РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2022 м. КиївСправа № 910/9379/22

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "ІНФОРМАЦІЙНІ ТЕХНОЛОГІЇ";

до: державного підприємства "ЗАВОД 410 ЦА";

про: стягнення 252.369,43 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "ІНФОРМАЦІЙНІ ТЕХНОЛОГІЇ" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до державного підприємства "ЗАВОД 410 ЦА" (далі - відповідач) про стягнення 252.369,43 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов`язання за укладеним між сторонами спору договором від 19.06.2019 № 1085-1, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогами про стягнення з відповідача 252.369,43 грн., з яких: 172.404,48 грн. - основна заборгованість, 14.460,16 грн. - 3 % річних та 65.504,79 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.09.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/9379/22 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Ухвала про відкриття провадження у даній справі надсилалася судом відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Більш того, в матеріалах даної справи міститься повідомлення поштового зв`язку про вручення уповноваженій особі відповідача поштового відправлення суду.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як виконавцем, та відповідачем, як замовником, укладено договір від 19.06.2019 № 1085-1 (далі - Договір), відповідно до предмету якого позивач надає відповідачу послуги з підтримки програмного комплексу IT-Enterprise (п. 1.1 Договору).

Пунктом 2.1.2 Договору визначену мови та порядок оплати - щомісяця, відповідно фактичному об`єму наданих консультаційних послуг підтримки програмного комплексу згідно акту наданих послуг за місяць протягом 10 банківських днів після підписання акту наданих послуг. Порядок підписання актів приведений в п. 3.2.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Виходячи із змісту правовідносин, останні є відносинами з надання послуг, тому, права і обов`язки сторін визначаються, у тому числі, положеннями глави 63 Цивільного кодексу України.

Положеннями ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Так, позивачем надані відповідачу послуги за Договором, зокрема, на суму 172.404,48 грн., що підтверджується актами приймання-передачі робіт (послуг), які підписані сторонами, скріплені відбитками їх печаток та наявні в матеріалах справи у вигляді засвідчених копій, а саме:

- від 31.08.2019 № 1085-1/754 на суму 25.132,80 грн.;

- від 30.09.2019 № 1085-1/826 на суму 15.634,56 грн.;

- від 31.10.2019 № 1085-1/970 на суму 43.802,88 грн.;

- від 30.11.2019 № 1085-1/1054 на суму 30.485,76 грн.;

- від 31.12.2019 № 1085-1/1199 на суму 57.348,48 грн.

Проте, відповідачем не здійснено погашення вказаної заборгованості, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогою про стягнення з відповідача основної заборгованості за Договором в сумі 172.404,48 грн.

Також позивачем, заявлені вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 14.460,16 грн. та інфляційних втрат в сумі 65.504,79 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням наступного.

Приписами ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Враховуючи те, що заборгованість відповідача перед позивачем за Договором на суму 172.404,48 грн. підтверджена первинними документами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача основної заборгованості підлягають задоволенню повністю в сумі 172.404,48 грн.

Більш того, в матеріалах справи наявний гарантійний лист відповідача від 12.03.2020 № 7-577, в якому останній гарантує оплату заборгованості за Договором до 30.04.2020.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач не виконав своє грошове зобов`язання у строк, встановлений Договором, заявлені позивачем позовні вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 14.460,16 грн. та інфляційних втрат в сумі 65.504,79 грн. є обґрунтованими та такими, підлягають задоволенню повністю, за розрахунками позивача, які перевірені та визнані судом вірними.

Також позивачем в поданому до суду позові заявлено клопотання про нарахування 3 % річних до моменту виконання рішення суду.

Приписами частини 10 статті 238 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

Тобто, вимога про зазначення в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення не є самостійною позовною вимогою майнового характеру, яка має оплачуватись судовим збором, оскільки вказана вимога заявляється безпосередньо не до відповідача у справі, а за своєю правовою природою є клопотанням позивача заявленим до суду про використання останнім права передбаченого приписами частини 10 статті 238 Господарського процесуального кодексу України.

Положеннями частини 11 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що якщо у виконавчому документі про стягнення боргу зазначено про нарахування відсотків або пені до моменту виконання рішення, виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження розраховує остаточну суму відсотків (пені) за правилами, визначеними у виконавчому документі.

Враховуючи викладені вище обставини суд дійшов висновку, що клопотання позивача про нарахування 3 % річних до моменту виконання рішення суду є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з державного підприємства "ЗАВОД 410 ЦА" (Україна, 03151, місто Київ, ПРОСПЕКТ ПОВІТРОФЛОТСЬКИЙ, будинок 94, ідентифікаційний код: 01128297) на користь товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "ІНФОРМАЦІЙНІ ТЕХНОЛОГІЇ" (Україна, 02072, місто Київ, ВУЛИЦЯ ЄЛИЗАВЕТИ ЧАВДАР, будинок 5, офіс 212, ідентифікаційний код: 30116577) основну заборгованість в сумі 172.404 (сто сімдесят дві тисячі чотириста чотири) грн. 48 коп., 3 % річних в сумі 14.460 (чотирнадцять тисяч чотириста шістдесят) грн. 16 коп., інфляційні втрати в сумі 65.504 (шістдесят п`ять тисяч п`ятсот чотири) грн. 79 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 3.785 (три тисячі сімсот вісімдесят п`ять) грн. 54 коп.

Нараховувати до стягнення з державного підприємства "ЗАВОД 410 ЦА" (Україна, 03151, місто Київ, ПРОСПЕКТ ПОВІТРОФЛОТСЬКИЙ, будинок 94, ідентифікаційний код: 01128297) на користь товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "ІНФОРМАЦІЙНІ ТЕХНОЛОГІЇ" (Україна, 02072, місто Київ, ВУЛИЦЯ ЄЛИЗАВЕТИ ЧАВДАР, будинок 5, офіс 212, ідентифікаційний код: 30116577) 3 % річних до моменту виконання рішення суду в частині основного боргу за наступною формулою:

В=(СОБ*3*КДН)/КДР/100

де В - сума нарахованих відсотків, СОБ - сума основного боргу, 3 - розмір відсотків річних, КДН - кількість днів нарахування, КДР - кількість днів у році.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Балац