №223 від 06 березня 2017 року у справі №909/916/16.

29 квітня 2022 року стягувач звернувся до місцевого господарського суду із заявою про заміну сторони (відповідача) Управління соціального захисту населення Богородчанської районної державної адміністрації Івано-Франківської області за наказом від 06 березня 2017 року у справі №909/916/16 на його правонаступника Івано-Франківську районну державну адміністрацію Івано-Франківської області. Заява мотивована тим, що на виконання постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 №80-ІХ "Про утворення та ліквідацію районів", розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 №1635-ю "Про реорганізацію та утворення районних державних адміністрацій" Івано-Франківська РДА 25.03.2021 видала розпорядження №8 "Про припинення юридичних осіб публічного права Богородчанської районної державної адміністрації", згідно якого Управління соціального захисту населення Богородчанської РДА припинено, як юридичну особу, шляхом приєднання до новоутвореної Івано-Франківської РДА, яка є правонаступником щодо майна, майнових прав та обов`язків Управління соціального захисту населення Богородчанської РДА.

Як зазначалося вище, ухвалою суду першої інстанції у задоволенні заяви стягувача відмовлено, проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком місцевого господарського суду, з огляду на наступне:

Відповідно до ч.1 ст.52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч.1 ст.334 ГПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

За приписами ч.8 ст.4 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» у разі приєднання юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті приєднання, та державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються.

Така форма реорганізації юридичної особи як приєднання передбачає припинення діяльності одного підприємства як юридичної особи та передачу належних йому активів та пасивів (майнових прав та зобов`язань) до іншого підприємства (правонаступника). При цьому, у разі приєднання нової юридичної особи не створюється.

Вказана форма реорганізації характеризується переходом усіх прав та обов`язків суб`єктів, що реорганізуються, в порядку універсального правонаступництва до іншої особи. Тобто, обов`язковою умовою реорганізації юридичної особи шляхом приєднання є універсальне правонаступництво за її зобов`язаннями.

При універсальному правонаступництві майно особи, як сукупність прав та обов`язків, які їй належать, переходить до правонаступника як єдине ціле, причому в цій сукупності єдиним актом переходять всі окремі права та обов`язки, які належали на момент правонаступництва особі, яка припиняється, незалежно від того, виявлені вони на цей момент чи ні, відображені чи ні вони в передавальному акті. При універсальному правонаступництві, зважаючи на відсутність повної визначеності у складі майна, правонаступник спрямовує свою волю не на набуття окремих прав або обов`язків, а на набуття усієї їх сукупності. В результаті він вступає навіть в такі правовідносини, про існування яких міг не знати.

Таким чином, внаслідок приєднання правонаступником завжди буде одна особа, будь-який розподіл прав та обов`язків при таких видах реорганізації неможливий.

Системний аналіз норм статей 106, 107 Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» дає підстави стверджувати, що передавальний акт призначений для забезпечення обліку прав та обов`язків, які передаються при реорганізації, і його затвердження як юридичний факт не має самостійного значення для виникнення універсального правонаступництва.

Окрім того, згідно з частинами 1-3 статті 107 ЦК України кредитор може вимагати від юридичної особи, що припиняється, виконання зобов`язань якої не забезпечено, припинення або дострокового виконання зобов`язання, або забезпечення виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом. Після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами.

Тобто, чинним законодавством визначено, що положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами повинен містити саме розподільчий баланс при застосуванні такої форми реорганізації як поділ.

Таким чином, у даному випадку, за наслідками реорганізації відповідача (боржника) Управління соціального захисту населення Богородчанської районної державної адміністрації Івано-Франківської області, шляхом його приєднання до іншої особи Івано-Франківську районну державну адміністрацію Івано-Франківської області, яка є його правонаступником, що підтверджується зокрема і розпорядженням Івано-Франківської РДА №8 від 25.03.2021 року "Про припинення юридичних осіб публічного права Богородчанської районної державної адміністрації", тобто має місце універсальне правонаступництво.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Управління соціального захисту населення Богородчанської РДА знаходиться в стані припинення з 20 листопада 2020 року.

Так, відповідно до ч.1 п.9 постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 №80-ІХ "Про утворення та ліквідацію районів" в Івано-Франківській області утворений Івано-Франківський район (з адміністративним центром у місті Івано-Франківськ) у складі, в тому числі, Богородчанської селищної ради.

Розпорядженням КМУ №1635-р від 16 грудня 2020 року "Про реорганізацію та утворення РДА" вирішено, зокрема: здійснити реорганізацію районних державних адміністрацій районів, ліквідованих зазначеною постановою, шляхом їх приєднання до районних державних адміністрацій, утворених згідно з абзацом третім цього пункту, згідно з додатком 3 "ПЕРЕЛІК районних державних адміністрацій, що реорганізуються шляхом приєднання до районних державних адміністрацій, утворених як нові юридичні особи публічного права", відповідно до якого Богородчанська, Галицька, Рогатинська, Тисменицька та Тлумацька РДА реорганізуються шляхом приєднання до новоутвореної Івано-Франківської РДА.

Пунктом 1 Порядку здійснення заходів щодо утворення та реорганізації РДА, а також правонаступництва щодо майна, прав та обов`язків РДА, що припиняються, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1321 від 16 грудня 2020 року, передбачено, що такий Порядок визначає механізм здійснення заходів, пов`язаних з утворенням або реорганізацією райдержадміністрацій, а також правонаступництва щодо майна, прав та обов`язків райдержадміністрацій, що припиняються, у зв`язку із зміною адміністративно-територіального устрою України, а дія Порядку поширюється на райдержадміністрації, які у зв`язку з прийняттям постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-IX "Про утворення та ліквідацію районів" підлягають утворенню та/або реорганізації (п.2 Порядку).

Згідно з п.7 Порядку перехід повноважень, прав та обов`язків (публічно-владне правонаступництво) райдержадміністрацій, що припиняються, до райдержадміністрацій новоутворених районів здійснюється, у разі існування райдержадміністрації в адміністративному центрі новоутвореного району та приєднання до неї райдержадміністрацій, що припиняються, ліквідованих районів - з моменту утворення комісії з реорганізації райдержадміністрації, що припиняється (далі - комісія з реорганізації).

Перехід майна, майнових прав та обов`язків райдержадміністрацій, що припиняються, до райдержадміністрацій новоутворених районів здійснюється у разі існування райдержадміністрації в адміністративному центрі новоутвореного району та приєднання до неї райдержадміністрацій, що припиняються, ліквідованих районів з дня затвердження передавального акта комісії з реорганізації (п.8 Порядку).

Райдержадміністрації, що припиняються, до складу яких входять структурні підрозділи із статусом юридичної особи публічного права, після набрання чинності актом Кабінету Міністрів України про реорганізацію відповідної райдержадміністрації, а у разі створення райдержадміністрацій на території новоутвореного району - після державної реєстрації створення райдержадміністрацій видають акт про реорганізацію структурних підрозділів райдержадміністрації, які мають статус юридичної особи публічного права. У акті про реорганізацію визначається її спосіб, заходи з реорганізації, строк її завершення та інші необхідні умови (п. 11 Порядку).

25 березня 2021 року Івано-Франківська РДА видала розпорядження №8 "Про припинення юридичних осіб публічного права Богородчанської РДА", яким зокрема, припинено юридичну особу публічного права Управління соціального захисту населення Богородчанської РДА шляхом приєднання до Івано-Франківської РДА.

Розпорядженням №382 від 06 жовтня 2021 року «Про затвердження передавального акта» Івано-Франківська обласна державна адміністрація затвердила передавальний акт майна, майнових прав та обов`язків Богородчанської, Галицької, Рогатинської, Тисменицької, Тлумацької райдержадміністрацій, що припиняються, до правонаступника Івано-Франківської районної державної адміністрації.

Колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що станом на час розгляду заяви в матеріалах справи відсутні докази, які б підтвердили здійснення заходів із завершення процедури припинення - складення та затвердження передавального акта комісії з реорганізації Управління соціального захисту населення Богородчанської РДА, а відтак і факт набуття майнових прав та обов`язків Івано-Франківською РДА як правонаступником. Місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку, що комісією з реорганізації проведена реорганізація Богородчанської РДА шляхом приєднання до Івано-Франківської РДА за відсутності проведеної реорганізації структурного підрозділу зазначеної РДА Управління соціального захисту населення РДА (), а відтак, і відсутності підстав для заміни боржника його правонаступником.

Слід зазначити, що момент переходу прав і обов`язків до правонаступника визначається днем підписання передавального акта, і тому може не співпадати у часі з моментом завершення реорганізації юридичної особи, тобто внесенням запису про припинення юридичної особи до державного реєстру.

У статтях 104 ЦК та 107 ЦК України не визначається момент переходу прав та обов`язків від юридичної особи, яка припиняється шляхом приєднання. Такий момент не може пов`язуватися із внесення запису до державного реєстру про припинення юридичної особи, яка приєднується. При реорганізації шляхом приєднання немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків. Внаслідок приєднання правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при такому виді реорганізації неможливий (аналогічний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 14 вересня 2020 року у справі №296/443/16-ц).

За таких обставин, Івано-Франківська районна державна адміністрація є правонаступником всього майна, всіх прав та обов`язків Управління соціального захисту населення Богородчанської районної державної адміністрації, відтак, наявні підстави для заміни останнього у справі №909/916/16 на його правонаступника Івано-Франківську районну державну адміністрацію.

Поряд з тим, у разі відсутності відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою, крім випадків заміни боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі №916/617/17).

Колегія суддів звертає увагу, що у матеріалах справи відсутні докази наявності відкритого виконавчого провадження з виконання наказу №223 від 06 березня 2017 року, а з листа Головного управління державної казначейської служби України в Івано-Франківській області вих.№04-10-3-06/481 від 15 лютого 2022 року вбачається повернення вказаного наказу стягувачу без виконання, відтак, у суду відсутні підстави для заміни боржника саме у виконавчому провадженні у відповідності до норм ст.334 ГПК України.

Поряд з тим, враховуючи наявні у справі докази, колегія суддів дійшла висновку про заміну боржника у виконавчому документі, оскільки, після повернення наказу стягувачу без виконання, такий може бути пред`явлений до виконання повторно.

Слід також врахувати, що право на суд було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

У разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (RYSOVSKYY v. UKRAINE, № 29979/04, § 70, ЄСПЛ, від 20 жовтня 2011 року).

Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Беручи до уваги наведені вище обставини, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні заяви стягувача про заміну сторони боржника у цій справі.

Відповідно до ч.1 ст.255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, про заміну чи відмову у заміні сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження (п.26).

Згідно з ч.1 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У відповідності до ч.1 ст.275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Статтею 277 ГПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на зазначені вище встановлені апеляційним судом обставини, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги стягувача, скасування ухвали суду першої інстанції та прийняття нового судового рішення про задоволення заяви стягувача про заміну сторони відповідача (боржника) у справі.

У відповідності до положень ст.129 ГПК України, з боржника на користь апелянта слід стягнути 2 481 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.129, 236, 255, 270, 271, 275, 277, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Укртелеком в особі Івано-Франківської філії задоволити.

Ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 25 травня 2022 року у справі №909/916/16 скасувати.

Заяву Акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Івано-Франківської філії (вих.№13-17/Ю-22 від 25.04.2022) задоволити.

Замінити боржника Управління соціального захисту населення Богородчанської районної державної адміністрації Івано-Франківської області на його правонаступника Івано-Франківську районну державну адміністрацію Івано-Франківської області.

Стягнути з Івано-Франківської районної державної адміністрації Івано-Франківської області (76014, м. Івано-Франківськ, вул. Грушевського, 21; ідентифікаційний код юридичної особи 44000350) на користь Акціонерного товариства Укртелеком в особі Івано-Франківської філії (76014, м. Івано-Франківськ, вул. Академіка Сахарова, 32; ідентифікаційний код юридичної особи 01184835) 2 481 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Матеріали справи №909/916/16 повернути до Господарського суду Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у відповідності до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Повну постанову складено 31 жовтня 2022 року

Головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г.

Суддя Бойко С.М.

Суддя Бонк Т.Б.