ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2022 р. Справа№ 910/17822/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Ткаченка Б.О.

Майданевича А.Г.

за участю секретаря судового засідання:Дерій В.В.

за участю представників:

від позивача: Столярчук Ірина Вікторівна (адвокат)(в залі суду);

від відповідачів: 1. Підгородецька Оксана Юріївна (самопредставництво)(в залі суду);

2. Правдюк Віталій Михайлович (адвокат)(в залі суду);

від третіх осіб: 1. не з`явився;

2. Кренець Олександр Сергійович (адвокат)(в залі суду);

розглянувши апеляційні скарги Міністерства юстиції України, Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Юнайтед", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс"

на рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2022, повний текст рішення складено та підписано 04.04.2022

у справі № 910/17822/19 (суддя Привалов А.І.)

за позовом Благодійної організації "Благодійний фонд "Добробут XXI століття"

до 1) Міністерства юстиції України;

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор плюс";

за участі третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

1) Вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна";

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Юнайтед"

про визнання незаконним (недійсним) та скасування наказу

За результатами розгляду апеляційної скарги Північний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду

До Господарського суду міста Києва звернулося Благодійна організація "Благодійний фонд "Добробут XXI століття" з вимогами до Міністерства юстиції України про визнання незаконним (недійсним) та скасування наказу Міністерства юстиції України від 03.05.2018 № 1354/5 "Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень".

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що наказом Міністерства юстиції України від 03.05.2018 № 1354/5 "Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень" порушено право позивача, як власника нерухомого майна.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.02.2022 позовні вимоги задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України №1354/5 від 03.05.2018 "Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень", прийнятий на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 02.05.2018 за результатами розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор плюс" від 06.04.2018 року б/н, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.04.2018 № 11035-33-18. Стягнуто з Міністерства юстиції України на користь Благодійної організації "Благодійний фонд "Добробут XXI століття" витрати по сплаті судового збору в розмірі 960,50 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор плюс" на користь Благодійної організації "Благодійний фонд "Добробут XXI століття" витрати по сплаті судового збору в розмірі 960,50 грн.

Рішення мотивоване тим, що оскільки, предметом іпотеки за договором іпотеки №24-47/1-08/04 від 12.06.2008 (із змінами відповідно до договору № 9 від 25.03.2015), право вимоги за яким передано ТОВ "ФК "Фактор Плюс" відповідно до договору відступлення права вимоги від 22.09.2017 № 2017/2-Ю, не являється нерухоме майно - будівля літ. "К" блок "Б2", загальною площею 4 725 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Львівська, будинок 23, корп. 2, - доводи Скаржника щодо порушення його прав спірними реєстраційними діями є безпідставними. Крім того, судом наголошується на тому, що останні зміни до договору іпотеки були внесені 25.03.2015, тобто, більше, ніж за два роки до укладення ПАТ "КБ "Хрещатик" 22.09.2017 з ТОВ "ФК "Фактор Плюс" договору про відступлення права вимоги, а відтак, жодним чином не могли вплинути на права Скаржника. З огляду на наведене, суд критично оцінює доводи відповідачів щодо доведення ТОВ "ФК "Фактор Плюс" порушення його прав під час звернення зі скаргою. Фактично ТОВ "ФК "Фактор Плюс" звернулося зі скаргою на дії державного реєстратора за відсутності рішення суду, яке у встановленому порядку набрало законної сили та під час виконання якого може бути звернуто стягнення на майно боржника, а також за відсутності перебування спірного нерухомого майна в іпотеці. Таким чином, зважаючи на вищевикладені обставини, суд вважає, що при розгляді скарги від 02.05.2018 Комісія не надала належної оцінки даним обставинам, не перевірила такі доводи Благодійного фонду, викладені в запереченнях від 02.05.2018, та не встановила наявності факту порушення прав ТОВ "ФК "Фактор Плюс" на день звернення зі скаргою, розглянувши скаргу по суті. В контексті викладеного й за змістом положень Закону № 755-ІV та Порядку №1128 право на звернення зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора має особа, яка вважає, що її права порушено, виклавши у скарзі обставини, що обґрунтовують порушення прав скаржника та спосіб поновлення порушеного права. З урахуванням змісту вчиненої приватним нотаріусом Павловською Г.О. реєстраційної дії, порушень останньою положень статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" судом не виявлено. Враховуючи викладене в сукупності і, зокрема, акцентуючи увагу на ту обставину, що Комісією була розглянута по суті скарга юридичної особи, якою ні під час звернення, ні в подальшому не доведено, що вона є суб`єктом звернення в розумінні Закону № 755-ІV та Порядку №1128, суд визнає недоведеними твердження першого відповідача про відповідність свого рішення вимогам законодавства.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги Міністерства юстиції України та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Міністерство юстиції України звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2022 у справі № 910/17822/19, відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Міністерства юстиції України на рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2022 у справі № 910/17822/19, слухати справу за обов`язкової присутності представника Міністерства юстиції України, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2022 у справі № 910/17822/19, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову Благодійної організації "Благодійний фонд "Доборобут ХХІ століття".

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

Скаржник вважає помилковими висновки суду першої інстанції, що при розгляді скарги по суті від 02.05.2018 Комісія не надала належної оцінки даним обставинам, не перевірила доводи Благодійного фонду, викладені в запереченнях від 02.05.2018, та не встановила наявності факту порушення прав ТОВ "ФК "Фактор Плюс" на день звернення зі скаргою, разом із тим, висновки суду першої інстанції зводяться до того, що у ТОВ "ФК "Фактор Плюс" відсутні права на спірне майно, а відтак права останнього не були повішені, що в свою чергу позбавляло його прав звертатись зі скаргою до Комісії, оскільки, якщо під час розгляду Мін`юстом скарги у сфері державної реєстрації відповідно до п. 5 Порядку № 1128, не виявлено підстав для відмови в її задоволенні чи підстав для пересилання її за належністю, проте, встановлено наявність очевидних порушень закону в рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту, розгляд такої скарги здійснюється Мін`юстом невідкладно без розгляду її колегіально.

Також скаржник вважає помилковими висновки суду першої інстанції, що при реєстрації іпотеки реєстратором не було допущено порушень, оскільки проводились відповідно до абзацу 1 та 3 ч. 5 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" згідно із норм якої, державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться незалежно від місцезнаходження нерухомого майна в межах Автономної Республіки Крим, області, міст Києва та Севастополя. Держана реєстрація обтяжень речових прав проводиться незалежно від місцезнаходження нерухомого майна. При застосуванні вищевказаної норми, судом не було враховано приписи абзацу 2 ч. 5 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" згідно із якою на підставі рішення Міністерства юстиції України державна реєстрація права власності та інших речових прав може поводитися в межах декількох адміністративно-територіальних одиниць, визначених в абзаці першому цієї частини. Окрім того, з аналізу норм ч. 1 ст. 4 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" слідує, що державній реєстрації прав підлягають: 1) право власності; 2) речові права, похідні від права власності; 3) право власності на об`єкт незавершеного будівництва; 4) заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження. Одночасно у вищезазначеній нормі до речових прав та похідних від права власності віднесено іпотеку, що спростовує твердження суду першої інстанції та доводить неправомірність проведення реєстраційних дій, з врахуванням того, що об`єкт розташований у місті Києві, а вказаних суб`єкт оскарження діє в межах Дніпропетровської області.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги ТОВ "ФК "Юнайтед" та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Юнайтед" звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2022 у справі № 910/17822/19; рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2022 у справі № 910/17822/19 скасувати; ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог Благодійної організації "Благодійний фонд "Добробут XXI століття" до Міністерства юстиції України, Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс", за участі третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Закладу вищої освіти "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Юнайтед", про визнання незаконним (недійсним) та скасування наказу.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

На думку скаржника, право вимоги за кредитними договорами належить ТОВ "ФК "Фактор Плюс" з моменту укладення між скаржником та ПАТ "КБ "Хрещатик", тобто з 22.09.2017, а вчинення ж оскаржуваних реєстраційних дій Приватним нотаріусом Павловською Г.О. та прийняття відповідних рішень здійснювалось 25.10.2017, при цьому зазначеною підставою їх вчинення був лист ПАТ "КБ "Хрещатик", як іпотекодержателя, від 23.10.2017 № 48968/17-10, підписаного уповноваженою особою за довіреністю, проте, станом на дату прийняття незаконних рішення про державну реєстрацію Приватними нотаріусом Павловською Г.О., ПАТ "КБ "Хрещатик" відступив усі права за кредитними та забезпечувальними договорами ТОВ "ФК "Фактор Плюс", а відтак був позбавлений права щодо вчинення будь-яких дій щодо об`єктів нерухомого майна і всупереч п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", п. 9 Порядку № 1128, та принципам проведення державної реєстрації приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловською Ганною Олегівною під час прийняття відповідних оскаржуваних рішень не здійснювалась перевірка повноважень особи, що звернулась із заявою про державну реєстрацію прав, як рівно і повноваження особи, що підписала поданих від імені ПАТ "КБ "Хрещатик" лист.

З огляду на відсутність згоди іпотекодержателя на відчуження об`єкту нерухомого майна, що передбачено зокрема п. 60 Порядку № 1127, прийняті рішення щодо державної реєстрації прав приватним нотаріусом Незнайко Н.М. не можуть вважатись законними та підлягають скасуванню. Окрім цього, приватним нотаріусом Незнайко Н.М., 31.10.2017 було прийнято рішення та, відповідно, здійснено ще одну реєстраційну дію щодо внесення змін у вже існуючий незаконний запис переходу права власності на об`єкт нерухомого майна. Приймаючи рішення: індексний номер: 37871685, приватним нотаріусом Незнайко Н.М. були виправлені технічні помилки у записі щодо права власності.

Щодо незаконності рішень Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Дубенко К.Є. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексні номери: 37971706, 37971997, то 06.11.2017 в результаті прийнятих оскаржуваних рішень, об`єкт нерухомого майна був переданий в іпотеку.

Правовою підставою вчинення реєстраційних дій, відповідно до інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є Іпотечний договір від 06.11.2017, за яким іпотекодавцем виступає Благодійна організація "Благодійний фонд "Добробут ХХІ століття", а іпотекодержателем - ОСОБА_1.

Проте, з огляду не вищевказані обставини та раніше вчинені незаконні реєстраційні дії, позивач не міг набути права власності на об`єкт нерухомого майна, а відтак не міг бути іпотекодавцем та вирішувати питання щодо розпорядження об`єктом нерухомого майна.

Одночасно, для здійснення державної реєстрації щодо передачі об`єкту нерухомого майна в іпотеку, діючий іпотекодавець - ПАТ "КБ "Хрещатик" жодної згоди на такі дії не надавав, що підтверджується відомостями із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, тому прийняті Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дубенко Катериною Євгенівною рішення щодо державної реєстрації прав на нерухоме майно також є незаконними.

На думку ТОВ "ФК "Юнайтед", висновки господарського суду в оскаржуваному рішенні безперечно не відповідають обставинам справи, оскільки оскаржувані реєстраційні дії прямо стосувалися прав та інтересів ТОВ "ФК "Юнайтед", так, судом прямо проігноровано факт наявності невиконаних грошових зобов`язань Університету "Україна" перед ТОВ "ФК "Фактор Плюс", строк виконання яких настав та які були пред`явлені до виконання, як на момент вчинення спірних реєстраційних дій, так і на момент розгляду, а вчинення власником майна правочину щодо належного йому майна з метою унеможливлення задоволення вимоги іншої особи - стягувача за рахунок майна власника, може бути кваліфіковано як зловживання права власності, оскільки власник використовує правомочність розпорядження майном на шкоду майновим інтересам кредитора.

Скаржник вважає, що ТОВ "ФК "Фактор плюс" на момент звернення до Комісії об`єктивно вважав свої права порушеними внаслідок вчинення позивачем спірних реєстраційних дій, вбачається, що судом неправильно застосовано норми матеріального права та безпідставно констатовано в розрізі спірних правовідносин, що внаслідок вчинення боржником реєстраційних дій з майном, з метою його відчуження та приховання для ускладнення/унеможливлення погашення боргу, що можуть бути порушені виключно права кредитора-іпотекодавця.

Скаржник вказує на те, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.11.2021 зустрічну позовну заяву ТОВ "ФК "Фактор Плюс" повернуто заявнику, 17.11.2021 ТОВ "ФК "Фактор Плюс" подано апеляційну скаргу до Північного апеляційного господарського суду, тому, у випадку надходження апеляційної скарги на ухвалу про повернення зустрічної позовної заяви, суд зобов`язаний передати всі матеріали справи до суду апеляційної інстанції, в той же час, всупереч заявленому ТОВ "ФК "Фактор Плюс" клопотанню та наявністю встановлених законом підстав, господарський суд не зупинив провадження у справі, не передав матеріали до суду апеляційної інстанції, а продовжив судовий розгляд прийнявши незаконне рішення.

Короткий зміст апеляційної скарги ТОВ "ФК "Фактор Плюс" та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2022 у справі № 910/17822/19; рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2022 у справі №910/17822/19 скасувати; ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог Благодійної організації "Благодійний фонд "Добробут XXI століття" до Міністерства юстиції України, Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс", за участі третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Закладу вищої освіти "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Юнайтед", про визнання незаконним (недійсним) та скасування наказу; стягнути з Благодійної організації "Благодійний фонд "Добробут XXI століття" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" судові витрати.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

На думку скаржника, оскільки станом на день подання скарги документально підтверджена заборгованість Університету "Україна" становила 34 600 353,56 грн, а боржником не вчинялось жодних дій щодо погашення заборгованості, зокрема, з причин відсутності достатніх грошових коштів, відчуження об`єкта нерухомого майна беззаперечно порушувало права ТОВ "ФК "Фактор Плюс", як кредитора Університету "Україна" та фактично позбавляло ТОВ "ФК "Фактор Плюс" можливості будь-яким чином погасити борг у розмірі понад тридцять чотири мільйони гривень.

Скаржник вказує на те, що реєстраційні дії щодо нерухомого майна, що знаходиться у місті Києві, вчинено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, компетенція щодо вчинення реєстраційних дій якого розповсюджується виключно на Дніпропетровську область.

Скаржник зазначає про те, що формулювання п. 3 Порядку не передбачає звуження кола заявників зі скаргою лише до власників або іпоткодержателів майна, чиї права можуть бути порушені, а виходячи з того, що Університетом "Україна" не вчинялось жодних дій щодо погашення заборгованості, зокрема, відчуження вищевказаного об`єкта нерухомого майна беззаперечно порушувало права ТОВ "ФК "Фактор Плюс", як кредитора Університету "Україна" на задоволення своїх вимог за рахунок майна боржника, та фактично позбавляло ТОВ "ФК "Фактор Плюс" можливості будь-яким чином погасити борг, а саме: звернути стягнення на майно боржника в рахунок погашення заборгованості в рамках виконавчого провадження.

Скаржник звертає увагу суду на оцінку, надану обставинам щодо відчуження майна Університетом "Україна", викладену в окремій думці судді Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Кібенка О.Р. у справі № 910/990/20, в якій, зокрема, зазначено, що вбачається, що правочин з передання будівлі Університету у власність Благодійного фонду, як пожертви, з одночасним, в той самий день, укладенням договору позички цієї ж будівлі між Благодійним фондом та Університетом, за яким Університет отримав будівлю у безоплатне користування строком на 15 років, має ознаки фраудаторного, і відповідно, фіктивного правочину. Відповідно, незважаючи на відсутність у ТОВ "ФК "Фактор Плюс" прав іпотекодержателя щодо відчуженого внаслідок вчинення спірних реєстраційних дій майна, права останнього, як кредитора за невиконаним зобов`язанням, безперечно були порушені.

Також скаржник зазначив про те, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.11.2021 зустрічну позовну заяву ТОВ "ФК "Фактор Плюс" повернуто заявнику, 17.11.2021 ТОВ "ФК "Фактор Плюс" подано апеляційну скаргу до Північного апеляційного господарського суду, тому, у випадку надходження апеляційної скарги на ухвалу про повернення зустрічної позовної заяви, суд зобов`язаний передати всі матеріали справи до суду апеляційної інстанції, в той же час, всупереч заявленому ТОВ "ФК "Фактор Плюс" клопотанню та наявністю встановлених законом підстав, господарський суд не зупинив провадження у справі, не передав матеріали до суду апеляційної інстанції, а продовжив судовий розгляд прийнявши незаконне рішення.

Узагальнені доводи Благодійної організації "Благодійний фонд "Добробут ХХІ століття" викладені у відзивах на апеляційні скарги Міністерства юстиції України, ТОВ "ФК "Юнайтед" та ТОВ "ФК "Фактор Плюс"

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, позивач у відзиві на апеляційну скаргу, поданому до суду 10.06.2022, просив залишити апеляційну скаргу Міністерства юстиції України без задоволення, а судове рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2022 у справі № 910/17822/19 без змін та вказав на те, що одним із основних аргументів позивача в суді першої інстанції, як підстави для скасування оскаржуваного наказу, було твердження про те, що ТОВ "ФК "Фактор Плюс" не мало права звертатись зі скаргою до Міністерства юстиції України, оскільки товариство не мало жодних прав на нерухоме майно, якого стосувалась заявлена скарга, що обґрунтовується тим, що за змістом ч. 5 ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено, у письмовій формі.

Системний аналіз положень Закону № 1952 та Порядку № 1128 дає підстави стверджувати, що право на звернення зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора має лише особа, яка вважає, що її права порушено. Розгляд скарги здійснюється Міністерством юстиції України у разі, якщо скарга відповідає вимогам, встановленим цими нормативними актами та подана у передбачений ними строк. Водночас, у скарзі повинні бути викладені обставини, що обґрунтовують порушення прав скаржника та спосіб поновлення порушеного права. При цьому, наведення обставин, які засвідчують факт порушеного права або інтересу скаржника і надання відповідних доказів (в разі їх наявності) має суттєве значення для вирішення Міністерством питання щодо належності скаржнику права на звернення з такою скаргою, а також для обрання способу його відновлення, в разі виявлення факту його порушення.

Однак, ні ТОВ "ФК "Фактор Плюс" в скарзі, ані Міністерство юстиції України в оскаржуваному наказі не зазначають про конкретні права та інтереси ТОВ "ФК "Фактор Плюс", які були порушені в результаті прийняття рішень про державну реєстрацію прав, ігноруючи при цьому імперативні вимоги Закону № 1952 та Порядку № 1128.

Разом із тим, заявник взагалі не наводить аргументацію в підтвердження наявності заборгованості в Університету "Україна", а жодний з доказів, які додані до скарги, не вказує на наявність у ТОВ "ФК "Фактор Плюс" права на спірне майно, і, як наслідок - порушення такого права оскаржуваними рішеннями. Такі доводи викладені в скарзі заявника фактично зводяться до припущень про можливість порушення якогось права у майбутньому.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу звертає увагу на те, що у матеріалах справи наявний поданий до позовної заяви позивачем додатковий договір № 9 до договору іпотеки № 24-47/1-08/04 від 12.06.2008, відповідно до якого сам договір іпотеки № 24-47/1-08/02 викладений в новій редакції без зазначення навчального корпусу № 2 предметом іпотеки. Отже, з 25.03.2015 єдиними об`єктом нерухомості, що був предметом іпотеки за договором іпотеки № 24-47/1-08/04 залишився лише корпус № 1, лише цей навчальний корпус забезпечував права вимоги за кредитними договорами з банком "Хрещатик". Окрім того, права вимоги за договором іпотеки № 24-47/1-08/02 від 12.08.2008 не були предметом відступлення права вимоги Банком "Хрещатик" для ТОВ "ФК "Фактор Плюс" за договором відступлення права вимоги від 22.09.2017 і за вказаним договором, відступлення права вимоги відбулось лише за договором іпотеки № 24-47/1-08/04, який був діючим лише в частині іпотеки на корпус № 1, отже, запис про іпотеку № 5682881 не стосується жодним чином прав ТОВ "ФК "Фактор Плюс", оскільки здійснений на підставі договору іпотеки № 24-47/1-08/02, право вимоги за яким не переходило до ТОВ "ФК "Фактор Плюс" та відповідно його правонаступнику - ТОВ "ФК "Юнайтед".

Окрім того, між ТОВ "ФК "Фактор Плюс" та ТОВ "ФК "Юнайтед" укладено договір факторингу, який за своєю правовою природою передбачає відступлення права лише грошової вимоги і не передбачає переходи права вимоги за похідними (акцесорними) зобов`язаннями.

В контексті викладеного, а також враховуючи імперативні прописи Закону № 1952 та Порядку № 1128 право на звернення зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора має особа, яка вважає, що її права порушено, виклавши у скарзі обставини, що обґрунтовують порушення прав скаржника та спосіб поновлення порушеного права. Даний висновок узгоджується із позицією Верховного Суду у постанові від 25.04.2018 у справі № 821/196/17 (касаційне провадження № К/9901/1587/17).

Позивач, заперечуючи проти доводів апеляційної скарги ТОВ "ФК "Юнайтед", у відзиві на апеляційну скаргу вказує на те, що у ТОВ "ФК "Фактор Плюс" не було підстав для звернення до Комісії Міністерства юстиції України з огляду на відсутність прав іпотекодержателя та будь-яких інших речових прав на нерухоме майно, щодо якого вчинялись реєстраційні дії, а про відсутність прав іпотекодержателя на нерухоме майно свідчить і той факт, що хоча стверджує про те, що з такого майна приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловська Г.О. незаконно зняла обтяження іпотекою, а наявність заборгованості за кредитними договорами не створює інших речових прав та обтяжень на користь ТОВ "ФК "Фактор Плюс" щодо нерухомого майна, якого стосуються спірні реєстраційні дії.

Позивач зазначає про те, що суд дослідив факт наявності невиконаних грошових зобов`язань та врахував, що фактично ТОВ "ФК "Фактор Плюс" звернулося зі скаргою на дії державного реєстратора за відсутності рішення суду, яке у встановленому порядку набрало законної сили та під час виконання якого може бути звернуто стягнення на майно боржника, а також за відсутності перебування спірного нерухомого майна в іпотеці.

Позивач вказує на те, що навчальний корпус № 2, щодо якого проводились спірні реєстраційні дії, ніколи не був предметом іпотеки за зобов`язаннями Університету "Україна" перед Банком "Хрещатик", а в подальшому перед ТОВ "ФК "Фактор Плюс", тому, навіть у випадку наявності такої заборгованості, ТОВ "ФК "Фактор Плюс" не може претендувати на першочергове задоволення вимог виключно за рахунок даного нерухомого майна, оскільки Університет не був та не є банкротом, а на його балансі числиться інше нерухоме майно, крім того, Міністерство юстиції України не має повноважень розглядати спори, що стосуються кредитної заборгованості між приватними особами і встановлення факту порушення прав кредитора внаслідок вчинення фраудаторних правочинів боржником, оцінка добросовісності поведінки боржника та встановлення міри відповідальності за такі дії у вигляді визнання правочинів недійсними та застосування наслідків недійсності є виключно компетенцією суду. Окрім того, у Міністерства юстиції України відсутні повноваження під час розгляду скарг здійснювати перевірку укладених сторонами правочинів (в даному випадку договору пожертви та договору позички), а також надавати оцінку добросовісності чи недобросовісності поведінки боржника та встановлювати факт зловживання правом на шкоду кредитору, як не може дійти висновку - чи мали сторони таких правочинів спільний умисел на використання правочинів виключно з метою унеможливлення звернення стягнення на майно кредитором при примусовому виконанні судового рішення у справі № 910/6648/19.

Позивач вважає, що Міністерством юстиції України порушено п. 1 ч. 8 ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та п. 7 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128, оскільки Міністерством юстиції України не було перевірено наявності у скаржника прав на спірне нерухоме майно та порушення його прав оспорюваними реєстраційними діями, оскільки фактично скаржник ніколи не був власником цього нерухомого майна, ні іпотекодержателем на підставі договору іпотеки, а також не мав інших речових прав на нерухоме майно щодо якого приватний нотаріус Павловська Г.О. вчиняла реєстраційні дії 25.10.2017.

Позивач наголошує на тому, що з 25.03.2015 єдиним об`єктом нерухомості, що був предметом іпотеки за договором іпотеки № 24-47/1-08/04 був лише навчальний корпус № 1, лише цей навчальний корпус забезпечував права вимоги за кредитними договорами з Банком "Хрещатик". Запис про іпотеку № 5682881 не стосується жодним чином прав ТОВ "ФК "Фактор Плюс", оскільки здійснений на підставі договору іпотеки № 24-47/1-08/02, право вимоги за яким не переходило до ТОВ "ФК "Фактор Плюс" та відповідно його правонаступнику - ТОВ "ФК "Юнайтед", що також підтверджується інформацією з Реєстру речових прав на нерухоме майно, а відповідно до інформації з Реєстру іпотекодержателем за записами № 5682881 та № 5682900 є Банк "Хрещатик".

Узагальнені доводи ТОВ "ФК "Юнайтед", викладені у відзивах на апеляційні скарги Міністерства юстиції України та ТОВ "ФК "Фактор Плюс".

У відзивах на апеляційні скарги, поданих до суду, ТОВ "ФК "Юнайтед" просить задовольнити апеляційні скарги Міністерства юстиції України та ТОВ "ФК "Фактор Плюс", рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2022 у справі № 910/17822/19 скасувати та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог, та зазначає про те, що право вимоги за кредитними договорами належить ТОВ "ФК "Фактор Плюс" з моменту укладення між скаржником та ПАТ "КБ "Хрещатик", тобто з 22.09.2017, а вчинення ж оскаржуваних реєстраційних дій Приватним нотаріусом Павловською Г.О. та прийняття відповідних рішень здійснювалось 25.10.2017, при цьому зазначеною підставою їх вчинення був лист ПАТ "КБ "Хрещатик", як іпотекодержателя, від 23.10.2017 № 48968/17-10, підписаного уповноваженою особою за довіреністю, проте, станом на дату прийняття незаконних рішення про державну реєстрацію Приватними нотаріусом Павловською Г.О., ПАТ "КБ "Хрещатик" відступив усі права за кредитними та забезпечувальними договорами ТОВ "ФК "Фактор Плюс", а відтак був позбавлений права щодо вчинення будь-яких дій щодо об`єктів нерухомого майна і всупереч п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", п. 9 Порядку № 1128, та принципам проведення державної реєстрації приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловською Ганною Олегівною під час прийняття відповідних оскаржуваних рішень не здійснювалась перевірка повноважень особи, що звернулась із заявою про державну реєстрацію прав, як рівно і повноваження особи, що підписала поданих від імені ПАТ "КБ "Хрещатик" лист.

З огляду на відсутність згоди іпотекодержателя на відчуження об`єкту нерухомого майна, що передбачено зокрема п. 60 Порядку № 1127, прийняті рішення щодо державної реєстрації прав приватним нотаріусом Незнайко Н.М. не можуть вважатись законними та підлягають скасуванню. Окрім цього, приватним нотаріусом Незнайко Н.М., 31.10.2017 було прийнято рішення та, відповідно, здійснено ще одну реєстраційну дію щодо внесення змін у вже існуючий незаконний запис переходу права власності на об`єкт нерухомого майна. Приймаючи рішення: індексний номер: 37871685, приватним нотаріусом Незнайко Н.М. були виправлені технічні помилки у записі щодо права власності.

Щодо незаконності рішень Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Дубенко К.Є. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексні номери: 37971706, 37971997, то 06.11.2017 в результаті прийнятих оскаржуваних рішень, об`єкт нерухомого майна був переданий в іпотеку.

Правовою підставою вчинення реєстраційних дій, відповідно до інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є Іпотечний договір від 06.11.2017, за яким іпотекодавцем виступає Благодійна організація "Благодійний фонд "Добробут ХХІ століття", а іпотекодержателем - ОСОБА_1.

Проте, з огляду не вищевказані обставини та раніше вчинені незаконні реєстраційні дії, позивач не міг набути права власності на об`єкт нерухомого майна, а відтак не міг бути іпотекодавцем та вирішувати питання щодо розпорядження об`єктом нерухомого майна.

Одночасно, для здійснення державної реєстрації щодо передачі об`єкту нерухомого майна в іпотеку, діючий іпотекодавець - ПАТ "КБ "Хрещатик" жодної згоди на такі дії не надавав, що підтверджується відомостями із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, тому прийняті Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дубенко Катериною Євгенівною рішення щодо державної реєстрації прав на нерухоме майно також є незаконними.

На думку ТОВ "ФК "Юнайтед", висновки господарського суду в оскаржуваному рішенні безперечно не відповідають обставинам справи, оскільки оскаржувані реєстраційні дії прямо стосувалися прав та інтересів ТОВ "ФК "Юнайтед", так, судом прямо проігноровано факт наявності невиконаних грошових зобов`язань Університету "Україна" перед ТОВ "ФК "Фактор Плюс", строк виконання яких настав та які були пред`явлені до виконання, як на момент вчинення спірних реєстраційних дій, так і на момент розгляду, а вчинення власником майна правочину щодо належного йому майна з метою унеможливлення задоволення вимоги іншої особи - стягувача за рахунок майна власника, може бути кваліфіковано як зловживання права власності, оскільки власник використовує правомочність розпорядження майном на шкоду майновим інтересам кредитора.

ТОВ "ФК "Юнайтед" зазначає про те, що судом фактично не аналізувався характер спірних реєстраційних дій на предмет їх законності, а висновки, на думку ТОВ "ФК "Юнайтед" не відповідають обставинам справи, оскільки оскаржувані реєстраційні дії прямо стосувались прав та інтересів ТОВ "ФК "Фактор Плюс", як кредитора, на чому також наголошував другий відповідач у поданому відзиві, і фактично, єдиною підставою для задоволення позову судом визначено саме факт, нібито відсутності у скаржника порушеного права та підстав для звернення зі скаргою до Комісії.

Зважаючи, що ТОВ "ФК "Фактор Плюс" на момент звернення до Комісії об`єктивно вважав свої права порушеними внаслідок вчинення позивачем та Університетом "Україна" спірних реєстраційних дій, вбачається, що судом неправильно застосовано норми матеріального права та безпідставно констатовано в розрізі спірних правовідносин, що внаслідок вчинення боржником реєстраційних дій з майном, з метою його відчуження та приховання для ускладнення/унеможливлення погашення боргу, можуть бути порушені виключно права кредитора-іпотекодавця.

Так, ТОВ "ФК "Юнайтед" погоджується із доводом ТОВ "ФК "Фактор Плюс" про те, що всупереч заявленому клопотанню та наявністю встановлених законом підстав, господарський суд не зупинив провадження у справі, не передав матеріали до суду апеляційної інстанції, а продовжив судовий розгляд, прийнявши незаконне рішення.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 910/17822/19 (апеляційна скарга Міністерства юстиції України) передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Ткаченко Б.О., Майданевич А.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.04.2022 апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2022 у справі № 910/17822/19 залишено без руху. Запропоновано скаржнику усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме: протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, надати до Північного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги у справі № 910/17822/19 у розмірі 2 881,50 грн та докази надсилання копії скарги іншим сторонам у справі - Благодійній організації "Благодійний фонд "Добробут XXI століття", Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор плюс", Вищому навчальному закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Юнайтед".

09.05.2022 від Міністерства юстиції України до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги Міністерства юстиції України, поданої на рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2022 у справі № 910/17822/19, до якої додані відповідні докази.

Також скаржник у апеляційній скарзі зазначає, що повний текст рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2022 у справі № 910/17822/19 було складено 04.04.2022 та отриманий Міністерством юстиції України - 05.04.2022, відтак апеляційна скарга подається у двадцятиденний строк. Враховуючи викладене, скаржник просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2022 у справі № 910/17822/19.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.05.2022 поновлено Міністерству юстиції України пропущений строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2022 у справі № 910/17822/19. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Міністерства юстиції України на рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2022 у справі № 910/17822/19. Призначено справу № 910/17822/19 до розгляду у судовому засіданні 30.06.2022.

Протоколом передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) справу № 910/17822/19 (апеляційна скарга ТОВ "ФК "Юнайтед") передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Гаврилюк О.М, судді Ткаченко Б.О., Майданевич А.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.06.2022 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Юнайтед" пропущений строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2022 у справі № 910/17822/19. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Юнайтед" пропущений строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2022 у справі № 910/17822/19. Об`єднано апеляційні скарги Міністертсва юстиції України та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Юнайтед" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2022 у справі № 910/17822/19 в одне провадження для спільного розгляду у справі № 910/17822/19. Призначено справу № 910/17822/19 до розгляду у судовому засіданні 30.06.2022.

Протоколом передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) справу № 910/17822/19 (апеляційна скарга ТОВ "ФК "Фактор Плюс") передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Гаврилюк О.М, судді Ткаченко Б.О., Майданевич А.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.06.2022 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" пропущений строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2022 у справі № 910/17822/19. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" пропущений строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2022 у справі № 910/17822/19. Об`єднано апеляційні скарги Міністерства юстиції України, Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Юнайтед", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2022 у справі № 910/17822/19 в одне провадження для спільного розгляду у справі № 910/17822/19. Призначено справу № 910/17822/19 до розгляду у судовому засіданні 30.06.2022.

На підставі ст. 216 ГПК України, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2022 задоволені клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Фактор Плюс" та представника Міністерства юстиції України про відкладення розгляду справи. Відкладено розгляд апеляційних скарг Міністерства юстиції України, Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Юнайтед", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2022 у справі №910/17822/19 на 10.08.2022, а ухвалою від 10.08.2022 задоволено клопотання представника Міністерства юстиції України про відкладення розгляду справи. Відкладено розгляд апеляційних скарг Міністерства юстиції України, Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Юнайтед", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2022 у справі №910/17822/19 на 15.09.2022.

10.08.2022 та 12.09.2022 Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" подано до Північного апеляційного господарського суду клопотання про зупинення провадження у справі до завершення розгляду справи № 910/6648/18.

13.09.2022 Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Юнайтед" подано до Північного апеляційного господарського суду клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення справи № 910/6648/18.

У судовому засіданні представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" просив залишити клопотання, подане 10.08.2022, без розгляду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2022 відмовлено у задоволенні клопотань Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" (від 12.09.2022) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Юнайтед" про зупинення провадження у справі № 910/17822/19 до набрання законної сили рішенням у справі № 910/6648/18.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

Європейський суд щодо тлумачення положення "розумний строк" в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

Враховуючи викладене, введення воєнного стану в Україні, перебування суддів у відпустках, враховуючи відсутність відомостей про повідомлення учасників справи про дату та час судового засідання, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, справа № 910/17822/19 розглядалась протягом розумного строку.

Позиції учасників справи

Представник позивача у судовому засіданні 15.09.2022 заперечив проти доводів апеляційних скарг, просив рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2022 у справі 910/17822/19 залишити без змін, вимоги апеляційних скарг без задоволення.

Представник першого відповідача у судовому засіданні 15.09.2022 підтримав доводи своєї апеляційної скарги, апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Юнайтед" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс", просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2022 у справі № 910/17822/19, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову Благодійної організації "Благодійний фонд "Доборобут ХХІ століття".

Представник другого відповідача у судовому засіданні 15.09.2022 підтримав доводи апеляційних скарг Міністерства юстиції України, Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Юнайтед", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс", просив рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2022 скасувати, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Представник третьої особи-1 у судовому засіданні 15.09.2022 підтримав доводи апеляційних скарг Міністерства юстиції України, Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Юнайтед", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс", просив рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2022 у справі № 910/17822/19 скасувати; ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог Благодійної організації "Благодійний фонд "Добробут XXI століття" до Міністерства юстиції України, Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс", за участі третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Закладу вищої освіти "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Юнайтед", про визнання незаконним (недійсним) та скасування наказу.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

06.04.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" (далі - ТОВ "ФК Фактор Плюс"/Скаржник) звернулося до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України з проханням:

- скасувати рішення Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловської Ганни Олегівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 37744496 від 25.10.2017 року;

- скасувати рішення Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловської Ганни Олегівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 37744709 від 25.10.2017 року;

- скасувати рішення Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловської Ганни Олегівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 37745051 від 25.10.2017;

- скасувати рішення Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловської Ганни Олегівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 37758287 від 25.10.2017;

- скасувати рішення Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Наталії Миколаївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 37764842 від 25.10.2017;

- скасувати рішення Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Наталії Миколаївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 37764849 від 25.10.2017;

- скасувати рішення Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Наталії Миколаївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 37871685 від 31.10.2017;

- скасувати рішення Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Наталії Миколаївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 37971706 від 06.11.2017;

- скасувати рішення Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Дубенко Катерини Євгенівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 37971706 від 06.11.2017;

- скасувати рішення Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Дубенко Катерини Євгенівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 37971997 від 06.11.2017.

Скарга ТОВ "ФК "Фактор Плюс" обґрунтована тим, що у 2007-2013 роках між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Хрещатик" та Вищим навчальним закладом "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" було укладено ряд кредитних договорів, а саме: Генеральний кредитний договір №24-47/1-08/G від 04.06.2008; Кредитний договір №24-47/1-08/G від 04.06.2008; Кредитний договір №58-47/1-13 від 24.12.2013; Кредитний договір №40-47/4-07 від 26.06.2007; Кредитний договір №54-47/4-07 від 10.08.2007.

В подальшому, у травні 2017 року ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" надіслав на адресу Університету "Україна" вимогу про належне виконання умов кредитних договорів та погашення простроченої заборгованості, яка була вручена Університету Україна 17.05.2017.

22.09.2017 між ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" та ТОВ "ФК "Фактор Плюс" укладено договір відступлення права вимоги № 2017/2-Ю, відповідно до умов якого ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" відступив належні йому права вимоги за наведеними вище кредитними договорами до ТОВ "ФК "Фактор Плюс". Отже, з цієї дати Скаржник набув статусу кредитора у зобов`язанні за кредитними договорами, що раніше були укладені між ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" та Університетом "Україна". Загальний розмір заборгованості за кредитними договорами, і як наслідок - загальний розмір права вимоги, станом на дату укладення договору відступлення права вимоги № 2017/2-Ю складав 60 600 353,56 грн.

25.09.2017 ТОВ "ФК "Фактор Плюс" направлено повідомлення до Університету "Україна" про відступлення права вимоги, яке отримано останнім 10.10.2017.

02.10.2017 між ТОВ "ФК "Фактор Плюс" та ТОВ "Офіс Сервіс Люкс" укладено договір відступлення частини прав вимоги № 02/10-17/2, відповідно до якого ТОВ "ФК "Фактор Плюс" відступлене право вимоги на частину боргу Університету "Україна" за вищевказаними кредитними договорами на суму 26 000 000 грн.

Таким чином, після відступлення частини належних ТОВ "ФК "Фактор Плюс" прав вимоги за кредитними договорами, станом на 02.10.2017 борг, та відповідне право вимоги Скаржника склало 34 600 353,56 грн.

Станом на день подання даної скарги Університет "Україна" наявну заборгованість не погасив, яка становила 34 600 353,56 грн.

У квітні 2018 року, як стверджує ТОВ "ФК "Фактор Плюс" в ході підготовки позовної заяви до Університету "Україна" та виявлення активів, на які може бути звернено стягнення в рахунок погашення заборгованості, 05.04.2018 було отримано інформаційну довідку із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, із якої стало відомо, що Університетом "Україна" було відчужено частину активів, зокрема, об`єкт нерухомого майна - будівля літ. "К" блок "Б2", загальною площею 4 725 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Львівська, будинок 23, корп. 2 (далі - Об`єкт нерухомого майна). В ході дослідження вищевказаної інформаційної довідки Скаржнику стало відомо про вчинення ряду незаконних реєстраційних дій, здійснених із численними порушеннями законодавства України в сфері державної реєстрації.

Оскільки станом на день подання скарги документально підтверджена заборгованість Університету "Україна" становить 34 600 353,56 грн, а боржником не вчиняється жодних дій щодо погашення заборгованості, зокрема з причин відсутності достатніх грошових коштів, відчуження вищевказаного об`єкта нерухомого майна, як вказує Скаржник, беззаперечно порушує права ТОВ "ФК "Фактор Плюс", як кредитора Університету "Україна" та фактично позбавляє можливості будь-яким чином погасити борг у розмірі понад тридцять чотири мільйони гривень.

Оскільки Скаржнику стало відомо про незаконні оскаржувані рішення лише 05.04.2018, відтак, ТОВ "ФК "Фактор Плюс" зазначив, що скарга подана у визначений п.3 ч.2 ст.37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" строк.

В додаток до скарги було надано: копію договору відступлення права вимоги № 2017/2-Ю від 22.09.2017; копію договору відступлення права вимоги №02/10-17/2 від 02.10.2017; копію листа-вимоги про погашення заборгованості від 15.05.2017; копію листа-повідомлення від 25.09.2017; інформаційну довідку із Реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна, реєстраційний номер 00 від 05.04.2018; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ "ФК "Фактор Плюс".

Розгляд скарги ТОВ "ФК "Фактор Плюс" призначено на 02.05.2018.

02.05.2018 Благодійним фондом на адресу Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України направлено клопотання про відкладення розгляду скарги по суті у зв`язку з обмеженим терміном для підготовки заперечень на скаргу.

В цей же день Благодійним фондом подані заперечення на скаргу, в якій стверджувалось про необґрунтованість скарги, яка, на переконання Благодійного фонду, задоволенню не підлягає. В своїх запереченнях Благодійний фонд наголошував, що Скаржником без поважних причин пропущений строк звернення до Комісії; скарга подана без належного підтвердження факту порушення його прав у результаті прийняття такого рішення; оскаржувані реєстраційні дії проведено у відповідності до вимог п.3 ч.5 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень" - незалежно від місцезнаходження нерухомого майна. Крім того, Благодійний фонд наголошував у своїх запереченнях на тому, що зазначене у скарзі нерухоме майно не було предметом договору іпотеки від 12.06.2008, що забезпечував виконання зобов`язань Університету "Україна" за кредитними договорами, укладеними між ПАТ "КБ "Хрещатик" та Університетом "Україна".

До своїх заперечень на скаргу Благодійним фондом додано копію ухвали Господарського суду міста Києва від 01.02.2018 у справі № 910/974/18 за позовом Вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор плюс" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Офіс Сервіс Люкс" про визнання договорів недійсними.

02.05.2018 Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України (далі по тексту - Комісія) складено Висновок, відповідно до резолютивної частини якого, Комісія вирішила задовольнити скаргу ТОВ "ФК "Фактор Плюс" від 06.04.2018 № б/н у повному обсязі; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.10.2017 №№ 37744496, 37744709, 37745051, 37745318, прийняті приватним нотаріусом Дніпропетровської області Павловською Г.О., від 25.10.2017 №№ 37758287, 37764842, 37764849, від 31.10.2017 № 37871685, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.М., від 06.11.2017 №№ 37971706, 37971997, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дубенко К.Є., та внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про скасування записів, внесених на підставі цих рішень.

Як вбачається зі змісту висновку, Комісія виходила з того, що при припинені іпотеки на підставі оскаржуваних рішень приватним нотаріусом Павловською Г.О. порушено норми статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень", оскільки об`єкт розташований у місті Києві, а вказаний суб`єкт оскарження діє в межах Дніпропетровської області. Тому Комісія прийшла до висновку, що оскаржувані рішення 1 (прийняті приватним нотаріусом Павловською Г.О. про припинення записів про іпотеку за №№ 5682881, 5682900 та про обтяження за №№ 5682833, 5682843) підлягають скасуванню як такі, що прийняті всупереч законодавству у сфері державної реєстрації прав. Після прийняття оскаржуваних рішень 1 були прийняті: оскаржуване рішення 2 (рішення приватного нотаріуса Незнайко Н.М. від 25.10.2017 №37758287) та оскаржувані рішення 3, 4 (3 - про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.10.2017 №№ 37764842, 37764849, від 31.10.2017 № 37871685; 4 - про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.11.2017 №№ 37971706, 37971997). Тобто, як вказується Комісією, оскаржуване рішення 2 та оскаржувані рішення 3, 4 підлягають скасуванню, як такі, що випливають з факту скасування оскаржуваних рішень 1.

03.05.2018 Міністерством юстиції України видано наказ за №1354/5 "Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень", яким задоволено скаргу ТОВ "ФК "Фактор Плюс" від 06.04.2018 № б/н у повному обсязі; скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.10.2017 №№ 37744496, 37744709, 37745051, 37745318, прийняті приватним нотаріусом Дніпропетровської області Павловською Г.О., від 25.10.2017 №№ 37758287, 37764842, 37764849, від 31.10.2017 № 37871685, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.М., від 06.11.2017 №№ 37971706, 37971997, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дубенко К.Є., та наказано внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про скасування записів, внесених підставі цих рішень. Виконання наказу покладено на Департамент державної реєстрації та нотаріату.

Натомість, позивач, не погоджуючись з діями Міністерства юстиції України, звернувся з даним позовом до суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що приймаючи оскаржуваний наказ, відповідач не звернув увагу на те, що ТОВ "Фінансова компанія "Фактор плюс" звернулося із скаргою до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України з порушенням строків подання скарги. За твердженням позивача, ТОВ "Фінансова компанія "Фактор плюс" звернулося із вищезазначеною скаргою без будь-якого підтвердження факту порушення саме його прав у результаті прийняття оскаржуваних рішень. Крім того, позивач наполягає, що Міністерством юстиції України при прийнятті оскаржуваного рішення не враховані положення п. 3 ч. 5 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", відповідно до якої, державна реєстрація обтяжень речових прав проводиться незалежно від місцезнаходження нерухомого майна. Також позивач зазначає, що вказане скаржником нерухоме майно, а саме: будівля літ. "К" блок "Б2" загальною площею 4725 кв.м, що знаходиться за адресою; м. Київ, вулиця Львівська, буд. 23, корп. 2, не є предметом Договору іпотеки від 12.06.2008 року, що забезпечував виконання зобов`язань Університету "Україна" за кредитними договорами, укладеними між ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" та Вищим навчальним закладом "Відкритий міжнародний університет розвитку людини" "Україна", відтак, скасовані рішення не тільки не впливають на обсяг прав та інтересів ТОВ "Фінансова компанія "Фактор плюс", а й вчинені відповідно до вимог чинного законодавства.

Під час розгляду справи, заперечуючи проти позову, відповідачі та третя особа-2 наполягали на безпідставності заявлених позовних вимог, оскільки факт наявності непогашеної заборгованості Вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" за кредитними договорами, укладеними між ПАТ "КБ "Хрещатик" та Університетом "Україна", на момент винесення спірного наказу Міністерства юстиції України Благодійним фондом спростований не був і на даний час існує рішення Господарського суду міста Києва від 25.03.2021 у справі № 910/6648/18, яке у встановленому законом порядку набрало законної сили та яким ця заборгованість підтверджена.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Спірні правовідносини сторін регулюються нормами Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" від 15.05.2003 року №755-IV (далі по тексту - Закон України №755-IV, у редакції чинній на день виникнення спірних правовідносин), Порядком розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1128 (надалі - Порядок №1128), Положенням про Комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - Положення про Комісію), затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2016 № 37/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.01.2016 за № 42/28172.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації визначено статтею 34 Закону України №755-IV (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), частиною 1 якої встановлено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів або до суду.

Відповідно до абзацу першого пункту 1, пунктів 2, 5 Порядку №1128 (у відповідній редакції) цей Порядок визначає процедуру розгляду відповідно до Законів України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та ";Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Міністерства юстиції України, що здійснюється Міністерством юстиції України та його територіальними органами.

Для забезпечення розгляду скарг суб`єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, положення про які та їх склад затверджуються Міністерством юстиції України або відповідним територіальним органом (пункт 2 Порядку №1128).

Порядок створення, організаційні та процедурні засади діяльності Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації визначено Положенням про Комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації.

Пунктом другим вказаного Положення про Комісію передбачено, що Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації є постійно діючим колегіальним консультативно-дорадчим органом при Міністерстві юстиції України, що в межах повноважень, визначених Законами України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", Порядком розгляду скарг у сфері державної реєстрації, забезпечує розгляд скарг у сфері державної реєстрації.

Комісія у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента України і постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, цим Положенням та іншими актами законодавства (п.3 розділу І Положення про Комісію).

Відповідно до п. 3 Порядку № 1128, розгляд скарг здійснюється за заявою особи, яка вважає, що її права порушено (далі - скаржник), що подається виключно у письмовій формі та повинна містити обов`язкові відомості та документи, що долучаються до скарги, передбачені Законами, а також відомості про бажання скаржника та / або його представника взяти участь у розгляді відповідної скарги по суті та про один із способів, зазначених у пункті 10 цього Порядку, в який скаржник бажає отримати повідомлення про зазначений розгляд.

Відповідно до ч. 3 ст. 34 Закону України № 755-IV передбачається, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

Згідно із ч. 4 ст. 37 Закону України № 755-IV днем подання скарги вважається день її фактичного отримання Міністерством юстиції України або його територіальним органом, а в разі надсилання скарги поштою - дата отримання відділенням поштового зв`язку від скаржника поштового відправлення зі скаргою, яка зазначена відділенням поштового зв`язку в повідомленні про вручення поштового відправлення або на конверті.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 1128 у разі коли встановлено порушення вимог Законів щодо строків подання скарги, вимог щодо її оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги, суб`єкт розгляду скарги на підставі висновку комісії приймає мотивоване рішення про відмову у розгляді скарги без розгляду її по суті у формі наказу.

Так, при зверненні до Комісії ТОВ "ФК "Фактор Плюс" посилається на те, що йому стало відомо про порушення його прав тільки у квітні 2018 року, а саме, коли в ході підготовки позовної заяви до Університету "Україна" щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами, укладеними з ПАТ "КБ "Хрещатик", право вимоги за якими з 22.09.2017 належить Скаржнику, за результатами аналізу активів, на які може бути звернено стягнення в рахунок погашення заборгованості, 05.04.2018 року отримано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, і з якої стало відомо, що останнім було відчужено частину активів, зокрема, об`єкт нерухомого майна - будівля літ. "К" блок "Б2", загальною площею 4 725 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Львівська, будинок 23, корп. 2 (далі - Об`єкт нерухомого майна). В ході дослідження вищевказаної інформаційної довідки Скаржнику стало відомо про вчинення ряду незаконних реєстраційних дій, здійснених із явними численними порушеннями законодавства України в сфері державної інформації. Скарга зареєстрована відповідачем 06.04.2018.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду про те, що оскільки викладені Скаржником обставини на обґрунтування строку звернення до Комісії із відповідною скаргою позивачем не спростовані, а доказів на підтвердження обізнаності ТОВ "ФК "Фактор Плюс" щодо вчинення реєстраційних дій, які оскаржуються, задовго до звернення до Комісії матеріали справи не містять, підстави для висновку про недотримання Скаржником строку звернення із відповідною скаргою, відсутні.

Зважаючи на доводи Скаржника, наведені в обґрунтування причин звернення до Комісії 06.04.2018, а також дати, з якої ТОВ "ФК "Фактор Плюс" обраховує строк звернення з даною скаргою - 05.04.2018 і наданий на підтвердження цих доводів Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, є безпідставним твердження позивача, що Міністерство юстиції України мало застосувати положення пункту 7 Порядку № 1128 і винести наказ про відмову у розгляді скарги по суті.

За змістом ч. 5 ст. 34 Закону № 755-ІV скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено.

До скарги додаються засвідчені в установленому порядку копії документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника (ч. 5 ст. 34 Закону № 755-ІV).

Відповідно до ч. 6 ст. 34 Закону № 755-ІV за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення, зокрема, про відмову в задоволенні скарги; задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення, зокрема, про скасування реєстраційної дії, прийнятого за результатом розгляду скарги, - у разі оскарження реєстраційної дії.

За змістом ч. 8 ст. 34 Закону № 755-ІV Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, зокрема, якщо:

1) скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п`ятою цієї статті;

2) на момент прийняття рішення про задоволення скарги шляхом скасування реєстраційної дії щодо державної реєстрації новоствореної юридичної особи, іншої організації, державної реєстрації фізичної особи підприємцем, припинення юридичної особи, іншої організації, припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця або шляхом проведення реєстраційної дії в Єдиному державному реєстрі проведено наступну реєстраційну дію щодо відповідної особи;

8) закінчився встановлений законом строк подачі скарги.

Під час розгляду скарги по суті комісія встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), та у разі необхідності витребування документів, пояснень тощо у суб`єкта оскарження, і вирішує, зокрема, чи мало місце прийняття оскаржуваного рішення суб`єктом оскарження, чи мала місце оскаржувана дія або бездіяльність суб`єкта оскарження; чи було оскаржуване рішення прийнято суб`єктом оскарження на законних підставах, чи здійснювалася дія або вчинялася бездіяльність суб`єктом оскарження на законних підставах; чи належить задовольнити кожну з вимог скаржника або відмовити в їх задоволенні; чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у своїй скарзі (пункт 8 Порядку № 1128).

За результатами розгляду скарги суб`єкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законами, у формі наказу (пункт 12 Порядку № 1128).

Висновок комісії, на підставі якого суб`єктом розгляду скарги приймається рішення про задоволення скарги, обов`язково містить інформацію, зокрема, про те, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта оскарження не відповідають законодавству у сфері державної реєстрації (пункт 14 Порядку № 1128).

Системний аналіз наведених вище положень Закону № 755-ІV та Порядку № 1128 дає підстави стверджувати, що право на звернення зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора має особа, яка вважає, що її права порушено. Розгляд скарги здійснюється Комісією у разі, якщо скарга відповідає вимогам, встановленим цими нормативними актами та подана у передбачений ними строк. Водночас, у скарзі повинні бути викладені обставини, що обґрунтовують порушення прав скаржника та спосіб поновлення порушеного права. При цьому, наведення обставин, які засвідчують факт порушеного права або інтересу скаржника і надання відповідних доказів (в разі їх наявності) має суттєве значення для вирішення Комісією питання щодо належності скаржнику права на звернення з такою скаргою, а також для обрання способу його відновлення, в разі виявлення факту його порушення.

Звертаючись до Комісії Скаржник - ТОВ "ФК "Фактор Плюс" вказувало на наявність заборгованості Університету "Україна" за кредитними договорами, не вчинення останнім жодних дій щодо погашення заборгованості, зокрема з причин відсутності достатніх грошових коштів. Саме з огляду на наведене, за твердженням Скаржника, відчуження об`єкта нерухомого майна беззаперечно порушує права ТОВ "ФК "Фактор Плюс" як кредитора Університету "Україна" та фактично позбавляє Скаржника можливості будь-яким чином погасити борг у розмірі понад 34 000 000 гривень. Таким об`єктом нерухомого майна є будівля літ. "К" блок "Б2", загальною площею 4 725 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Львівська, будинок 23, корп. 2 (далі - Об`єкт нерухомого майна).

Натомість, жодний з доказів, які додані до Скарги, не вказував на наявність у ТОВ "ФК "Фактор Плюс" права на спірне майно, і, як наслідок - порушення такого права оскаржуваними рішеннями.

Так, як вказує Скаржник і підтверджується наявними у справі доказами, ТОВ "ФК "Фактор Плюс" (Новий кредитор) 22.09.2017 уклало з ПАТ "КБ Хрещатик" (Банк) договір за № 2017/2-Ю "Про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги".

За змістом п.2.1 даного договору, Банк уступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги Банку до Позичальника - Вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" (Боржник), зазначеного у додатку № 1 до цього договору, включаючи кредитний договір № 54-47/4-07 від 10.08.2007 та договори про внесення змін до нього; генеральний договір № 24-47/1-08/G та договори про внесення змін до нього; кредитний договір № 24-47/1-08/1 від 04.06.2008 та договори про внесення змін до нього; кредитний договір № 40-47/4-07 від 26.06.2007 та договори про внесення змін до нього; кредитний договір № 58-47/1-13 від 27.12.2013 та договори про внесення змін до нього, а також договір іпотеки № 24-47/1-08/04 від 12.06.2008 та договори про внесення змін до нього.

У зв`язку з тим, що між ТОВ "ФК "Фактор Плюс" та ТОФ "Офіс Сервіс Люкс" 02.10.2017 був укладений договір відступлення частини прав вимоги № 02/10-17/2, за умовами якого ТОВ "ФК "Фактор Плюс" було відступлено право вимоги на частину боргу Університету "Україна" за кредитними договорами, за переліком відповідно до додатку № 1 на суму 26 000 000 грн, - заборгованість Університету "Україна" перед Скаржником склала 34 600 353,56 грн.

Зі змісту договору № 9 від 25.03.2015 про внесення змін до договору іпотеки № 24-47/1-08/04, укладеного 12.06.2008 ПАТ "КБ "Хрещатик" (Іпотекодержатель) з Вищим навчальним закладом "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" (Іпотекодавець), вбачається, що з метою забезпечення виконання у повному обсязі своїх зобов`язань, що випливають з наступних кредитних договорів: № 40-47/4-07 від 26.06.2007, № 54-47/4-07 від 10.08.2007, № 24-47/1-08/1 від 04.06.2008, № 58-47/1-13 від 27.12.2013 (надалі - Кредитні договори) Іпотекодавець передає, а Іпотекодержатель приймає в іпотеку нерухоме майно - Будівля, загальною площею 3495 кв.м, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Львівська, буд. 23, корпус 1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00 (далі - Предмет іпотеки).

Предмет іпотеки складається з: будівля літ. "Н", блок "А", загальною площею 3495 кв.м і належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.05.2014, індексний номер: 21752426, серія САМ № 039568, виданого Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві. Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності Індексний номер №21753091, виданого Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві 16.05.2014, номер запису про право власності 5682135.

Згідно із експертною оцінкою, здійсненої 18.06.2014 вартість предмета іпотеки 113 462 030,00 гривень.

Відповідно до пункту 1.5 Іпотечного договору, за домовленістю сторін заставна вартість предмета іпотеки становить 57 845 500,00 гривень.

Згідно із п. 1.7 Іпотечного договору, при невиконанні Іпотекодавцем зобов`язань, забезпечених цією угодою, Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки у відповідності із Законами України "Про заставу", "Про іпотеку", "Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати", а також у відповідності з цим договором.

Згідно із ч. 4 ст. 3 Закону України "Про іпотеку", іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов`язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності.

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч. 5 ст. 3 Закону України "Про іпотеку").

У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки (частина 6 статті 3 Закону України "Про іпотеку").

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Частинами 1, 2 ст. 24 Закону України "Про іпотеку" відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням.

Іпотекодержатель зобов`язаний письмово у п`ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов`язанням.

Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Частиною 3 ст. 33 цього ж Закону встановлено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Оскільки, предметом іпотеки за договором іпотеки № 24-47/1-08/04 від 12.06.2008 (із змінами відповідно до договору № 9 від 25.03.2015), право вимоги за яким передано ТОВ "ФК "Фактор Плюс" відповідно до договору відступлення права вимоги від 22.09.2017 № 2017/2-Ю, не є нерухомим майном - будівля літ. "К" блок "Б2", загальною площею 4 725 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Львівська, будинок 23, корп. 2, - доводи Скаржника щодо порушення його прав спірними реєстраційними діями є безпідставними.

Тобто, із матеріалів справи вбачається, що останні зміни до договору іпотеки були внесені 25.03.2015, тобто, більше, ніж за два роки до укладення ПАТ "КБ "Хрещатик" 22.09.2017 з ТОВ "ФК "Фактор Плюс" договору про відступлення права вимоги, а відтак, жодним чином не могли вплинути на права Скаржника, у зв`язку із чим, критично оцінюються доводи відповідачів щодо доведення ТОВ "ФК "Фактор Плюс" порушення його прав під час звернення зі скаргою.

В матеріалах справи відсутні докази того, що на момент звернення зі скаргою до Комісії спірне нерухоме майно не перебувало в іпотеці, натомість заборгованість Університету "Україна" ґрунтувалась виключно на невиконанні вимоги ТОВ "ФК "Фактор Плюс" щодо порушення зобов`язань за кредитним договором.

Також слід зазначити, що лише 25.05.2018 ТОВ "ФК "Фактор Плюс" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" про стягнення 42 024 065,07 грн, яку було обґрунтовано тим, що відповідач неналежним чином виконав зобов`язання за генеральним договором № 24-47/1-08/G від 04.06.2008 та кредитними договорами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.05.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/6648/18.

Таким чином, ТОВ "ФК "Фактор Плюс" звернулося зі скаргою на дії державного реєстратора за відсутності рішення суду, яке у встановленому порядку набрало законної сили та під час виконання якого може бути звернуто стягнення на майно боржника, а також за відсутності перебування спірного нерухомого майна в іпотеці.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає правильним висновок господарського суду про те, що при розгляді скарги від 02.05.2018 Комісією не надано належної оцінки даним обставинам, не перевірено такі доводи Благодійного фонду, викладені в запереченнях від 02.05.2018, та не встановлено наявності факту порушення прав ТОВ "ФК "Фактор Плюс" на день звернення зі скаргою, розглянувши скаргу по суті, оскільки за змістом положень Закону № 755-ІV та Порядку № 1128 право на звернення зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора має особа, яка вважає, що її права порушено, виклавши у скарзі обставини, що обґрунтовують порушення прав скаржника та спосіб поновлення порушеного права, що узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 25.04.2018 у справі № 821/196/17 (касаційне провадження № К/9901/1587/17).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст. 76-79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія суддів апеляційного господарського суду, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи те, що Комісією було розглянуто по суті скаргу юридичної особи, якою ні під час звернення, ні в подальшому не доведено, що вона є суб`єктом звернення в розумінні Закону № 755-ІV та Порядку № 1128, тому твердження першого відповідача про відповідність свого рішення вимогам законодавства є необґрунтованим, погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується із доводами апеляційних скарг, враховуючи викладене та наступне.

Так, як вже зазначалось та вбачається із матеріалів справи, 25.03.2015 єдиними об`єктом нерухомості, що був предметом іпотеки за договором іпотеки № 24-47/1-08/04 залишився лише корпус № 1, лише цей навчальний корпус забезпечував права вимоги за кредитними договорами з банком "Хрещатик". Окрім того, права вимоги за договором іпотеки № 24-47/1-08/02 від 12.08.2008 не були предметом відступлення права вимоги Банком "Хрещатик" для ТОВ "ФК "Фактор Плюс" за договором відступлення права вимоги від 22.09.2017 і за вказаним договором, відступлення права вимоги відбулось лише за договором іпотеки № 24-47/1-08/04, який був діючим лише в частині іпотеки на корпус № 1, отже, запис про іпотеку № 5682881 не стосується жодним чином прав ТОВ "ФК "Фактор Плюс", оскільки здійснений на підставі договору іпотеки № 24-47/1-08/02, право вимоги за яким не переходило до ТОВ "ФК "Фактор Плюс" та відповідно його правонаступнику - ТОВ "ФК "Юнайтед".

Також в матеріалах справи відсутні докази наявності у ТОВ "ФК "Фактор Плюс" права на спірне майно, і, як наслідок - порушення такого права оскаржуваними рішеннями. Такі доводи фактично зводяться до припущень про можливість порушення права у майбутньому.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає також про те, що враховуючи імперативні прописи Закону № 1952 та Порядку № 1128 право на звернення зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора має особа, яка вважає, що її права порушено, виклавши у скарзі обставини, що обґрунтовують порушення прав скаржника та спосіб поновлення порушеного права. Даний висновок узгоджується із позицією Верховного Суду у постанові від 25.04.2018 у справі № 821/196/17 (касаційне провадження № К/9901/1587/17).

Натомість, ні ТОВ "ФК "Фактор Плюс" в скарзі, ані Міністерство юстиції України в оскаржуваному наказі не зазначено про конкретні права та інтереси ТОВ "ФК "Фактор Плюс", які були порушені в результаті прийняття рішень про державну реєстрацію прав, всупереч вимог Закону № 1952 та Порядку № 1128.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає правильним висновок господарського суду першої інстанції про те, що фактично ТОВ "ФК "Фактор Плюс" звернулося зі скаргою на дії державного реєстратора за відсутності рішення суду, яке у встановленому порядку набрало законної сили та під час виконання якого може бути звернуто стягнення на майно боржника, а також за відсутності перебування спірного нерухомого майна в іпотеці.

Крім того, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що Міністерство юстиції України не має повноважень розглядати спори, що стосуються кредитної заборгованості між приватними особами і встановлення факту порушення прав кредитора внаслідок вчинення фраудаторних правочинів боржником, оцінка добросовісності поведінки боржника та встановлення міри відповідальності за такі дії у вигляді визнання правочинів недійсними та застосування наслідків недійсності є виключно компетенцією суду. Також, у Міністерства юстиції України відсутні повноваження під час розгляду скарг здійснювати перевірку укладених сторонами правочинів (в даному випадку договору пожертви та договору позички), а також надавати оцінку добросовісності чи недобросовісності поведінки боржника та встановлювати факт зловживання правом на шкоду кредитору.

Отже, Міністерством юстиції України не було перевірено наявності у скаржника прав на спірне нерухоме майно та порушення його прав оспорюваними реєстраційними діями, оскільки фактично скаржник ніколи не був власником цього нерухомого майна, ні іпотекодержателем на підставі договору іпотеки, а також не мав інших речових прав на нерухоме майно щодо якого приватний нотаріус Павловська Г.О. вчиняла реєстраційні дії 25.10.2017.

Таким чином, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що Комісією була розглянута по суті скарга юридичної особи, якою ні під час звернення, ні в подальшому не доведено, що вона є суб`єктом звернення в розумінні Закону №755-ІV та Порядку №1128.

Щодо висновку Комісії про порушення приватним нотаріусом Павловською Г.О. при припинені іпотеки на підставі оскаржуваних рішень вимог статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень" у зв`язку з тим, що об`єкт розташований у місті Києві, а вказаний суб`єкт оскарження діє в межах Дніпропетровської області, колегія суддів апеляційного господарського суду, враховуючи положення абзаців 1, 3 ч. 5 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", враховуючи зміст вчиненої приватним нотаріусом Павловською Г.О. реєстраційної дії, погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про відсутність порушень приватним нотаріусом Павловською Г.О. положень ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", натомість висновок Комісії про недотримання приватним нотаріусом правил ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" не є конкретним і не відповідає вимогам законодавства, а доводи щодо неналежного дослідження документів, наданих для вчинення реєстраційних дій - є узагальнюючими.

Твердження про те, що суд першої інстанції був зобов`язаний передати всі матеріали справи до суду апеляційної інстанції та зупинити провадження у справі є безпідставним, оскільки відповідно до підпункту 17.10 підпункту 17 пункту 1 розділу XI "Перехідні положення" ГПК України, у разі подання апеляційної скарги на ухвали суду першої інстанції, передбачені, зокрема, п. пунктами 1, 6-8, 10, 12-14, 17, 19, 21, 31-33 частини першої статті 255 цього Кодексу (крім ухвал про відмову у прийнятті або повернення зустрічного позову, про відмову у прийнятті або повернення позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ухвал про зупинення провадження у справі, які подані з пропуском строку на їх оскарження), чи подання касаційної скарги на ухвали суду апеляційної інстанції (крім ухвал щодо забезпечення позову, зміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, ухвал про зупинення провадження у справі, які подані з пропуском строку на їх оскарження, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремих ухвал) - до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються всі матеріали. В інших випадках - до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються копії матеріалів, необхідних для розгляду скарги. У разі необхідності суд апеляційної або касаційної інстанції може витребувати також копії інших матеріалів справи.

При цьому слід зазначити, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.11.2021, винесену в результаті розгляду зустрічної позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" у справі № 910/17822/19, була подана з пропуском строку на її оскарження, і відповідно, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2021 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор плюс" пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 01.11.2021 у справі № 910/17822/19.

Тобто, господарським судом першої інстанції правомірно передані до Північного апеляційного господарського суду лише матеріали оскарження справи № 910/17822/19.

З приводу решти доводів скаржників, викладених в їх скаргах, колегія суддів звертає увагу, що такі аргументи враховані апеляційним судом, при цьому зазначає, що оскаржуване рішення є вмотивованим, місцевим судом зазначено з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтуються його висновки, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Хаджинастасиу проти Греції", "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації").

Враховуючи обставини справи, аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін, що були покладені в основу оскаржуваного судового рішення, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає про те, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994; п. 29-30), однак, це право не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Проніна проти України" від 18.07.2006; п. 23; рішення у справі "Hirvisaari v. Finland" ("Хірвісаарі проти Фінляндії; п. 32).

Також слід зазначити про те, що згідно із ч. 2 ст. 277 ГПК України, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення привело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що наведене господарським судом першої інстанції мотивування є достатнім для обґрунтування свого рішення за аргументами та доказами, які сторони змогли представити в суд. При цьому, рівень деталізації судом своїх доводів в будь-якому разі не призвів до неправильного вирішення справи, тому підстави для скасування оскаржуваного рішення суду відсутні.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, скаржниками не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційних скаргах. Доводи апеляційних скарг ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення прийняте відповідно до вимог процесуального та матеріального права, підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Таким чином, апеляційні скарги Міністерства юстиції України, Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Юнайтед", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2022 у справі № 910/17822/19 задоволенню не підлягають. Рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2022 у справі № 910/17822/19 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційних скарг, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на скаржників в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 240, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Міністерства юстиції України, Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Юнайтед", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2022 у справі № 910/17822/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2022 у справі № 910/17822/19 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржників.

4. Матеріали справи № 910/17822/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням приписів п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Постанова підписана 07.11.2022, враховуючи тимчасову непрацездатність судді Ткаченка Б.О. та перебування суддів Гаврилюка О.М. та Майданевича А.Г. у відпустках.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді Б.О. Ткаченко

А.Г. Майданевич