ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Чернівці

27 жовтня 2022 року Справа № 926/2768/22

Господарський суд Чернівецької області у складі головуючого судді Марущака І.В., за участю секретаря судового засідання Максимюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні загального позовного провадження справу

за позовом Новодністровської міської ради (60236, Чернівецька область, Дністровський район, м. Новодністровськ, буд. 25 адмінбудівля, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергопром» (01013, м. Київ, Голосіївський район, вул. Будіндустрії, 8Е, )

про стягнення заборгованості з орендної плати за землю 558143,75 грн

представники:

від позивача адвокат Гінгуляк О.М.;

від відповідача не з`явився.

І. Стислий виклад позицій учасників справи.

Новодністровська міська рада звернулася до Господарського суду Чернівецької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергопром» про стягнення заборгованості з орендної плати за землю згідно договору оренди землі від 16.06.2010, реєстраційний номер №15, в сумі 553 369,62 грн, що виникла за період з 01.07.2017 по 01.03.2022 та 4774,13 грн пені, що нарахована за період з вересня 2018 по лютий 2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач всупереч умовам зазначеного договору оренди землі неналежно виконав свої зобов`язання щодо сплати орендної плати за землю, внаслідок чого заборгував позивачеві кошти в сумі позову.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався, участь свого представника у розгляді справи не забезпечив.

ІІ. Рух справи.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.07.2022 вказану позовну заяву передано до провадження судді Марущака І.В.

Ухвалою суду від 28.07.2022 позовну заяву Новодністровської міської ради залишено без руху через її не відповідність вимогам статті 164 Господарського процесуального кодексу України та зобов`язано позивача надати суду докази доплати судового збору в сумі 8372,16 грн.

Після усунення недоліків позову ухвалою суду від 12.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне провадження у справі, призначено підготовче засідання на 31.08.2022 та встановлено відповідачу строк для подання відзиву, а позивачу запропоновано надати відповідь на відзив.

Ухвалою від 25.08.2022 підготовче судове засідання за участю представника позивача адвоката Гінгуляка О.М. вирішено провести в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 31.08.2022 відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 15.09.2022, судове засідання вирішено провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за участю представника позивача, здійснено виклик відповідача шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Ухвалами від 15.09.2022 та 29.09.2022 відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 29.09.2022 та 06.10.2022 відповідно, які вирішено провести в режимі відеоконференції, виклик відповідача здійснено шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

За наслідками підготовчого засідання суд постановив ухвалу від 06.10.2022 про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 27.10.2022; судове засідання вирішено провести в режимі відеоконференції; виклик відповідача здійснено шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Відповідач явку свого представника в судове засідання 27.10.2022 року не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив.

При цьому, ухвали суду неодноразово надсилались відповідачу ТОВ «Енергопром» на його адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 01013, м. Київ, Голосіївський район, вул. Будіндустрії, 8Е, проте повернулись до суду неврученими у зв`язку із відсутністю адресата, що підтверджується довідками ф.20 відділення поштового зв`язку. Крім того, виклик відповідача здійснювався також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Відповідно до частин третьої та сьомої статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

За таких обставин суд, керуючись статтями 120, 242 Господарського процесуального кодексу України, констатує, що ним вживались усі можливі та передбачені законом заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд цієї справи, однак останній не скористався своїм правом на участь у судових засіданнях та подання заяв по суті спору.

Окремо суд звертає увагу, що відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відтак суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно із пунктом 1 частини третьої цієї статті Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до частини дев`ятої статті 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, що підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах справи.

За таких обставин суд вирішив за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні на підставі наявних матеріалів без участі представника відповідача.

Судове засідання 27.10.2022 проводилось в режимі відеоконференції.

Суд заслухав вступне слово представника позивача, який позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, стягнути на користь позивача судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Далі суд перейшов до дослідження матеріалів справи.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд установив таке.

16 червня 2010 року між Новодністровською міською радою (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергопром» (Орендар) укладено договір оренди землі реєстраційний номер №215/15 (далі - Договір).

Відповідно до пунктів 1-3 Договору Орендодавець на підставі рішення Новодністровської міської ради від 14.05.2010 року №73 надав, а Орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 1,0369 га для обслуговування адміністративних та виробничих будівель і споруд (лісопильно-заготівельний склад), яка знаходиться у м. Новодністровськ, 19 ІКК, кадастровий номер :01:19:54. На земельній ділянці знаходяться об`єкти інфраструктури: капітальні нежитлові будівлі та споруди і бетоновані площадки.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить відповідно до витягу з технічної документації 735 577,00 грн.

Згідно пункту 9 Договору за користування об`єктом оренди Орендар сплачує Орендодавцю орендну плату щомісячно в розмірі 4290,87 грн., що становить 7% від нормативно-грошової оцінки землі згідно рішення міської ради № 113 від 05 червня 2008 року та № 73 від 14 травня 2010 року.

Пунктом 11 Договору встановлено, що орендар зобов`язаний вносити орендну плату щомісяця, протягом тридцяти календарних днів, наступних за останнім днем звітного місяця на розрахунковий рахунок місцевого бюджету м. Новодністровська, , код платежу 13050200 орендна плата з юридичних осіб.

Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації. Орендна плата щорічно індексується у відповідності із чинним законодавством. Орендар щорічно самостійно станом на 1 січня поточного року проводить перерахунок пічної орендної плати відповідно до Постанови Кабінету міністрів України від 12.05.2000 року №783 Про проведення індексації грошової оцінки земель (п. 10 Договору).

Відповідно до пункту 8 Договору термін його дії становить 49 (сорок дев`ять) років.

У пункті 13.1 сторони договору узгодили, що розмір орендної плати може бути переглянуто за погодженням сторін або змінено на вимогу однієї із сторін у випадках, передбачених чинним законодавством.

Пунктом 14 Договору визначено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, нараховується пеня у розмірі 120 % облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення.

У відповідності до пункту 36.1 Договору додаткові договори не укладаються у випадку перерахунку орендної плати при зміні ставок розмірів земельного податку та ставок орендної плати. Розрахунки здійснюються Орендодавцем самостійно та надсилаються Орендарю рекомендованим листом з повідомленням протягом 30 (тридцяти робочих днів з дня проведення таких розрахунків.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 31.07.2022 стягнуто з ТОВ «Енергопром» на користь Новодністровської міської ради заборгованість з орендної плати за землю згідно договору оренди землі від 16.06.2010 в сумі 110 283,06 грн, що виникла за період з 01.05.2016 по 01.07.2017 та 4001,42 грн пені, що нарахована за період з 01.05.2016 по 01.07.2017.

В подальшому рішенням Новодністровської міської ради від 22.08.2019 № 220 затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Новодністровськ та базову вартість 1 кв.м. земель 240,84 грн. Нормативно грошова оцінка земель м. Новодністровськ вводиться у дію з 01.01.2020 року.

Рішенням Новодністровської міської ради від 22.08.2019 «Про встановлення ставок та пільг із сплати місцевих податків і зборів на 2020 рік», яке введено у дію з 01.01.2020 року( пункт2) затверджено, згідно пункту 11.03 додатку 3 до рішення, ставку у розмірі 3% нормативно грошової оцінки земельних ділянок для юридичних осіб розміром більше 1 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств.

Згідно витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виданої відділом Держгеокадастру у м. Новодністровську Міськрайонного управління у Сокирянському районі та м. Новодністровську від 24.01.2020 № 196 нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :01:19:54 площею 10369 м.кв., яка розташована у м. Новодністровськ, становить 4 719 840,00 грн.

У зв`язку із збільшенням нормативної грошової оцінки землі та відповідно до п. 36.1 Договору позивачем 21.07.2020 за вих. № 1489 було направлено на адресу відповідача лист, в якому повідомлено про те, що вартість 1 кв.м. земель м. Новодністровськ з 01.01.2020 становить 240,84 грн та зазначено, що при визначенні розміру орендної плати за земельні ділянки комунальної власності необхідно керуватися витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, сформованих у 2020 році.

До листа додано підписану позивачем додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки площею 1,0369 га, кадастровий номер :01:19:54, розрахунок розміру орендної плати та витяг із технічної документації із нормативної грошової оцінки земельної ділянки. В додатковій угоді запропоновано внесено зміни до пунктів Договору, зокрема:

1. Викласти п. 9 Договору в такій редакції: «Нормативна грошова оцінка земельної ділянки :01:19:54) з 01.01.2020 становить 4 719 840,00 грн згідно витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виданої відділом Держгеокадастру у м. Новодністровську Міськрайонного управління у Сокирянському районі та м. Новодністровську № 196 від 24.01.2020 р.»;

2. Викласти п. 10 Договору в такій редакції: «Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 3% від суми нормативної грошової оцінки земельної ділянки та складає 11 799,60 грн»;

3. Викласти п. 11 в такій редакції: «Орендна плата вноситься Орендарем згідно діючого законодавства. Розмір орендної плати за земельну ділянку підлягає щорічній індексації без внесення змін до даного договору. Визначення розміру орендної плати за кожен наступний календарний рік орендар здійснює самостійно (якщо інше не передбачено чинним законодавством) на підставі відсотку орендної плати вказаної в договорі оренди та нормативно грошової оцінки земельної ділянки на поточний рік, з урахуванням коефіцієту індексації на відповідний календарний рік».

Згідно копії поштового конверта, адресованого відповідачу, лист повернувся позивачу неврученими, причини повернення: інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення.

06.12.2021 та 13.06.2022 Новодністровська міська рада надіслала відповідачу претензії № 2512 та № 911 про сплату заборгованості за договором оренди землі від 16.06.2010 в сумі 553 369,62 грн та 4 774,13 грн пені рекомендованими листами.

ТОВ «Енергопром» відповіді на претензію не надав, докази сплати заборгованості за договором в матеріалах справи відсутні.

ІV. Позиція суду по суті позовних вимог.

Встановивши фактичні обставини, суд дійшов висновку, що спір у даній справі виник у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань по договору оренди землі комунальної власності в частині сплати орендної плати.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Законодавець у частині першій статті 509 ЦК України визначив зобов`язання як правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, зокрема, сплатити гроші, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Цивільне зобов`язання передбачає наявність обов`язку боржника відносно кредитора, якому кореспондується право кредитора вимагати у боржника виконання відповідного обов`язку, і таке зобов`язання в силу частин другої та третьої статті 11 ЦК України може виникати на підставі договорів та інших правочинів, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інших юридичних фактів, безпосередньо з актів цивільного законодавства тощо.

Частиною другою статті 4 ЦК України передбачено, що основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України.

У відповідності до статті 204 Цивільного кодексу України: «Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.»

Сторонами не надано, а у матеріалах справи відсутні докази розірвання або визнання договору оренди землі недійсним.

Згідно з частиною першою статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У силу частини першої статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Положеннями частин першої та другої статті 792 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до частин першої-третьої статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до частини 1 статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, визначених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

За приписами статті 206 Земельного кодексу України: «Використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.»

У відповідності із п. 14.1.136 ст. 14 Податкового кодексу України орендна плата - обов`язковий платіж за користування земельною ділянкою державної або комунальної власності на умовах оренди.

Пунктом 4 частини 1 статті 24 Закону України Про оренду землі» передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

За наслідками розгляду даного спору судом установлено, що відповідач за період з 01.07.2017 по 01.03.2022 не сплачував орендну плату, чим порушив вимоги вищезазначеного законодавства України та умови договору.

Будь-які докази на підтвердження повідомлення позивача щодо отримання орендної плати за договором оренди земельної ділянки, накопичення на депозитному рахунку нотаріуса (стаття 537 ЦК України), відкриття банківського рахунку на вимогу чи виконання в інший спосіб своїх зобов`язань щодо повної та своєчасної сплати відповідачем орендної плати за вказаним Договором, суду не надано.

Таким чином, у матеріалах справи відсутні докази, що відповідач намагався виконати свій обов`язок щодо сплати орендної плати.

Дослідивши доданий позивачем до позову розрахунок позовних вимог, суд встановив, що за даними позивача відповідач заборгував йому за період з 01.07.2017 по 01.03.2022 553 369,62 грн орендної плати за землю.

Так, при розрахунку заборгованості з орендної плати позивач виходив з того, що згідно договору оренди землі нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 735 577,00 грн, розмір орендної плати складає 4290,87 грн, що становить 7 % від нормативно грошової оцінки землі, відповідно заборгованість по орендній платі за період з 01.07.2017 по 31.12.2019 із застосуванням коефіцієнтів індексації за 2015 (1,249), 2016 (1,433), 2017 - 2018 (1,0) роки становить 244 220,10 грн.

Починаючи з 01.01.2020 по 01.03.2022 заборгованість позивачем розраховано, виходячи із розміру орендної плати в сумі 11 799,60 грн, що складає 3% (на підставі пункту 11.03 додатку 3 до рішення Новодністровської міської ради від 22.08.2019 «Про встановлення ставок та пільг із сплати місцевих податків і зборів на 2020 рік») від нормативної грошової оцінки земельної ділянки відповідно до рішення Новодністровської міської ради №220 від 22.08.2019 (нормативна грошова оцінка земельної ділянки з 01.01.2020 становить 4 719 840,00 грн) із застосуванням коефіцієнтів індексації за 2019 - 2020 (1,0), 2021 (1,1). Розмір орендної плати за вказаний період складає 309 149,52 грн.

При перевірці правильності розрахунку суд звертає увагу на вимоги пункту 36.1 Договору, згідно з яким у випадку перерахунку орендної плати при зміні ставок розмірів земельного податку та ставок орендної плати додаткові договори не укладаються. Розрахунки здійснюються Орендодавцем самостійно та надсилаються Орендарю рекомендованим листом з повідомленням протягом 30 (тридцяти робочих днів з дня проведення таких розрахунків.

Як встановлено судом, рішенням Новодністровської міської ради від 22.08.2019 № 220 затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Новодністровськ та базову вартість 1 кв.м. земель 240,84 грн. Нормативно грошова оцінка земель м. Новодністровськ вводиться у дію з 01.01.2020 року.

Однак, у порушення вимог п. 36.1 Договору позивачем лише 21.07.2020 направлено відповідачу лист, в якому повідомлено про зміну розміру орендної плати за землю, даний лист відповідачу надійшов 03.08.2020 згідно штемпелю Укрпошти та повернутий згідно довідки із зазначенням «інші причини».

За таких обставин суд констатує, що відповідач не знав і не міг знати про зміну розміру орендної плати, й, відповідно, сплачувати орендну плату в зміненому розмірі.

Таким чином, суд вважає за належне при розрахунку орендної плати за період з 01.07.2017 по 31.07.2020 (до моменту повідомлення відповідача про зміну розміру орендної плати) брати до уваги розмір нормативної грошової оцінки, що передбачений договором оренди землі, та розмір орендної плати - 4290,87 грн, що становить 7 % від нормативно грошової оцінки землі.

За таких обставин розмір орендної плати за вказаний період становить 301 204,79 грн (8140,67 грн (розмір орендної плати за місяць із застосуванням коефіцієнтів індексації) х 37 місяців).

При розрахунку орендної плати за період з 01.08.2020 по 01.03.2020 (з моменту повідомлення відповідача про зміну розміру орендної плати) суд застосовує розмір орендної плати в сумі 11 799,60 грн (3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки відповідно до рішення Новодністровської міської ради №220 від 22.08.2019) із застосуванням коефіцієнтів індексації за 2019 - 2020 (1,0), 2021 (1,1). Таким чином, розмір орендної палати за цей період становить 226 552,32 грн (200 593,20 грн (11 799,60 грн - розмір орендної плати зі застосуванням коефіцієнтів індексації за період з 01.08.2020 по 31.12.2020 -1.0) х 17 місяців) + 25 959,12 грн (11 799,60 грн (розмір орендної плати за місяць із застосуванням коефіцієнта індексації за 2021 (1.1)) х 2 місяці).

З урахуванням наведеного заборгованість з орендної плати за землю за період з 01.07.2017 по 01.03.2022 складає 527 757,11 грн (301 204,79 грн + 226 552,32 грн), що підлягає стягненню з відповідача. В решті вимог про стягнення орендної плати за землю в сумі 25 612,51 грн належить відмовити.

За неналежне виконання грошового зобов`язання позивач нарахував відповідачу пеню в розмірі 120% облікової ставки Національного банку України від суми простроченого платежу в сумі 4774,13 грн за період з вересня 2018 по лютий 2019 року (6 місяців).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Приписами статті 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно із вимогами ч.6 ст. 231 та ч 6 ст. 232 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами. При цьому нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 14 Договору визначено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, нараховується пеня у розмірі 120 % облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення. Даний розмір не перевищує розмір встановлений Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань».

Як встановлено вище, відповідач у встановлений строк свого обов`язку по оплаті орендної плати не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням зобов`язання (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені, суд вважає правомірним стягнення з відповідача 4774,13 грн за період з вересня 2018 по лютий 2019 року.

Отже позовні вимоги про стягнення пені є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

V. Висновки суду.

Таким чином, за результатами розгляду цієї справи суд дійшов висновку, що відповідач неналежно виконував зобов`язання за договором оренди землі комунальної власності, позовні вимоги є обґрунтованими в частині стягнення з відповідача на користь з позивача 527 757,11 грн заборгованості з орендної плати та 4774,13 грн пені.

У решті позовних вимог щодо стягнення 25 612,51 грн пені необхідно відмовити.

VІ. Розподіл судових витрат.

Позивачем сплачений судовий збір в сумі 8 372,17 грн згідно платіжного доручення №350 від 09.08.2022.

В свою чергу у відзиві на позов міститься попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на правничу допомогу адвоката, які відповідач очікує понести.

Під час розгляду справи по суті представником відповідача зазначено про те, що докази понесених судових витрат ним буде подано протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Згідно частини 1 та частини 2 статті 221 Господарського процесуального кодексу України: «Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог».

Відповідно суд вирішив призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 10:30 год « 10» листопада 2022 року.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 73, 74, 86, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергопром» (01013, м. Київ, Голосіївський район, вул. Будіндустрії, 8Е, ) на користь Новодністровської міської ради (60236, Чернівецька область, Дністровський район, м. Новодністровськ, буд. 25 адмінбудівля, ) заборгованість з орендної плати за землю в сумі 527 757,11 грн та 4774,13 грн пені.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 10:30 « 10» листопада 2022 р. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Чернівецької області за адресою: м. Чернівці, вул. О. Кобилянської, 14, зал судових засідань № 2.

5. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення (пункт 4 розділу Х «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України).

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Повний текст рішення складено та підписано 07 листопада 2022 року.

Суддя І.В. Марущак