РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.11.2022Справа № 910/7204/22

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Ломаки В.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Державної служби статистики України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вільна енергетична компанія "Палівенерго"

про стягнення 90 579,78 грн.,

Без виклику (повідомлення) представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державна служба статистики України (далі - позивач) звернулась до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вільна енергетична компанія "Палівенерго" (далі - відповідач) грошових коштів у розмірі 90 579,78 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 24.12.2021 року між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вільна енергетична компанія "Палівенерго" було укладено договір про постачання електричної енергії споживачу № 164, на виконання умов якого позивач сплатив на користь відповідача попередню оплату заявленого ліміту електричної енергії за квітень та травень 2022 року в сумі 95 308,56 грн. та 80 355,30 грн. відповідно. Зважаючи на те, що фактичні витрати електроенергії позивача у квітні 2022 року були меншими від сплачених ним коштів за цей період, а також враховуючи, що з 10.05.2022 року оператор системи розподілу електричної енергії змінив постачальника електричної енергії Державній службі статистики України, позивач звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вільна енергетична компанія "Палівенерго" з проханням повернути йому суму фактично переплаченої попередньої оплати в загальному розмірі 90 579,78 грн. Оскільки відповідач вказану суму попередньої оплати позивачу в добровільному порядку не повернув, Державна служба статистики України звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 90 579,78 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.08.2022 року позовну заяву Державної служби статистики України залишено без руху та встановлено строк та спосіб усунення її недоліків.

19.08.2022 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла заява Державної служби статистики України від 18.08.2022 року № 21.2-10/93-22 про усунення недоліків позовної заяви.

Враховуючи наведені обставини, ухвалою господарського суду міста Києва від 23.08.2022 року відкрито провадження у справі № 910/7204/22, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з частиною 4 статті 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, копія ухвали від 23.08.2022 року про відкриття провадження у справі № 910/7204/22 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 69035, Запорізька область, місто Запоріжжя, проспект Соборний, будинок 180.

Відповідно до наявного у матеріалах справи поштового повідомлення з трек-номером № 193, відповідач ухвалу суду отримав 30.08.2022 року.

За умовами пункту 3 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

У той же час, відзиву на позовну заяву відповідачем на час вирішення по суті зазначеного спору подано не було.

Згідно з частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою господарського суду міста Києва від 23.08.2022 року, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

24.12.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вільна енергетична компанія "Палівенерго" (постачальник) та Державною службою статистики України (замовник) було укладено договір про постачання електричної енергії споживачу № 164 (далі - Договір), за умовами якого постачальник продає товар: електрична енергія згідно коду ДК 021:2015:09310000-5 - електрична енергія, споживачу для забезпечення потреб його електроустановок, а позивач, у свою чергу, оплачує постачальнику вартість використаної електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами Договору.

Вказаний правочин, а також додатки та укладені в подальшому Додаткові угоди до нього від 22.03.2022 року № 1 та від 31.05.2022 року № 2, підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками зазначених суб`єктів господарювання.

Обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у сторін укладених в установленому порядку з оператором системи розподілу (ОСР) договорів про надання послуг з розподілу, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії, а постачальник отримує доступ до мереж та можливість продажу електричної енергії на території діяльності ОСР (пункт 2.2 Договору).

За змістом пунктів 2.3, 2.4 Договору загальна сума Договору становить 1 646 357,00 грн., у тому числі ПДВ - 274 392,83 грн. Сума Договору може бути змінена у випадку зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків споживача.

У пунктах 3.1-3.4 Договору сторонами погоджено, що початком постачання електричної енергії споживачу є 01.01.2022 року. Споживач має право вільно змінювати постачальника відповідно до процедури, визначеної ПРРЕЕ та умов Договору. Постачальник за Договором не має права вимагати від споживача будь-якої іншої плати за електричну енергію, ніж визначена умовами Договору. Договірні обсяги споживання електричної енергії визначаються Додатком № 1 до Договору.

Відповідно до пунктів 5.1, 5.3, 5.4 цього правочину споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за вартістю, що визначаються відповідно до механізму визначення вартості електричної енергії, наведеним у Додатку № 2 до Договору. Ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за Договором. Розрахунковим періодом за Договором є календарний місяць.

Згідно з пунктом 5.5 Договору розрахунки споживача за Договором здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на рахунок постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за електричну енергію відповідно до умов Договору. Рахунок постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни.

Постачальник до 11 (одинадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим, виставляє споживачу рахунок за спожиту електричну енергію та акт приймання-передачі електричної енергії. Оплата вартості обсягів споживання електроенергії здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 7 робочих днів від дня отримання акта приймання-передачі електричної енергії від постачальника (пункт 5.6 Договору).

У той же час, за умовами Додаткової угоди від 22.03.2022 року № 1 до Договору (яка набрала чинності з моменту її укладення та є невід`ємною частиною Договору), у зв`язку із настанням форс-мажорних обставин відповідно до Розділу 12 Договору, в умовах воєнного стану Товариство з обмеженою відповідальністю "Вільна енергетична компанія "Палівенерго" вимушено перейти на нові умови співпраці. Постачання буде здійснюватися тільки за попередньою оплатою в розмірі 100 % від заявленого ліміту.

Підпунктом 11 пункту 6.1 Договору встановлено право споживача перейти на постачання електричної енергії до іншого електропостачальника у разі наявності договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії та відсутності припинення постачання електричної енергії внаслідок наявності заборгованості за постачання електричної енергії перед діючим постачальником, та/або достроково призупинити чи розірвати Договір у встановленому ним порядку.

За умовами пункту 13.1 Договору останній набирає чинності з 01.01.2022 року та укладається на строк до 31.12.2022 року, а в частині розрахунків Договір діє до повного виконання зобов`язань сторонами.

Відповідно до пункту 13.4 Договору у разі прийняття нових, внесення змін у чинні, набрання чинності окремих положень або нормативно-правових актів у цілому, що впливають на відносини сторін, що регулюються Договором, сторони зобов`язуються у відповідності до застосованих положень чинного законодавства України внести відповідні зміни до Договору шляхом укладення додаткових угод до нього, в іншому випадку - сторони вправі розірвати Договір.

Умовами розділу 5 Комерційної пропозиції постачальника, яка є додатком № 2 до Договору (у редакції Додаткової угоди від 22.03.2022 року № 1), передбачено, що 100 % попередня оплата здійснюється не пізніше ніж за 6 календарних днів до дати початку розрахункового періоду з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), що проводиться за фактично відпущену електричну енергію. Рахунок за фактичне споживання надається постачальником споживачу на підставі отриманих від оператора системи/адміністратора комерційного обліку даних та може бути отриманий споживачем на електронну адресу споживача. У разі, якщо здійснені платежі за електричну енергію, спожиту в розрахунковому періоді, перевищують вартість фактично спожитої електричної енергії, сума переплати зараховується на погашення існуючої заборгованості споживача з найдавнішим терміном її виникнення, або, при відсутності заборгованості за попередні періоди, як попередня оплата вартості очікуваного обсягу споживання електричної енергії наступного розрахункового періоду.

З матеріалів справи вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Вільна енергетична компанія "Палівенерго" було виставлено позивачу рахунок на попередню оплату електроенергії за квітень 2022 року від 01.04.2022 року № 164/1837 на суму 95 308,56 грн., а також на попередню оплату електроенергії за травень 2022 року від 22.04.2022 року № 164/2141 на суму 80 355,30 грн.

Означені рахунки були у повному обсязі оплачені Державною службою статистики України, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями платіжних доручень від 27.04.2022 року № 205 на суму 95 308,56 грн. та від 04.05.2022 року № 218 на суму 80 355,30 грн., а також виписок з банківського рахунку позивача.

Про належне виконання позивачем умов Договору також свідчить відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення споживачем своїх зобов`язань за цією угодою.

Разом із тим, у позовній заяві Державна служба статистики України вказувала, що вартість фактично спожитої позивачем електричної енергії за Договором у квітні 2022 року була меншою від суми коштів, попередньо оплачених споживачем на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вільна енергетична компанія "Палівенерго" за цей період.

Зважаючи на викладене, а також з метою забезпечення дотримання вимог бюджетного законодавства України, листом від 18.05.2022 року № 16.4-13/573-22 позивач звернувся до постачальника з проханням повернути Державній службі статистики України залишок попередньої оплати за квітень 2022 року в сумі 10 224,48 грн. не пізніше 27.05.2022 року.

Крім того, листом від 23.05.2022 року № 16.6-13/590-22 позивач звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вільна енергетична компанія "Палівенерго", в якому повідомив про здійснення споживачем попередньої оплати вартості заявленого ліміту електричної енергії за Договором на травень обсягом 25 000 кВт*год. вартістю 80 355,30 грн. Разом із тим, відповідно до порядку, передбаченого Положенням про особливості постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану, затвердженого наказом Міністерства енергетики України від 13.04.2022 року № 148 "Про врегулювання питань щодо постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану", оператором системи розподілу електричної енергії з 10.05.2022 року змінено постачальника електричної енергії Державній службі статистики України. Враховуючи викладене, а також зважаючи на те, що до формування оператором системи розподілу електричної енергії фактичний обсяг поставленої позивачу в травні 2022 року електричної енергії визначити неможливо, та з метою забезпечення дотримання вимог бюджетного законодавства України, Державна служба статистики України просила відповідача повернути їй попередню оплату електроенергії за травень 2022 року в сумі 80 355,30 грн. не пізніше 03.06.2022 року.

Листом від 25.05.2022 року № 762 відповідач повідомив позивача про те, що згідно з підписаним між сторонами актом звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2022 року по 19.05.2022 року Державною службою статистики України у квітні 2022 року було сплачено 95 308,56 грн., з яких за фактичне споживання електричної енергії було використано 85 084,08 грн. Тобто, залишок сплачених позивачем грошових коштів у квітні 2022 року склав 10 224,48 грн. Також відповідач вказав, що після отримання ним від оператора системи розподілу даних щодо обсягів фактично спожитої позивачем у період з 01.05.2022 року по 09.05.2022 року електричної енергії Товариство з обмеженою відповідальністю "Вільна енергетична компанія "Палівенерго" направить на адресу Державної служби статистики України акт звірки взаємних розрахунків за наведений період, з якого буде вбачатися залишок надмірно сплачених позивачем за травень 2022 року грошових коштів.

Крім того, у зазначеному листі відповідач повідомив позивача про факт настання форс-мажорних обставин (військова агресія російської федерації проти України) та їх визнання Торгово-промисловою палатою України, внаслідок чого Товариство з обмеженою відповідальністю "Вільна енергетична компанія "Палівенерго" звільняється від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов`язань за Договором на час дії наведених обставин та до їх офіційного закінчення.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що 31.05.2022 року сторони уклали Додаткову угоду № 2 до Договору, в якій, керуючись вимогами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України "Про публічні закупівлі", Закону України "Про ринок електричної енергії", наказу Міністерства енергетики України від 13.04.2022 року № 148 "Про врегулювання питань щодо постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану", постанов Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 169 та від 02.03.2022 року № 176 (зі змінами), дійшли згоди внести зміни до Договору.

Так, у наведеній Додатковій угоді № 2, з метою забезпечення дотримання вимог законодавства України щодо цільового використання бюджетних коштів, враховуючи фактичне припинення постачання електричної енергії постачальником та присвоєння постачальнику статусу "Дефолтний", сторони домовились пункт 2.3 Договору викласти у новій редакції, за якою загальна сума Договору становить 483 523,30 грн., у тому числі ПДВ - 80 587,21 грн., а також викласти у новій редакції, що додається до Додаткової угоди № 2, Додаток № 1 "Договірні обсяги споживання електричної енергії".

Також у наведеній Додатковій угоді № 2 сторони погодили, що загальна сума Договору та договірні обсяги споживання електричної енергії підлягають коригування у відповідності з даними, наданими оператором системи розподілу електричної енергії за квітень, травень поточного року. Постачальник зобов`язується повернути на рахунок споживача залишок попередньої оплати, перерахованої споживачем на рахунок постачальника за квітень, травень поточного року, з урахуванням фактичного постачання електричної енергії.

Означена Додаткова угода № 2 набрала чинності з моменту її укладення та є невід`ємною частиною Договору.

Листом від 15.06.2022 року № 21.2-04/70-22 позивач звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вільна енергетична компанія "Палівенерго" з претензією, в якій звернув увагу відповідача на те, що новий постачальник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги", відповідно до даних оператора системи розподілу електричної енергії, 30.05.2022 року виставив позивачу рахунок від 20.05.2022 року № 30006016/5/1 та акт прийняття-передавання товарної продукції за травень 2022 року № 30006016/5/1 з відповідними розшифруваннями за увесь обсяг електричної енергії, яку Державна служба статистики України отримала у травні 2022 року.

Слід зазначити, що у матеріалах справи наявні копії вищенаведеного рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги" від 20.05.2022 року № 30006016/5/1 на суму 71 972,27 грн., виданого 30.05.2022 року, рахунку-розшифровки від 20.05.2022 року № 30006016/5/1 на суму 71 972,27 грн., виданого 30.05.2022 року, інформаційного повідомлення від 20.05.2022 року № 30006016/5/1, виданого 30.05.2022 року, а також акту прийняття-передавання товарної продукції за травень 2022 року № 30006016/5/1 на суму 71 972,27 грн., в яких зазначена вартість поставленого позивачу Товариством з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги" обсягу електроенергії протягом усього травня місяця 2022 року, а не певної його частини.

Враховуючи наведене, позивач у претензії від 15.06.2022 року № 21.2-04/70-22 вимагав у відповідача повернути надлишок здійсненої Державною службою статистики України попередньої оплати електроенергії за квітень і травень 2022 року в загальній сумі 90 579,78 грн.

У відповідь на вимоги позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Вільна енергетична компанія "Палівенерго" направило на адресу Державної служби статистики України лист від 14.07.2022 року № 912, в якому визнало, що згідно з відомостями бухгалтерського обліку відповідача його заборгованість перед позивачем за Договором станом на 13.07.2022 року становить 90 579,78 грн., а також запевнило Державну службу статистики України в тому, що за першої можливості поверне споживачу надлишково сплачені останнім кошти.

У зв`язку з тим, що ні після фактичного припинення постачання відповідачем електричної енергії позивачу та укладення між сторонами Додаткової угоди від 31.05.2022 року № 2 до Договору, ні після отримання відповідачем вищезазначених претензій Державної служби статистики України Товариство з обмеженою відповідальністю "Вільна енергетична компанія "Палівенерго" не повернуло позивачу надлишково сплачені останнім у квітні-травні 2022 року кошти в розмірі 90 579,78 грн., позивач вирішив звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу положень статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з положеннями статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Положеннями статті 275 Господарського кодексу України визначено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу.

За умовами пункту 6.1.22 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312, якщо споживачем здійснена переплата за прогнозними даними споживання, попередній електропостачальник повинен протягом 5 робочих днів повернути споживачу надлишок коштів. Зазначені платежі мають бути здійснені сторонами протягом 10 робочих днів після зміни електропостачальника.

Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містить частина 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Стаття 610 Цивільного кодексу України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).

Під виконанням зобов`язання розуміється вчинення боржником та кредитором взаємних дій, спрямованих на виконання прав та обов`язків, що є змістом зобов`язання.

Невиконання зобов`язання має місце тоді, коли сторони взагалі не вчиняють дій, які складають зміст зобов`язання, а неналежним виконанням є виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Зважаючи на те, що відповідач після фактичного припинення постачання електричної енергії за Договором у встановлений строк не повернув Державній службі статистики України суму здійсненої останньою переплати за електричну енергію за квітень та травень 2022 року в сумі 95 308,56 грн., яка згідно з відомостями бухгалтерського обліку відповідача обліковується як заборгованість перед позивачем, і на момент прийняття рішення у матеріалах справи відсутні документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед Державною службою статистики України, а також враховуючи, що означена сума основного боргу відповідача підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вільна енергетична компанія "Палівенерго" про стягнення вказаної суми боргу.

Згідно з частиною 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.

Відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано належних доказів на підтвердження сплати спірної суми заборгованості (переплати).

За таких обставин, позовні вимоги Державної служби статистики України підлягають задоволенню, з урахуванням вищенаведеного.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача, у зв`язку із задоволенням позову.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вільна енергетична компанія "Палівенерго" (69035, Запорізька область, місто Запоріжжя, проспект Соборний, будинок 180; ) на користь Державної служби статистики України (01601, місто Київ, вулиця Шота Руставелі, будинок 3; ) 90 579 (дев`яносто тисяч п`ятсот сімдесят дев`ять) грн. 78 коп. основного боргу, а також 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

4. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Згідно з частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 11.11.2022 року.

Суддя В.С. Ломака