ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2022 р. Справа№ 910/11017/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Барсук М.А.

при секретарі Реуцькій Т.О.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

від третьої особи: Мельничук І.В. (ордер серія СЕ №0130038 від 19.09.2021),

від заявника: Горбач С.Ф. (посвідчення №0031 від 06.06.2017)

розглянувши матеріали апеляційної скарги фізичної особи-підприємця Золотаревського Ігоря Анатолійовича

на ухвалу господарського суду міста Києва від 08.02.2022 про задоволення заяви приватного виконавця Горбача Сергія Федоровича про звернення стягнення на частку в спільному майні, що належить боржнику

у справі №910/11017/20 (суддя Шкурдова Л.М.)

за позовом фізичної особи-підприємця Рукодій Євгенії Сергіївни

до фізичної особи-підприємця Золотаревського Ігоря Анатолійовича

третя особа ОСОБА_1 .

про стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ

Приватний виконавець Горбач Сергій Федорович звернувся до Господарського суду міста Києва із поданням про звернення стягнення на частку в спільному майні, що належить боржнику, у якому заявлено вимогу про звернення стягнення на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , яка не зареєстрована у встановленому законом порядку за боржником - Золотаревським І.А. та згідно Державного реєстру прав на нерухоме майно значиться зареєстрованим за ОСОБА_1 , для виконання Золотаревським І.А. зобов`язань згідно наказу №910/11017/20, виданого 11.05.2021 Господарським судом міста Києва (а.с. 204-206).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.02.2022 заяву приватного виконавця Горбача Сергія Федоровича про звернення стягнення на частку в спільному майні, що належить боржнику задоволено. Ухвалено звернути стягнення на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , яка не зареєстрована у встановленому законом порядку за боржником - Золотаревським Ігорем Анатолійовичем та згідно Державного реєстру прав на нерухоме майно значиться зареєстрованим за ОСОБА_1 , для виконання Золотаревським Ігорем Анатолійовичем зобов`язань згідно наказу №910/11017/20, виданого 11.05.2021 господарським судом міста Києва.

Фізична особа-підприємець Золотаревський Ігор Анатолійович звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.02.2022 у справі №910/11017/20. Відмовити приватному виконавцю Горбачу Сергію Федоровичу у задоволенні подання про звернення на частку у спільному майні, що належить боржнику.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що квартира перебуває в іпотеці, так як була придбана за кредитні кошти, а задоволення вимог за заявою виконавця порушує права іпотекодавця. Окрім того зазначив, що квартира є єдиним житлом у якому крім боржника проживають також малолітні діти і в такому випадку необхідно залучати до участі у справі Службу у справах дітей, як спеціально уповноважений орган; спірна квартира повністю належить та придбана за кошти дружини боржника; стягнення на нерухоме майно звертається в останню чергу, оскільки норми ст.335 ГПК України застосовуються виключно у разі відсутності спору про право.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2022 апеляційну скаргу у справі №910/11017/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Руденко М.А. (головуючий суддя (суддя-доповідач), судді Барсук М.А., Пономаренко Є.Ю.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, із подальшими змінами Указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 №259/2022 та від 17.05.2022 №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.05.2022 апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Золотаревського Ігоря Анатолійовича на ухвалу господарського суду міста Києва від 08.02.2022 у справі №910/11017/20 залишено без руху, надавши скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків шляхом подання доказів про сплату судового збору, подання до суду відповідної заяви про усунення недоліків.

25.07.2022 через систему «Електронний суд» Північного апеляційного господарського суду скаржником на виконання вимог ухвали суд про залишення апеляційної скарги без руху було подано заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, а саме докази сплати судового збору.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.08.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Золотаревського Ігоря Анатолійовича на ухвалу господарського суду міста Києва від 08.02.2022 у справі №910/11017/20, справу призначено до розгляду на 13.09.2022 о 11 год. 20 хв.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.09.2022 відкладено розгляд справи на 18.10.2022.

У судовому засіданні, 18.10.2022 представник заявника заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив її залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Представник третьої особи, у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Представники позивача та відповідача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце справи сторони повідомлялись належним чином, а саме шляхом направлення процесуальних документів на офіційну електронну адресу сторін в підсистемі "Електронний суд", що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного документа, а також додатково була направлена ухвала на електронну адресу відповідача яка зазначена в процесуальних документах.

Відповідно до ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставляння копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Колегією суддів під час розгляду даної справи враховано, що на підставі указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 (зі змінами від 14.03.2022, від 18.04.2022), Закону України №2102-IX від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Стаття 27 Конституції України передбачає, що обов`язок держави - захищати життя людини.

Разом з тим, у відповідності до вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

А тому, враховуючи, що під час воєнного стану суди не припинили свою діяльність та продовжують здійснювати правосуддя, колегія суддів, з урахуванням принципу розумності строків розгляду справи судом, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя, передбаченого Конституцією України і гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (право на справедливий суд), зважаючи на те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалась обов`язковою, дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представників позивача та відповідача у судовому засіданні 18.10.2022.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши пояснення представників третьої особи та приватного виконавця, з урахуванням правил ст.ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила наступне.

Виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у ЗУ «Про виконавче провадження» органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В провадженні приватного виконавця Горбача С.Ф. перебуває виконавче провадження №65513947 від 20.05.2021 з примусового виконання наказу №910/11017/20 виданого 11.05.2021 Господарським судом міста Києва на виконання рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/11017/20 від 16.09.2020, зміненого постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.04.2021 р. про стягнення з Фізичної особи-підприємця Золотаревського Ігоря Анатолійович на користь Фізичної особи-підприємця Рукодій Євгенії Сергіївни 153 461,78 гри., з яких: 29 100,00 грн. заборгованості з орендної плати, 121 520,00 грн. неустойки у розмірі подвійної плати за користування приміщенням, 2 457,34 грн. пені та 384,44 грн. 3% річних, 2 301,93 грн. судового збору.

У поданому до суду поданні приватний виконавець зазначає, що рішення суду боржником не виконано, заборгованість не погашена, у боржника відсутні будь-які активи, на які можливо звернути стягнення для погашення боргу, боржник немає у власності рухомого чи нерухомого майна і не повідомив про обставин які перешкоджають йому виконати судове рішення чи зумовлюють зупинення його виконання.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №1 від 21.05.2021, боржник знаходиться в шлюбі з 27.07.2001 із ОСОБА_1 (а.с. 216-217 т.1)

Також приватний виконавець разом з поданням надав Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно №288882723 від 07.12.2021 згідно якої ОСОБА_1 має у власності трикімнатну квартиру загальною площею 113,3кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за нею на підставі свідоцтва про право власності від 12.12.2006, що видано на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення Київської міської ради №2137- С/КІ від 20.11.2006р., тобто під час шлюбу з боржником. (а.с. 220 т.1)

Заявник зазначає, що виходом виконавця за вказаною адресою встановлено, що боржник Золотаревський І.А. проживає за вказаною адресою разом з ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, у поданні приватний виконавець для виконання Золотаревським І.А. зобов`язань згідно наказу №910/11017/20, виданого 11.05.2021 Господарським судом міста Києва просить звернути стягнення на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , яка не зареєстрована у встановленому законом порядку за боржником ( Золотаревським І.А. ) та згідно Державного реєстру прав на нерухоме майно значиться зареєстрованим за ОСОБА_1 (дружиною боржника).

Зазначене у поданні нормативне обґрунтування містить посилання на положення ч. 10 ст. 440 та ч. 1 ст. 443 ЦПК України, якими передбачено процедуру звернення стягнення на частку у спільному майні у цивільному процесі, проте не врегульовано питання вчинення процесуальних дій судами господарської юрисдикції.

Фактично, наведене у поданні на звернення стягнення на частку у спільному майні обґрунтування свідчить про те, що виконавцем пред`явлено вимогу про встановлення способу виконання рішення, яке в свою чергу є неможливим без визначення конкретної частки належного боржникові майна.

Визначена приватним виконавцем правова конструкція регулюється нормами, що передбачають повноваження, встановлені ч. 1 ст. 335 (визначення частки майна боржника) та ч. ч. 10, 11 ст. 336 ГПК України (звернення стягнення на майно боржника на яке не зареєстроване його право власності), на які, разом з тим, приватний виконавець у своєму поданні не посилався.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ГПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Частинами 10 ст. 336 ГПК України визначено, що питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

У відповідності до ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Викладене у сукупності свідчить, що звертаючись з відповідною заявою, державний виконавець повинен надати докази на підтвердження того, що вказане право власності на нерухоме майно належить боржнику, але не зареєстроване в установленому законом порядку. Передбачена ГПК України можливість звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому порядку, не звільняє стягувача або державного виконавця від необхідності доведення доводів, на які вони посилаються, відповідними доказами. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.03.2020 р. у справі № 5023/197/12

У даному випадку частку боржника в майні на Ѕ якого приватний виконавець просить звернути стягнення - не визначено.

Таким чином, перш ніж вирішувати питання звернення стягнення на майно яке належить боржнику проте не зареєстроване у належному порядку слід встановити на якому правовому титулі та в якому обсязі боржник володіє майном яке належить його дружині та на Ѕ якого приватний виконавець просить звернути стягнення.

Згідно з ч.3 ст.368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. При вирішенні питання про визначення частки в спільній сумісній власності слід враховувати, що відповідно до частини другої статті 370 Цивільного кодексу України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 57 Сімейного кодексу України особистою приватною власністю чоловіка, дружини є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

За загальним підходом, закріпленим у статті 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

При цьому встановлена ст.ст.57, 60, 70 Сімейного кодексу України презумпція спільності права власності подружжя на майно презумпція може бути спростована й один з подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільної сумісної власності на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку.

Заінтересована особа може довести, що майно придбане нею у шлюбі, але за її особисті кошти. У цьому разі презумпція права спільної сумісної власності на це майно буде спростована.

У наданих суду першої інстанції запереченнях ФОП Золотаревський І.А. зазначив про неможливість задоволення подання приватного виконавця про звернення стягнення на частку у спільному майні з посиланням на неможливість визначення його частки, оскільки це майно є особистою приватною власністю його дружини ОСОБА_1 , ще й знаходиться в іпотеці Іпотечного центру у м. Києві та Київської області Державної спеціалізованої установи "Державний фонд сприяння молодіжному будівництву ".

Частиною 1 ст. 182 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом (ч. 4 ст. 182 Цивільного кодексу України).

Так, відповідно до ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" одними із загальних засад державної реєстрації є обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав та публічність державної реєстрації прав.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що право власності на нерухоме майно виникає в особи з моменту його державної реєстрації.

Наразі право власності на квартиру АДРЕСА_1 згідно Державного реєстру прав на нерухоме майно значиться зареєстрованим за ОСОБА_1 , її чоловік наявність свого права власності у вказаному майні заперечує.

Викладене у сукупності дає підстави дійти висновку про наявність спору між співвласниками щодо розміру такої частки. При цьому наявність відкритого позовного провадження у такому спорі не є визначальним. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Центрального апеляційного господарського суду від 26.05.2022 р. у справі № 904/10957/16.

У матеріалах справи наявна надана приватним виконавцем разом з поданням витягом «Відомості з державного реєстру нерухомого майна» від 07.12.2021 р. у якому в розділі «Актуальна інформація про державну реєстрацію іпотеки» зазначено про реєстрацію 09.07.2015 обтяження на підставі Договору іпотеки, іпотекодержателем за яким є Іпотечний центр м. Києва та Київської області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», а іпотекодавцем ОСОБА_1 . Вказаний договір укладено в забезпечення Кредитного договору від 30.11.2004 із строком виконання основного зобов`язання 30.11.2034 р. (а.с. 221 т.1).

Відповідно до п. п.3.2.4 Іпотечного договору від 09.07.2015 р. іпотекодавець зобов`язаний не відчужувати предмет іпотеки у будь-який спосіб та не обтяжувати його зобов`язанями перед третіми особами /…/ без отримання попередньої письмової згоди на це від іпотекодержателя (а.с. 282-287 том 1).

У п. 7.2 Іпотечного договору визначено, що при частковому виконанні іпотекодавцем забезпеченого зобов`язання іпотека зберігається у повному обсязі.

У зв`язку з укладення даного договору приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковтун Н.О. накладено заборону відчуження зазначеної у договорі квартири, яку зареєстровано у реєстрі за №311.

Крім того, у матеріалах справи наявні заперечення Іпотечного центру м. Києва та Київської області Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву", які надійшли 08.02.2022 р. у який викладено позицію про те, що звернення стягнення на частку спільного майна Золотаревського І.А. можуть значно порушити права та законні інтереси Іпотечного центру як іпотекодержателя та кредитора (а.с. 280 т.1).

Аналізуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку про те, що звернення стягнення на Ѕ майна яке перебуває в іпотеці призводить до порушення прав іпотекодавця, як особи що має право задовольнити свої вимоги у випадку невиконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором.

Крім того, слід врахувати і те, що відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, викладених в постанові Пленуму ВСУ від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані житлові та інші приміщення з самостійними входами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири.

Доказів існування технічної можливості поділити квартиру, що належить на праві власності дружині боржника на дві самостійні квартири з виділом кожному співвласнику в натурі 1/2 частини або з відступом від ідеальних часток в складі житлових та підсобних приміщень із забезпеченням необхідними інженерними комунікаціями, - приватним виконавцем до матеріалів справи не залучено.

Вказане виключає можливість застосування ч. 10 ст. 336 ГПК України в контексті наведених приватним виконавцем обставин.

Судом апеляційної інстанції врахована постанова Верховного Суду від 16.03.2020 у справі 5023/197/12 в якій суд касаційної інстанції зазначив, що орган ВДВС не надав жодного належного та допустимого доказу з якого можна безумовно/безспірно дійти висновку щодо належності на праві власності описаного нерухомого боржнику і як наслідок суд першої інстанції постановляючи ухвалу, яка не ґрунтується на нормах чинного законодавства не надав належної правової оцінки відсутності доказів, щодо належності нерухомого майна боржнику.

Відповідно до ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення; 3) визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині; 4) скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково; 5) скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; 6) скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції; 7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених у пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

Враховуючи викладене вище, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування ухвали місцевого суду з прийняттям нового рішення суду, яким відмовити у задоволенні подання приватного виконавця Горбача Сергій Федорович про звернення стягнення на частку в спільному майні, що належить боржнику, у якому заявлено вимогу про звернення стягнення на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , яка не зареєстрована у встановленому законом порядку за боржником - Золотаревським І.А. та згідно Державного реєстру прав на нерухоме майно значиться зареєстрованим за ОСОБА_1 , для виконання Золотаревським І.А. зобов`язань згідно наказу №910/11017/20, виданого 11.05.2021 Господарським судом міста Києва.

З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги при перевірці в апеляційному порядку, знайшли своє підтвердження, внаслідок чого апеляційна скарга фізичної особи-підприємця Золотаревського Ігоря Анатолійовича підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду міста Києва від 08.02.2022 у справі №910/11017/20 - скасуванню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 129, 252, 263, 269, 270, 271, 273, 275, 277, 281-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Золотаревського Ігоря Анатолійовича на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.02.2022 у справі №910/11017/20 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.02.2022 у справі №910/11017/20 скасувати.

4. Прийняти по справі нове рішення суду, яким відмовити у задоволенні подання приватного виконавця Горбач Сергій Федорович про звернення стягнення на частку в спільному майні, що належить боржнику, у якому заявлено вимогу про звернення стягнення на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , яка не зареєстрована у встановленому законом порядку за боржником - Золотаревським І.А. та згідно Державного реєстру прав на нерухоме майно значиться зареєстрованим за ОСОБА_1 , для виконання Золотаревським І.А. зобов`язань згідно наказу №910/11017/20, виданого 11.05.2021 Господарським судом міста Києва.

5. Матеріали справи №910/11017/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287,288 ГПК України.

Повний текст рішення підписано 04.11.2022

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Барсук