РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2022Справа № 910/7141/22
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт Фабрікс»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 382 301,13 грн.

Суддя Картавцева Ю.В.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Смарт Фабрікс» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 382 301,13 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору про закупівлю № ПЗ/НХ-21551/НЮ від 29.07.2021 у частині здійснення своєчасної та повної оплати вартості поставленого товару, з огляду на що позивач просить суд стягнути з відповідача 382 301,13 грн, з яких: заборгованість за поставлену продукцію - 334 996,20 грн, відсотки річні - 142,26 грн та інфляційні втрати - 47 162,67 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.08.2022 позовну заяву залишено без руху.

17.08.2022 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

За змістом ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

З огляду на предмет позову у даній справі та незначну складність справи, судом визнано справу 910/7141/22 такою, яку доцільно розглядати в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.08.2022 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; запропонувати відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву; встановити відповідачу строк для подання заперечень - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив; подати суду докази надіслання (надання) їх іншим учасникам справи.

18.10.2022 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив, у якому, зокрема, міститься клопотання про поновлення процесуального строку на подачу відзиву.

Розглянувши вищезазначене клопотання, суд зазначає про таке.

Пунктом 3 резолютивної частини ухвали суду від 22.08.2022 у справі № 910/7141/22 запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 923, ухвалу суду віл 22.08.2022 вручено Акціонерному товариству «Українська залізниця» 30.08.2022, відтак, встановлений судом 15-денний строк на подачу відзиву сплинув 14.09.2022 (останній день строку).

Разом з тим, відзив було направлено відповідачем за допомогою засобів поштового зв`язку 12.10.2022, тобто, поза межами процесуального строку.

Обґрунтовуючи причини пропуску строку, відповідач посилається на територіальну віддаленість регіональної філії «Південно-Західна залізниця» (яка є стороною Договору про закупівлю № ПЗ/НХ-21551/НЮ від 29.07.2021) від Акціонерного товариства «Українська залізниця», на адресу якого направлялася ухвала про відкриття провадження в даній справі, а також дію на території України воєнного стану.

Відповідно до ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (ч. 1 ст. 119 ГПК України).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для поновлення процесуального строку на подачу відзиву, а, відтак, задовольняє клопотання відповідача.

03.11.2022 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи платіжного доручення.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та письмові пояснення, викладені позивачем у позовній заяві та відповідачем у відзиві, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Смарт Фабрікс» (Постачальник, позивач) та Акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (Покупець, відповідач) укладено Договір про закупівлю № ПЗ/НХ-21551/НЮ від 29.07.2021 (далі - Договір), пунктом 1.1. якого визначено, що у відповідності з цим договором Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Покупцю певну продукцію, далі - товар, відповідно до Специфікації № 1 (Додаток № 1), а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити цей товар на умовах даного Договору.

Кількість та асортимент товару визначається у Специфікації № 1 (Додаток № 1), яка є невід`ємною частиною даного договору (п. 1.4 Договору).

Відповідно до п. 3.1. та п 3.2. Договору ціна визначається даним Договором і приймається Сторонами: в національній валюті України. Постачання здійснюється за цінами, передбаченими у Специфікації № 1 (Додаток №1) включає вартість товару, тари, всі податки і збори, передбачені чинним законодавством України, транспортні витрати Постачальника згідно п.5.1. даного Договору. Сума Договору становить 279 163,50 грн, сума ПДВ 20% 55 832,70 грн, загальна сума разом з ПДВ 334 996,20 грн.

Згідно з п. 4.1. Договору оплата за кожну партію поставленого товару по даному Договору здійснюється Покупцем у безготівковій формі на 45 (сорок п`ятий) банківський день з дати реєстрації податкової накладної оформленої у відповідності до вимог чинного законодавства України та у відповідності з рахунком-фактурою на дану партію товару.

Пунктом 4.3. Договору визначено, що оплата за поставлений товар по даному договору проводиться покупцем при наявності податкової накладної, оформленої та зареєстрованої відповідно до вимог чинного законодавства України в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

Поставка товару здійснюється протягом 20 (двадцяти) робочих днів, на підставі відповідної письмової заявки Покупця, підписаної уповноваженими представниками Покупця. Відповідальність за достовірність інформації, яка вказується у заявці, несе Покупець (п. 5.2 Договору).

Пунктом 13.1 Договору визначено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2021 р., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами прийнятих зобов`язань за договором.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з Специфікації № 1 (Додаток № 1 до Договору) найменування товару: футболка, код МТР: 759817, кількість: 4834 шт., ціна: 57,75 грн без ПДВ, загальна сума: 334 996,20 грн з ПДВ.

Судом встановлено, що відповідно до видаткової накладної № 798 від 09.12.2021, яка підписана обома сторонами, на виконання умов Договору постачальник передав, а покупець отримав товар загальною вартістю 334 996,20 грн з ПДВ.

З Квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 16.12.2021 вбачається, що податкову накладну №12 від 09.12.2021 прийнято та зареєстровано в ЄРПН 16 грудня 2021 року за №.

Судом встановлено, що відповідач звернувся до позивача з листом № НХ-04/1018 від 05.04.2022, за змістом якого просив реструктурувати заборгованість за Договором рівними частинами з погашенням до 25% щомісячно, посилаючись на наявність форс-мажорних обставин, а саме введення на території України воєнного стану.

Листом № 1131 від 06.04.2022 позивач зазначив, що погоджується на здійснення реструктуризації боргу, однак, просив відповідача здійснити повну виплату заборгованості протягом двох місяців.

Судом встановлено, що відповідач перерахував позивачу частину заборгованості за Договором у розмірі 83 749,05 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 153988 від 29.09.2022 та у розмірі 83 749,05 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 207725 від 25.10.2022.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач вказує на неналежне виконання відповідачем умов Договору про закупівлю № ПЗ/НХ-21551/НЮ від 29.07.2021 у частині здійснення своєчасної та повної оплати вартості поставленого товару, з огляду на що позивач просить суд стягнути з відповідача 382 301,13 грн, з яких: заборгованість за поставлену продукцію - 334 996,20 грн, відсотки річні - 142,26 грн та інфляційні втрати - 47 162,67 грн.

Відповідач проти задоволення позову заперечує та зазначає, що неможливість своєчасного виконання зобов`язань за Договором зумовлено військовою агресією російської федерації, оскільки, відповідач, як стратегічне підприємство залізничного транспорту зазнає систематичних ракетних обстрілів, які руйнують залізничну інфраструктуру та спричиняють збитки. Крім того, відповідач звертався до позивача з проханням реструктурувати заборгованість та частково сплатив вартість поставленого товару на суму 167 498,10 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення 167 498,10 грн основного боргу підлягають закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, інші позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Смарт Фабрікс» та Акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» укладено Договір про закупівлю № ПЗ/НХ-21551/НЮ від 29.07.2021, пунктом 1.1. якого визначено, що у відповідності з цим договором Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Покупцю певну продукцію, далі - товар, відповідно до Специфікації № 1 (Додаток № 1), а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити цей товар на умовах даного Договору.

Із Специфікації № 1 (Додаток № 1 до Договору) вбачається: найменування товару: футболка, код МТР: 759817, кількість: 4834 шт., ціна: 57,75 грн без ПДВ, загальна сума: 334 996,20 грн з ПДВ.

Судом було встановлено, що відповідно до видаткової накладної № 798 від 09.12.2021, яка підписана обома сторонами, на виконання умов Договору постачальник передав, а покупець отримав товар загальною вартістю 334 996,20 грн з ПДВ.

Згідно з п. 4.1. Договору оплата за кожну партію поставленого товару по даному Договору здійснюється Покупцем у безготівковій формі на 45 (сорок п`ятий) банківський день з дати реєстрації податкової накладної оформленої у відповідності до вимог чинного законодавства України та у відповідності з рахунком-фактурою на дану партію товару.

Пунктом 4.3. Договору визначено, що оплата за поставлений товар по даному договору проводиться покупцем при наявності податкової накладної, оформленої та зареєстрованої відповідно до вимог чинного законодавства України в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

З податкової накладної №12 від 09.12.2021 вбачається, що постачальником (продавецем) є ТОВ «Смарт Фабрікс» (7), отримувачем (покупцем) є АТ «Українська залізниця» регіональна філія «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (, номер філії 937), загальна сума коштів, що підлягають сплаті, з урахуванням податку на додану вартість - 334 996,20 грн.

Відповідно до Квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 16.12.2021, податкову накладну №12 від 09.12.2021 прийнято та зареєстровано в ЄРПН 16 грудня 2021 року за №.

За змістом ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 ЦК України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З огляду на вищезазначені норми законодавства, враховуючи приписи п. 4.1. та п. 4.3. Договору, оскільки, матеріали справи не містять доказів узгодження сторонами іншого строку оплати, аніж той що визначений Договором (зокрема, доказів укладання додаткових угод до Договору), суд дійшов висновку, що строк оплати поставленого за видатковою накладною № 798 від 09.12.2021 товару є таким, що настав 22.02.2022.

Як вбачається з доданого до відзиву платіжного доручення № 153988 від 29.09.2022, після відкриття провадження у справі № 910/7141/22, відповідачем було частково сплачено заборгованість за Договором у розмірі 83 749,05 грн.

Також, з доданого до клопотання, яке 03.11.2022 надійшло через відділ діловодства суду, платіжного доручення № 207725 від 25.10.2022 вбачається, що відповідачем було частково сплачено заборгованість за Договором у розмірі 83 749,05 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Суд зазначає, що закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до відкриття провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові.

З огляду на викладене, оскільки, частина заборгованості була сплачена відповідачем позивачу після відкриття провадження у даній справі, суд приходить до висновку, що провадження у справі № 910/7141/22 підлягає закриттю в частині вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт Фабрікс» про стягнення з Акціонерного товариства «Українська залізниця» 167 498,10 грн основного боргу.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідачем не надано доказів сплати позивачу грошових коштів у розмірі 167 498,10 грн, не надано будь-яких інших доказів у підтвердження відсутності його обов`язку зі сплати заявленої в позові заборгованості, у зв`язку з чим суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості у розмірі 167 498,10 грн.

Щодо посилань відповідача на наявність форс-мажорних обставин, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

За змістом листа від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 Торгово-промислова палата України на підставі ст. ст. 14, 141 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" від 02.12.97 N 671/97-ВР, Статуту ТПП України, засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року N 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні".

Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких(-го) настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких(-го) стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Суд зауважує, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання. Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 15.06.2018 №915/531/17, від 26.05.2020 №918/289/19, від 17.12.2020 №913/785/17 та від 30.11.2021 №913/785/17.

Суд звертає увагу, що форс-мажорні обставини звільняють тільки від відповідальності за порушення зобов`язань (тобто від нарахування штрафу/пені), проте не звільняють від необхідності виконання відповідних договірних зобов`язань.

Так, предметом позовних вимог у даній справі є стягнення заборгованості за поставлений товар (яка, до того ж, виникла до введення воєнного стану), а також відсотків річних та інфляційних втрат, що, у свою чергу, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора, що полягає в отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові та у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Відтак, наявність форс-мажорних обставин, про які зазначає відповідач у відзиві не спростовує наявності у Акціонерного товариства «Українська залізниця» обов`язку зі сплати основного боргу, відсотків річних та інфляційних втрат в межах обґрунтованих позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур`єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Відповідно до п. 8.2. Договору сторони відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України встановили що розмір відповідальності Покупця за прострочення виконання грошового зобов`язання за цим Договором становить 0,1 (нуль цілих одна десята) процента річних від простроченої суми грошових зобов`язань за цим Договором.

Як вбачається з розрахунку, що міститься в позовній заяві, період, за який здійснюється нарахування відсотків річних та інфляційних втрат є наступним: з 22.02.2022 по 26.07.2022, однак, суд зазначає, що обґрунтованим періодом нарахування є: з 23.02.2022 (перший день прострочення виконання зобов`язань) по 26.07.2022 (як визначено у позові позивачем).

Відтак, здійснивши розрахунок відсотків річних та інфляційних втрат за вищевказаний період, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення 47 162,67 грн інфляційних втрат підлягають задоволенню в повному обсязі, а позовні вимоги про стягнення 142,26 грн відсотків річних підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 141,34 грн.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Поряд з цим, згідно з п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відтак, суд зазначає, що позивач має право повернути частину сплаченої ним суми судового збору (2 512,47 грн) у справі № 910/7141/22 за вимоги, провадження щодо яких підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, подавши до суду відповідне клопотання.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, п. 2 ч. 1 ст. 231, ст.ст. 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Закрити провадження у справі № 910/7141/22 в частині вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт Фабрікс» про стягнення з Акціонерного товариства «Українська залізниця» 167 498 (сто шістдесят сім тисяч чотириста дев`яносто вісім) грн 10 коп. основного боргу.

3. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, 5; ідентифікаційний код 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт Фабрікс» (79018, м. Львів, вул. Олени Степанівни, буд. 45-А; ідентифікаційний код: 39234237) заборгованість за поставлену продукцію у розмірі 167 498 (сто шістдесят сім тисяч чотириста дев`яносто вісім) грн 10 коп., відсотки річні у розмірі 141 (сто сорок одна) грн 34 коп., інфляційні втрати у розмірі 47 162 (сорок сім тисяч сто шістдесят дві) грн 67 коп. та судовий збір у розмірі 3 222 (три тисячі двісті двадцять дві) грн 03 коп.

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Картавцева