ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2022 р. Справа№ 921/663/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Чорногуза М.Г.

Мальченко А.О.

Секретар судового засідання: Мельничук О.С.,

за участю представників сторін:

від позивача - Містерман В.М.,

від відповідача 1 - не з`явився,

від відповідача 2 - Цвігун Т.П.,

розглянувши апеляційну скаргу

Приватного акціонерного товариства "Тернопільський кар`єр"

на рішення Господарського суду міста Києва від 29.06.2022 року (повний текст рішення складено 13.07.2022)

у справі №921/663/21 (суддя Ягічева Н.І.)

За позовом Приватного акціонерного товариства "Тернопільський кар`єр"

до:

1. Збаразької міської ради

2. Тернопільської обласної державної адміністрації

про розірвання договорів оренди, -

ВСТАНОВИВ:

У 2021 році Приватне акціонерне товариство "Тернопільський кар`єр" звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Збаразької міської ради та Тернопільської обласної державної адміністрації про:

- розірвання договору оренди землі №43 від 27.01.2015 року площею 3,2000 га, кадастровий номер :01:001:0020, укладеного між Приватним акціонерним товариством "Тернопільський кар`єр" та Тернопільською обласною державною адміністрацією;

- розірвання договору оренди землі №93 від 09.12.2015 року площею 8,0000 га, кадастровий номер :01:001:1111, укладений між Приватним акціонерним товариством "Тернопільський кар`єр" та Тернопільською обласною державною адміністрацією.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що на підставі оспорюваних договорів оренди землі останній здійснював видобування піску в Чернихівецькому родовищі (Тернопільський район) на підставі спеціального дозволу на користування надрами №364 від 18.10.1995 року, однак у зв`язку з анулюванням спеціального дозволу у нього відсутні законні підстави для використання земельної ділянки за цільовим призначенням, при цьому право користування земельною ділянкою є похідним від права користування надрами, а тому припиняється з припиненням останнього.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 13.10.2021 року позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Тернопільський кар`єр" до відповідачів Збаразької міської ради та Тернопільської обласної державної адміністрації про розірвання договорів оренди землі та додані до неї документи передано до Господарського суду міста Києва за виключною підсудністю.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.06.2022 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту порушення цільового призначення земельної ділянки, тобто вчинення дій, які б свідчили про використання земельних ділянок за іншим цільовим призначенням. Також місцевий господарський суд зазначив, що анулювання спеціального дозволу на користування надрами не є істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, оскільки в момент укладення договору сторони виходили з можливості того, що така зміна обставин може настати, та під час розгляду справи позивачем не обґрунтована та не доведена належними та допустимими доказами можливість розірвання спірних договорів оренди у зв`язку з настанням одночасно чотирьох умов, визначених частиною другою статті 652 Цивільного кодексу України.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Тернопільський кар`єр" звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 29.06.2022 року та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, таким, що прийнято з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. Зокрема скаржник вважає, що відсутність дозволу на використання надрами тягне за собою припинення прав користування землі, оскільки підстав для використання за цільовим призначенням земельної ділянки у землекористувача немає. Також скаржник зазначає, що якби позивач передбачав при укладенні вищезазначених спірних договорів оренди землі, що в січні 2021 році буде анульований спеціальний дозвіл на користування надрами, то договори оренди землі потрібно було б укладати на інших умовах, але таке передбачити не можливо. Крім того позивач наголошує, що ПрАТ «Тернопільський кар`єр» не припиняв свою діяльність та робив все для того, щоб оскаржити і скасувати наказ Державної служби геології та надр України про анулювання спеціального дозволу, однак ці зусилля не дали результату і спеціальний дозвіл був анульований. Позивач наголошує, що з лютого місяця 2021 року несе великі фінансові втрати, не використовуючи орендовані земельні ділянки за їх цільовим призначенням та сплачує щомісячну оренду плату в розмірі 40 646, 25 грн. Й наостанок позивач звертає увагу, що в обох спірних договорах оренди землі не було зафіксовано, що ризик зміни обставин покладається на позивача.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.08.2022 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Чорногуз М.Г., Разіна Т.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.08.2022 року відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Тернопільський кар`єр" на рішення Господарського суду міста Києва від 29.06.2022 року, витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №921/663/21.

14.09.2022 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів з Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи №921/663/21.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.09.2022 року, у зв`язку з відпусткою судді Разіної Т.І., сформовано для розгляду справи №921/663/21 колегію суддів у складі головуючого судді: Агрикової О.В., суддів: Чорногуз М.Г., Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.09.2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Тернопільський кар`єр" на рішення Господарського суду міста Києва від 29.06.2022 року у справі №921/663/21, зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 29.06.2022 року у справі №921/663/21 та призначено розгляд справи на 02.11.2022 року.

27.09.2022 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярія) Північного апеляційного господарського суду від Тернопільської обласної державної адміністрації, відповідача-2 у справі, надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

07.10.2022 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярія) Північного апеляційного господарського суду від Тернопільської обласної військової адміністрації, відповідача-2 у справі, надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та програмного забезпечення "EasyCon".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2022 року клопотання Тернопільської обласної військової адміністрації про участь в судовому засіданні в режимі відеокнференції задоволено.

25.10.2022 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярія) Північного апеляційного господарського суду від Приватного акціонерного товариства "Тернопільський кар`єр", позивача у справі, надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та програмного забезпечення "EasyCon".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.10.2022 року клопотання Приватного акціонерного товариства "Тернопільський кар`єр" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та програмного забезпечення "EasyCon" задоволено.

28.10.2022 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярія) Північного апеляційного господарського суду від Збаразької міської ради, відповідача 1 у справі надійшла заява в якій останній просив відхилити апеляційну скаргу, рішення суду першої інстанції залишити без змін та здійснювати розгляд справи без участі представника.

В судовому засіданні 02.11.2022 року представник позивача надав усні пояснення по справі, відповів на запитання суду, просив задовольнити апеляційну скаргу. Представник відповідача 2 надав усні пояснення по справ, відповів на запитання суду, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Представник відповідача 1 в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, просив здійснювати розгляд справи без участі представника.

Згідно з п. 11, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Відповідно до п. 12, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи те, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, та зважаючи на обмежений процесуальний строк розгляду апеляційної скарги, а також клопотання відповідача 1 про розгляд справи бех участі представника, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності представника відповідача 1.

Статтями 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 27.01.2015 року між Тернопільською обласною державною адміністрацією (далі - орендодавець) та Приватним акціонерним товариства "Тернопільський кар`єр" (далі - орендар) укладено договір оренди землі №43 (далі - договір №43), відповідно до умов якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування на 10 (десять) років земельну ділянку, державної власності загальною площею 3,2000 га, кадастровий номер :01:001:0020, для потреб, пов`язаних з користуванням надрами за межами населеного пункту на території Чернихівецької сільської ради Збаразького району Тернопільської області. Підставою укладення договору оренди є розпорядження голови Тернопільської обласної державної адміністрації від 10 січня 2014 року № 8-оц та від 28 січня 2015 року № 39-од. (т.1, а.с. 10-16).

Відповідно до пунктів 1, 2, розділу "Об`єкт оренди" договору №43 в оренду передається земельна ділянка площею 3.2000 га, розташована за адресою: Чернихівецької сільської ради Збаразького району Тернопільської області. Кадастровий номер земельної ділянки, яка передається є оренд) за цим договором: :01:001:0020.

Розділом "Термін дії договору" договору №43 передбачено, що договір укладено на 10 (десять) років Після закінчення терміну дії договору орендар має переважне право на поновлення його на новий термін із врахуванням вимог чинного законодавства. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення терміну дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Земельна ділянка передається в оренду: для потреб, пов`язаних з користуванням надрами. Цільове призначення земельної ділянки: 11.01 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами. Умови збереження стану об`єкта оренди: використання земельної ділянки за цільовим призначенням дотримання вимог збереження передбачених чинним земельним законодавством (розділ "Умови використання земельної ділянки" №43).

Згідно з п. 1, розділу «Умови повернення земельної ділянки» договору №43 після припинення дії договору, орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду із проведенням рекультивації зазначеної земельної ділянки.

Розділом "Зміна умов і припинення його дії" договору №43 сторони погодили, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку згідно з чинним законодавством України.

Дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи-орендаря.

Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законодавством.

Дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається.

Також, в подальшому 09.12.2015 року між Тернопільською обласною державною адміністрацією (далі - орендодавець) та Приватним акціонерним товариства "Тернопільський кар`єр" (далі - орендар) укладено договір оренди землі №93 (далі - договір №93), за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування на час дії спеціального дозволу на користування надрами (до 06.12.2033) земельну ділянку площею 8,0000 га з кадастровим номером 622488800:01:001:1111 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами за межами населеного пункту на території Чернихівецької сільської ради Збаразького району Тернопільської області. Підставою укладення договору оренди є розпорядження голови Тернопільської обласної державної адміністрації від 30 листопада 2015 року № 728-од. (т.1, а.с. 25-31).

Відповідно до пунктів 1, 2, розділу "Об`єкт оренди" договору №93 в оренду передається земельна ділянка площею 8.0000 га, розташована за адресою: за межами населеного пункту на території Черниховецької сільської ради Збаразького району Тернопільської області. Кадастровий номер земельної ділянки, яка передається в оренду за цим договором: :01:001:1111.

Договір укладено на час дії спеціального дозволу на користування надрами (до 06.12.2033). Після закінчення терміну дії договору орендар має переважне право на поновлення його на новий термін із врахуванням вимог чинного законодавства. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення терміну дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (розділ "Термін дії договору" договору №93).

Відповідно до розділу "Умови використання земельної ділянки" договору №93 земельна ділянка передається в оренду: для потреб, пов`язаних з користуванням надрами. Цільове призначення земельної ділянки: 11.01 для розміщення та експлуатації основних, підсобних підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами. Умови збереження стану об`єкта оренди: використання земельної ділянки за цільовим призначенням, дотримання вимог збереження передбачених чинним земельним законодавством.

Згідно з п. 1, розділу «Умови повернення земельної ділянки» договору №93 після припинення дії договору, орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду із проведенням рекультивації зазначеної земельної ділянки.

Розділом «Зміна умов договору і припинення його дії» договору №93 встановлено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку згідно з чинним законодавством України.

Дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи-орендаря.

Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законодавством.

Дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається.

З матеріалів справи вбачається, що з метою користування надрами (видобування піску, придатного в якості сировини для виробництва силікатної цегли та для благоустрою, рекультивації та планування) у Черняхівському родовищі 18.10.1995 року позивачем від Державної служби геології та надр України було отримано спеціальний дозвіл на користування надрами №364 (далі - спеціальний дозвіл). (т.1, а.с. 41-42).

На додаток до спеціального дозволу позивачем було укладено угоду №364 від 23.10.2019 року про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин (нова редакція) Державною службою геології та надр України. (т.1, а.с. 43-48).

Втім, листом Державної служби геології та надр України позивачу повідомлено, що наказом Державної служби геології та надр України від 28.01.2021 року №134 анульовано спеціальний дозвіл позивача на користування надрами №364 від 18.10.1995 року. (т.1, а.с. 38-39).

Відповідно до додатку 5 до наказу Державної служби геології та надр України від 28.01.2021 року №134 позивачу анульовано спеціальний дозвіл на підставі абз. 2, ч. 7, ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності». (т.1, а.с. 40).

Позивач у зв`язку з анулюванням Спеціального дозволу на користування надрами звернувся до відповідача 2 з листом №752 від 04.03.2021 року з проханням розірвати договір оренди землі №43 від 27.01.2015 року та договір оренди землі №93 від 09.12.2015 року, у зв`язку з анулюванням спеціального дозволу на користування надрами. (т.1, а.с. 52-53).

Відповідач 2 листом №04-2564/15 від 29.03.2021 року повідомив позивача щодо унеможливлення прийняття рішення про розірвання договорів укладених між відповідачем 2 та позивачем, а саме через те, що в матеріалах відсутні відомості щодо сплати орендної плати, а також проект рекультивації порушених земель. (т.1, а.с. 54-55).

Позивач, в свою чергу листом №1528 від 11.05.2021 року надіслав відповідачу витяг з інформаційної системи органів ДПС щодо стану розрахунків позивача бюджетом та цільовими фондами станом на 05.05.2021 року, з якого видно, що заборгованість по орендній платі за вищезазначеними договорами оренди в позивача відсутня. Також у даному листі зазначено інформацію щодо проведення рекультивації в Чернихівецькому родовищі пісків а саме, що на даний час згідно геологічної розвідки, протоколу УТК3 та у відповідності до проекту розробки та рекультивації Чернихівецького родовища пісків передбачено видобуток обводненого піску на глибину близько 5 м. Обводнений пісок нашим підприємством не видобуто, тобто не досягнута проектна відмітка. Через те рекультивація в Чернихівецькому родовищі пісків на даному етапі не можлива. Крім того, надано інформацію про всі попередньо проведені рекультивації землі в межах Чернихіецького родовища. (т.1, а.с. 56-58).

До вказаного вище листа позивачем також долучено:

- розпорядження голови Збаразької районної державної адміністрації №139 від 14.12.1995 року, яким затверджено акт приймання передачі рекультивованих земель, виконаних ВАТ «Тернопільський кар`єр» на Чернихівецькому родовищі пісків площею 2,0 га. Рекультивовану під сільгоспугіддя земельну ділянку площею 2,00 га повернуто у володіння Чернихівецькій сільській раді народних депутатів; (т.1, а.с. 69-72)

- розпорядження голови Збаразької районної державної адміністрації №45 від 01.03.2002 року, яким затверджено акт приймання передачі рекультивованих земель, виконаних ВАТ «Тернопільський карєр» на Чернихівецькому родовищі пісків площею 3,0 га. Рекультивовану під сільськогосподарські угіддя (пасовищн) земельну ділянку площею 3,00 га повернуто до складу земель запасу Чернихівецькій сільській раді народних депутатів; (т.1, а.с. 73-76)

- розпорядження голови Збаразької районної державної адміністрації №4 від 06.01.2011 року, яким затверджено акт приймання передачі рекультивованих земель за межами населеного пункту на території Чернихівецької сільської ради від 23.12.2010 року і прийнято рішення про переведення рекультивованої земельної ділянкуи площею 1,0 га. за межами населеного пункту на території Ченихівецької сільської ради в землі запасу угіддя пасовище. (т.1, а.с. 83).

Листом від 09.06.2021 року відповідач 2 повідомив позивача, що клопотання позивача від 11.05.2021 року №1528 про припинення дії договорів оренди землі від 27.01.2015 року №43 площею 3,2000 га з кадастровим номером 612248800:01:001:0020 за межами населеного пункту на території Чернихівецької сільської ради Збаразького району та від 09.12.2015 року №93 площею 8,0000 га з кадастровим Номером :01:001:1111 розташованої за межами населеного пункту на території Чернихівецької сільської ради Збаразького району Тернопільської Області розглядатиметься на засіданні комісії із попереднього розгляду документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надання дозволу на її виготовлення, матеріалів погодження місця розташування об`єктів, встановлення ставок орендної плати та питань купівлі-продажу земельних ділянок. (т.1, а.с. 59).

В подальшому, листом №04-5115 від 23.06.2021 року відповідач 2 повідомив позивача про унеможливлення вирішення питання позивача про розірвання договорів оренди землі, оскільки згідно пункту 24 перехідних положень Земельного кодексу України землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад. Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки. Відповідно до вищезазначеного відповідач 2 не є розпорядником даних земель. Відповідач 2 також рекомендував звернутися з даним клопотанням до органів місцевого самоврядування. (т.1, а.с. 60-61).

27.05.2021 року набув чинності Закон України №1423-IX від 28.04.2021 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин».

Вищевказаним законом внесено зміни в Земельний кодекс, а саме доповнено розділ Х пунктом 24, згідно якого, землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад.

Таким чином відповідач 1 в особі Збаразької міської ради отримали компетенцію, щодо розпорядження землями, які знаходяться в межах Збаразької територіальної громади, в тому числі тих, що розташовані за межами населеного пункту на території Чернихівецької сільської рада Тернопільської області.

Враховуючи викладене вище, позивач звернувся до відповідача 1 з листом №2043 від 16.06.2021 року до якого долучив додаткову угода №1 від 08.06.2021 року про розірвання договору оренди землі №43 від 27.01.2015 року укладеного між Тернопільською ОДА та ПрАТ «Тернопільський кар`єр» та додаткову угода № від 08.06.2021 року про розірвання договору оренди землі № 93 від 09.12.2015 року укладеного між Тернопільською ОДА та ПрАт «Тернопільський кар`єр». (т.1, а.с. 62-63).

У вказаному вище листі позивач просив відповідача 1 підписати вказані вище додаткові угоди, оскільки у відповідності до наказу Державної служби геології та надр України від 28.01.2021 року №134 та листа Державної служби геології та надр України №1855/01/07-21 від 05.02.2021 року позивачу анульовано Спеціальний дозвіл на користування надрами №364 від 18.10.1995 року Чернихівецького родовища пісків. Таким чином з лютого місяця 2021 року позивач не здійснює виробничої діяльності у Чернихівецькому родовищі пісків, лише має значні фінансові обтяження через сплату оренди за вищезазначеними договорами оренди землі.

В подальшому, позивач отримав лист №03-4727/2.6 від 13.09.2021 року, яким відповідач 1 повідомив, що питання припинення договорів оренди, шляхом розірвання його за згодою сторін може бути розглянуто на сесії міської ради при умові надання підтверджувальних документів щодо гарантії проведення рекультивації зазначених земельних ділянок. (т.1, а.с. 64).

Позивач, в свою чергу, листом №3551 від 30.09.2021 року повідомив відповідача 1 щодо неможливості на даному етапі проведення рекультивації в Чернихівецькому родовищі пісків. (т.1, а.с. 65-67).

У вказаному вище листі позивач зазначив, що рекультивації порушених земель повинна здійснюватися у відповідності до проекту розробки і рекультивації Чернихівецького родовища пісків, коригування та затвердження якого відбулося 05.03.2014 року. За весь час коли позивач здійснював видобування піску в Чернихівецькому Родовищі, згідно Спеціального дозволу на користування надрами №364 від 18.10.1995 року, тричі було проведено рекультивацію. У відповідності до Плану розвитку гірничих робіт Чернихівецького родовища пісків на 2020 рік, погоджений Управлінням Держпраці 13.02.2020 року, роботи по рекультивації кар`єру в 2020 році не заплановані, так як не проведено видобуток обводнених пісків. На 2021 рік План розвитку гірничих робіт по Чернихівецькому родовищі пісків не розроблявся, оскільки в січні 2021 року був анульований Спеціальний дозвіл на користування надрами №364 по Чернихівецькому родовищі пісків. Крім того, згідно Робочого проекту розробки та рекультивації Чернихівецького родовища пісків передбачено видобуток обводненого піску на глибину близько 5 м. Обводнений пісок нашим підприємством не видобуто, тобто не досягнута проектна відмітка. Також, у відповідності до зазначеного проекту, передбачено із земельних Ділянок, які будуть у майбутньому відведенні, провести переміщення м`ягких розкривних порід та відходів від цементованого піщаника та вапняку (залягання та їх об`єм у товщі піску неможливо точно визначити) у вже відпрацьовані до проектної відмітки ділянки кар`єру. Тобто розробка родовища запроектована таким чином, що у відпрацьований простір завжди складується розкривні і пусті породи із земельних ділянок на яких ще не проводився комплекс гірничовидобувних робіт.

В матеріалах справи наявний план розвитку гірничих робіт Чернихівецього родовища пісків Збаразького району Тернопільської області на 2020 рік. (т.1, а.с. 84-85).

Отже, спір у даній справі виник на думку позивачу у зв`язку з тим, що відповідач 1 безпідставно відмовляється розірвати спірні договору оренди земельної ділянки, оскільки позивач з лютого місяця 2021 року не здійснює виробничої діяльності у Черниховецькому родовищі пісків, та має значні фінансові обтяження через сплату оренди за договорами оренди землі, оскільки спеціальний дозвіл на користування надрами №364 анульовано, у позивача відсутні підстави для використання земельної ділянки за цільовим призначенням, а саме видобування піску.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до положень статті 1 Закону України "Про оренду землі", які кореспондуються з положеннями частини першої статті 93 Земельного кодексу України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

За змістом статті 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Положеннями статті 32 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Підстави припинення права користування земельною ділянкою визначені у ст. 141 Земельного кодексу України, якими є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини; ж) передача приватному партнеру, концесіонеру нерухомого майна, розміщеного на земельній ділянці, що перебуває в користуванні державного або комунального підприємства та є об`єктом державно-приватного партнерства або об`єктом концесії.

Відповідно до частини 1 статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено законом або договором, а частиною 3 цієї норми визначено, що у разі односторонньої відмови від договору повністю або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Згідно з частиною 1 статті 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Отже, як вже було вище встановлено позивач звернувся до відповідача 1 з листом №2043 від 16.06.2021 року в якому просив Забарську сільську раду підписати додаткову угоду №1 від 08.06.2021 року про розірвання договору оренди землі №43 від 27.01.2015 року укладеного між Тернопільською ОДА та ПрАТ «Тернопільський кар`єр» та додаткову угоду № від 08.06.2021 року про розірвання договору оренди землі № 93 від 09.12.2015 року укладеного між Тернопільською ОДА та ПрАт «Тернопільський кар`єр». (т.1, а.с. 62-63).

В обґрунтування підстав для розірвання договору оренди землі №43 від 27.01.2015 року та договору оренди землі №93 від 09.12.2015 року позивач зазначає, що у відповідності до наказу Державної служби геології та надр України від 28.01.2021 року №134 та листа Державної служби геології та надр України №1855/01/07-21 від 05.02.2021 року позивачу анульовано Спеціальний дозвіл на користування надрами №364 від 18.10.1995 року Чернихівецького родовища пісків. Таким чином з лютого місяця 2021 року позивач не здійснює виробничої діяльності у Чернихівецькому родовищі пісків, лише має значні фінансові обтяження через сплату оренди за вищезазначеними договорами оренди землі.

Втім, Збараська сільська рада Тернопільської області листом №03-4724/2.6 від 13.09.2021 року повідомила позивача, що питання припинення договорів оренди, шляхом розірвання його за згодою сторін може бути розглянуто на сесії міської ради при умові надання підтверджувальних документів щодо гарантії проведення рекультивації зазначених земельних ділянок. (т.1, а.с. 64).

Колегія суддів зазначає, що статтею 166 Земельного кодексу України визначено, що рекультивація порушених земель - це комплекс організаційних, технічних і біотехнологічних заходів, спрямованих на відновлення ґрунтового покриву, поліпшення стану та продуктивності порушених земель. Землі, які зазнали змін у структурі рельєфу, екологічному стані ґрунтів і материнських порід та у гідрологічному режимі внаслідок проведення гірничодобувних, геологорозвідувальних, будівельних та інших робіт, підлягають рекультивації. Для рекультивації порушених земель, відновлення деградованих земельних угідь використовується ґрунт, знятий при проведенні гірничодобувних, геологорозвідувальних, будівельних та інших робіт, шляхом його нанесення на малопродуктивні ділянки або на ділянки без ґрунтового покриву.

Також умовами спірних договорів передбачено, що після припинення дії договору, орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду із проведенням рекультивації зазначеної земельної ділянки.

Тобто, як вимогами чинного законодавства, так і умовами спірних договорів передбачено обов`язкову умову припинення договорів оренди землі для потреб, пов`язаних з користуванням надрами, а саме орендар зобов`язаний здійснити рекультивацію орендованих земель.

Колегія суддів критично ставиться до доводів позивача, що ним за час користування спірними земельними ділянками проведено рекультивацію тричі, а також, що відповідно до плану розвитку гірничих робіт Чернихівецього родовища пісків Збаразького району Тернопільської області на 2020 рік не передбачено рекультивації земель, оскільки не проведено видобуток обводнених пісків виходячи з наступного.

Долучені позивачем розпорядження голови Збаразької районної державної адміністрації №139 від 14.12.1995 року, розпорядження голови Збаразької районної державної адміністрації №45 від 01.03.2002 року та розпорядження голови Збаразької районної державної адміністрації №4 від 06.01.2011 року підтверджують рекультивацію позивачем земель загальним об`ємом 6,0 га. (т.1, а.с. 69-72, 73-76, 83), тоді як позивач користується землями в загальному розмірі 11, 2 га.

Крім того, зі змісту вказаних вище розпоряджень вбачається, що така рекультивація проводилась у 1995 році, у 2002 році та у 2011 році.

В свою чергу позивачем заявлено клопотання про розірвання договорів оренди землі у 2021 році, тобто після 10 років користування земельними ділянками.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу, що зі змісту плану розвитку гірничих робіт Чернихівецього родовища пісків Збаразького району Тернопільської області на 2020 рік вбачається:

«Загальна площа рекультивації складає 55 га, але проведення рекультивації порушених земель не дасть можливості привести рельєф до початкового стану, тобто в будь-якому випадку утворюється котлован. Враховуючи це, відпрацьований простір кар`єру буде рекультивовано таким чином:

- під ріллю - на площі 40,0 га,

- під водоймами - на площі 8,0 га,

- під відкосами і заїзди - площею 7,0 га.

З 1995 по 2010 роки рекультивовано - 7, 0 га.

Розкривні породи, призначені для засипки рекультивованої площі, будуть переміщатися бульдозерами. А, раніше за складований у бурти, родючий шар ґрунту буде перевозитися автосамоскидами і розрівнюватися бульдозером.

В поточному році роботи по рекультивації кар`єру не заплановані, так як не проведено видобуток обводнених пісків, які входять в загальний об`єм підрахованих запасів по Чернихівецькому родовищу пісків.»

Тобто, у вказаному плані не зазначено, що рекультивація земель не є необхідної, оскільки не проведено видобуток обводнених пісків, а вказано, що лише в 2021 році рекультивації не заплановано.

Водночас, у даному плані вказано, що рекультивацію було проведено з 1995 по 2010 роки в загальному об`ємі 7,0 га. Також, зі змісту даного плану вбачається, що загальна площа рекультивації складає 55 га, але проведення рекультивації порушених земель не дасть можливості привести рельєф до початкового стану, тобто в будь-якому випадку утворюється котлован.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до умов спірних договорів загальна площе орендованих позивачем земельних ділянок складає 11,2 га.

Отже, колегія суддів зазначає, що з наданих позивачем до матеріалів справи документів не вбачається, що ним було проведено рекультивацію земельних ділянок, як того вимагає Закон, умови договорів та відповідач 1.

Відтак, з викладеного вище вбачається, що Збараська сільська рада Тернопільської області обґрунтовано відмовила позивачу у підписанні додаткових угод про розірвання спірних договорів оренди землі, оскільки як встановлено вище, позивачем не надано доказів рекультивації орендованих ним земельних ділянок.

Колегія суддів також звертає увагу, що Збараська сільська рада Тернопільської області в своєму листі №03-4724/2.6 від 13.09.2021 року просила позивача надати не докази виконання рекультивації земельних ділянок, а лише гарантії позивача у проведенні рекультивації орендованих ним земельних ділянок, чого позивачем виконано не було.

Також, колегія суддів звертає увагу, що частинами 1, 2, 4 статті 652 Цивільного кодексу України визначено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Отже, закон пов`язує можливість розірвання договору безпосередньо не з істотною зміною обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених частиною другою статті 652 Цивільного кодексу України, за істотної зміни обставин (Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.04.2018 у справі №927/762/17).

Як було вище встановлено, передумовою надання позивачу дозволу в оренду земельних ділянок стала наявність спеціального дозволу на користування надрами від 18.10.1995 року №364.

Втім, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що анулювання спеціального дозволу на користування надрами не є істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, оскільки в момент укладення договору сторони виходили з можливості того, що така зміна обставин може настати, та під час розгляду справи позивачем не обґрунтована та не доведена належними та допустимими доказами можливість розірвання спірних договорів оренди у зв`язку з настанням одночасно чотирьох умов, визначених частиною другою статті 652 Цивільного кодексу України.

Доводи скаржника, що якби позивач передбачав при укладенні вищезазначених спірних договорів оренди землі, що в січні 2021 році буде анульований спеціальний дозвіл на користування надрами, то договори оренди землі потрібно було б укладати на інших умовах, але таке передбачити не можливо колегія суддів відхиляє, оскільки вказане є лише припущенням позивача.

Також, доводи скаржник, що ним було вчинено дії щоб оскаржити і скасувати наказ Державної служби геології та надр України про анулювання спеціального дозволу, однак ці зусилля не дали результату і спеціальний дозвіл був анульований колегією суддів не приймаються оскільки доказів наведеного позивачем не надано.

В той же час, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до додатку 5 до наказу Державної служби геології та надр України від 28.01.2021 року №134 позивачу анульовано спеціальний дозвіл на підставі абз. 2, ч. 7, ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності». (т.1, а.с. 40).

Відповідно до абз. 2, ч. 7, ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» Дозвільний орган анулює документ дозвільного характеру в разі наявність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей про припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення та ліквідації, якщо інше не встановлено законом.

Тобто, оскільки позивачем не надано оскарження та зокрема скасування наказу Державної служби геології та надр України від 28.01.2021 року №134, даний наказ є чинним та дійсним, а тому підставою анулювання спеціального дозволу позивачу стали саме його дії, а саме припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення та ліквідації.

Таким чином, позовні вимоги задоволенню не підлягають, у зв`язку з чим суд першої інстанції правомірно ухвалив рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 29.06.2022 року прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Тернопільський кар`єр" задоволенню не підлягає.

Інших належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень викладених в поданій апеляційній скарзі, скаржником не було надано суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод. (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

У справі, що розглядається, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції було надано скаржнику вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду першої інстанції відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Тернопільський кар`єр" на рішення Господарського суду міста Києва від 29.06.2022 року у справі №921/663/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 29.06.2022 року у справі №921/663/21 залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 29.06.2022 року у справі №921/663/21.

4. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №921/663/21.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 02.11.2022 року.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді М.Г. Чорногуз

А.О. Мальченко