УХВАЛА

м. Київ

08.11.2022Справа № 910/1639/22

Суддя Н.Плотницька, розглянувши матеріали справи

за позовомЗаступника Генерального прокурора (вул. Різницька, 13/15, м. Київ, 01011) в інтересах держави в особі Міністерства оборони України (пр-т. Повітрофлотський, 6 м. Київ, 03168)
до1) Державної організація (установа, заклад) Центральне територіальне управління капітального будівництва (пр-т Повітрофлотський, 28-А, м. Київ, 03168) 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Сомус" (вул. Звіринецька 25/20, м. Київ, 01014)
провизнання недійсним договору
Представники сторін: не викликались

встановив:

04.02.2022 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Заступника генерального прокурора в інтересах держави в особі Міністерства оборони України з вимогами до Державної організація (установа, заклад) Центральне територіальне управління капітального будівництва та Товариства з обмеженою відповідальністю "Сомус" про визнання недійсним договору.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що оспорюваний укладено з перевищенням повноважень та всупереч законодавству без проведення конкурсу та погодження позивачем, що є підставою для визнання його недійсним

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2022, на підставі частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, позовну заяву залишено без руху.

23.02.2022 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Офісу генерального прокурора України надійшли документи на підтвердження усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.06.2022 відкрито провадження у справі № 910/1639/22, справу прийнято до розгляду та постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Як встановлено судом, гриф обмеження "цілком таємно" документам, які надійшли до режимно-секретного відділу суду, присвоєно за часів колишнього СРСР та на вказаних документах відсутні ознаки перегляду та приведення їх у відповідність до вимог чинного законодавства України про охорону державної таємниці грифів обмеження доступу матеріальних носіїв секретної інформації.

У відповідності до статті 13 Закону України "Державну таємницю" строк, протягом якого діє рішення про віднесення інформації до державної таємниці, встановлюється державним експертом з питань таємниць з урахуванням ступеня секретності інформації, критерії визначення якого встановлюються Службою безпеки України, та інших обставин. Такий строк не може перевищувати для інформації із ступенем секретності "особливої важливості" - 30 років, для інформації "цілком таємно" - 10 років, для інформації "таємно" - 5 років.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про державну таємницю" гриф секретності кожного матеріального носія секретної інформації повинен відповідати ступеню секретності інформації, яка у ньому міститься, згідно із Зводом відомостей, що становлять державну таємницю, -"особливості важливості", "цілком таємно" або "таємно". Після закінчення встановлених строків засекречування матеріальних носіїв інформації та у разі підвищення чи зниження визначеного державним експертом з питань таємниць ступеня секретності такої інформації або скасування рішення про віднесення її до державної таємниці керівники державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, у яких здійснювалося засекречування матеріальних носіїв інформації, або керівники державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, які є їх правонаступниками, чи керівники вищого рівня зобов`язані протягом шести місяців забезпечити зміну грифа секретності або розсекречування цих матеріальних носіїв секретної інформації та письмово повідомити про це керівників державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, яким були передані такі матеріальні носії секретної інформації.

Відповідно до статті 16 Закону України "Про державну таємницю" перебіг строку засекречування матеріальних носіїв інформації починається з часу надання їм грифу секретності, а строк засекречування матеріальних носіїв інформації відповідно до ст.13 цього Закону має відповідати строку дії рішення про віднесення інформації до державної таємниці, встановленого рішенням державного експерта з питань таємниць та складає 5 років для інформації "таємно". Після закінчення встановлених строків засекречування матеріальних носіїв інформації та у разі підвищення чи зниження визначеного державним експертом з питань таємниць ступеня секретності такої інформації або скасування рішення про віднесення її до державної таємниці згідно за ст. 15 Закону керівника державних органів, органів місцевого самоврядування , підприємств, установ, організацій, у яких здійснювалося засекречення матеріальних носіїв інформації, або керівники державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, які є їх правонаступниками, чи керівники вищого рівня зобов`язанні протягом шести місяців забезпечити зміну грифу секретності або розсекречування цих матеріальних носіїв секретної інформації та письмово повідомити про це керівників державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, яким були передані такі матеріальні носії секретної інформації.

Зважаючи на те, що строк засекречування, наданих суду доказів сплив та на них відсутні ознаки перегляду та приведення грифів секретності у відповідність з вимогами законодавства, суд вважає за необхідне витребувати відповідну інформацію від Центрального державного архіву вищих органів влади та управління України.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 8, 12, 32, 81, 121, 182, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Зобов`язати Центральний державний архів вищих органів влади та управління України (03110, м. Київ, вулиця Солом`янська, будинок 24, ідентифікаційний код 03494349) у строк до 01.12.2022 надати інформацію щодо приведення грифу секретності Розпорядження Ради Міністрів СРСР від 24.05.1952 № 12815-рс та Розпорядження Ради Міністрів УРСР від 31.05.1952 № 634-047-рс, а також додатки до них у відповідність до вимог чинного законодавства України про охорону державної таємниці із зазначенням ступеню їх секретності чи підтвердження зазначеного грифу секретності на зазначених матеріальних носіях секретної інформації на теперішній час.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (стаття 18 Господарського процесуального кодексу України). Неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин суд може постановити ухвалу про стягнення у дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (стаття 135 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Н.Плотницька