ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.10.2022м. СумиСправа № 920/134/22

Господарський суд Сумської області у складі судді Жерьобкіної Є.А.,

за участю секретаря судового засідання Гребенюк С.В.,

Розглянувши в порядку загального позовного провадження справу № 920/134/22:

за позовом Керівника Окружної прокуратури міста Суми (40000, м. Суми, вул.

Герасима Кондратьєва, буд. 79) в інтересах держави в особі позивачів: 1) Північно-східного офісу Держаудитслужби (61022, м.

Харків, пл. Свободи, Держпром, буд. 5, 4 під., 10 пов.), 2) Міністерства освіти і науки України (01135, м. Київ, Шевченківський район, просп. Перемоги, буд. 10), 3) Сумського державного університету (40007, м. Суми, вул. Римського-Корсакова, буд. 2)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП»

(01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, буд. 6),

про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 538654 грн 29 коп.,

представники учасників справи:

прокурор Луцик О.О.;

від позивачів 1) не з`явився;

2) не з`явився;

3) не з`явився;

від відповідача Михайлова Н.М.;

1. Стислий виклад позицій сторін по справі.

1.1. Керівник Окружної прокуратури міста Суми подав позовну заяву від 07.02.2022 № 51-1212вих-22 (вх. № 473 від 08.02.2022), згідно якої просить суд: визнати недійсними додаткові угоди № 2 від 27.01.2021 та № 3 від 29.01.2021 до договору постачання природного газу № 1 від 13.01.2021; стягнути з ТОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» на користь Сумського державного університету кошти в сумі 538654 грн 29 коп.

1.2. В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що внаслідок укладення додаткових угод, збільшилась ціна за 1 тис. куб. м. газу протягом 16 днів з 3958,33 грн без ПДВ до 5164,19 грн без ПДВ, тобто на 30,46 % та зменшився обсяг поставки природного газу від початкової кількості для позивача за договором поставки природного газу № 1 від 13.01.2021. Прокурор вважає, що спірні додаткові угоди були укладені без належних на те підстав та обґрунтованого документального підтвердження щодо підвищення ціни природного газу, чим порушено норми Закону України «Про публічні закупівлі» та положення договору. Враховуючи безпідставність підписання спірних додаткових угод, відповідачу надмірно сплачені бюджетні кошти в сумі 538654 грн 29 коп., тому вказані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь Сумського державного університету.

1.3. Відповідач, заперечуючи проти вимог прокурора зазначає, що зміна умов договору щодо ціни відбулась за згодою сторін в межах максимального 10% ліміту підвищення. Підтвердженням коливання ціни товару на ринку природного газу є довідки Торгово-промислової палати України, що спростовує твердження прокурора щодо необґрунтованості та відсутності документів в підтвердження коливання ціни природного газу після укладення договору. Щодо вимоги прокурора про стягнення 538654 грн 29 коп., відповідач просить суд відмовити в її задоволенні, оскільки така вимога є похідною від вимоги про визнання недійсними додаткових угод до договору.

2. Заяви, які подавались учасниками справи. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

2.1. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.02.2022, справу призначено до розгляду судді Жерьобкіній Є.А.

2.2. Ухвалою від 10.02.2022 Господарський суд Сумської області відкрив провадження у справі № 920/134/22; призначив підготовче засідання на 14.03.2022, 11:30; надав відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву, відповідно до ст. 165 ГПК України; надав прокурору та позивачам семиденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання відповіді на відзив, відповідно до ст. 166 ГПК України; надав відповідачу семиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, відповідно до ст. 167 ГПК України.

2.3. 22.02.2022 другий позивач подав до суду пояснення (вх. № 1357 від 22.02.2022), в яких зазначає, що відповідач запропонував найнижчу ціну на природний газ серед інших учасників аукціону; підписанням договору № 1 постачання природного газу від 13.01.2021 відповідач погодився з його умовами, в тому числі щодо ціни товару, проте, в подальшому саме відповідач ініціював підписання додаткових угод до договору та збільшення вартості за одиницю газу. Внаслідок укладення додаткових угод, ціну за 1 куб. м. газу збільшено. Положенням про Міністерство освіти і науки України визначено, що МОН є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах освіти і науки, наукової, науково-технічної та інноваційної діяльності, трансферу (передачі) технологій, а також забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за діяльністю навчальних закладів, підприємств, установ та організацій, які надають послуги у сфері освіти або провадять іншу діяльність, пов`язану з наданням таких послуг, незалежно від їх підпорядкування і форм власності. Міністерство освіти і науки України не вживало заходи позовного характеру, оскільки не є стороною договору про закупівлю, як наслідок, стороною цивільно-правових відносин.

2.4. 14.03.2022 розгляд справи не відбувся, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану з 24.02.2022, веденням бойових дій на території Сумської області, зміною територіальної підсудності судових справ Господарського суду Сумської області розпорядженням Голови Верховного Суду від 22 березня 2022 року № 12/0/9-22.

2.5. У період з 11.04.2022 до 25.04.2022 та з 26.04.2022 до 29.04.2022 суддя Жерьобкіна Є.А. перебувала у відпустці.

2.6. Ухвалою від 04.05.2022, враховуючи усунення обставин, які унеможливлювали розгляд справи, припинення бойових дій на території Сумської області, відновлення територіальної підсудності з 25 квітня 2022 року згідно з розпорядженням Голови Верховного Суду від 22.04.2022 № 25/0/9-22, закінчення відпустки судді Жерьобкіної Є.А., Господарський суд Сумської області визначив іншу дату судового засідання та призначив підготовче засідання на 01.06.2022, 10:00.

2.7. 25.05.2022 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву № вих/585 від 18.05.2022 (вх. № 1892 від 25.05.2022), в якому проти вимог прокурора заперечує та просить суд відмовити в їх задоволенні, оскільки зміна умов договору щодо ціни відбулась за згодою сторін в межах максимального 10% ліміту підвищення. Підтвердженням коливання ціни товару на ринку природного газу є довідки Торгово-промислової палати України, що спростовує твердження прокурора щодо необґрунтованості та відсутності документів в підтвердження коливання ціни природного газу після укладення договору. Щодо вимоги прокурора про стягнення 538654 грн 29 коп., відповідач просить суд відмовити в її задоволенні, оскільки така вимога є похідною від вимоги про визнання недійсними додаткових угод до договору.

2.8. 25.05.2022 представник відповідача подав клопотання № вих./617 від 25.05.2022 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх. № 879 від 25.05.2022), в якій просить суд надати можливість представнику ТОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП», адвокату Михайловій Н.М., прийняти участь у судовому засіданні 01 червня 2022 року в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

2.9. Ухвалою від 30.05.2022 Господарський суд Сумської області задовольнив клопотання представника відповідача ТОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП», адвоката Михайлової Н.М., про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду; забезпечив участь представника відповідача ТОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП», адвоката Михайлової Н.М., у судовому засіданні 01 червня 2022 о 10:00 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

2.10. 31.05.2022 третій позивач подав до суду клопотання № 05.03/01-05/1380 від 31.05.2022 про розгляд справи без участі представника Сумського державного університету (вх. № 2000 від 31.05.2022).

2.11. У судовому засіданні 01.06.2022 Господарський суд Сумської області, за участю прокурора та представника відповідача, постановив протокольну ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні до 04.07.2022, 11:00; повідомлення першого, другого та третього позивачів про дату, час та місце розгляду справи в порядку ст. 120 ГПК України.

2.12. 24.06.2022 прокурор подав до суду відповідь на відзив № 51-2802вих-22 від 24.06.2022 (вх. № 2654 від 24.06.2022), в якій зазначає, що природний газ по ціні основного договору відповідачем не поставлявся, відповідно до актів приймання-передачі природний газ поставлений та оплачений Сумським державним університетом виключно по ціні додаткової угоди № 3 (6196,03 грн з ПДВ). Коливання ринкової ціни на природний газ станом на дату зміни (підписання оспорюваних угод) документально не підтверджено, що є порушенням вимог ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

2.13. У судовому засіданні 04.07.2022 Господарський суд Сумської області, за участю прокурора та представника відповідача, постановив протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на тридцять днів, відповідно до ст. 177 ГПК України; оголошення перерви в судовому засіданні до 10.08.2022, 11:00; повідомлення першого, другого та третього позивачів про дату, час та місце розгляду справи в порядку ст. 120 ГПК України.

2.14. Ухвалою від 10.08.2022 Господарський суд Сумської області закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті з повідомленням сторін на 12.09.2022, 11:30.

2.15. 30.08.2022 від Північно-східного офісу Держаудитслужби надійшла заява (вх. № 3948 від 30.08.2022), в якій останній зазначає, що не може бути стороною у даній справі та надати будь-які пояснення по суті позову, оскільки ним не проводились заходи державного фінансового контролю в Сумському державному університеті.

2.16. 05.09.2022 представник відповідача подала клопотання № вих/1092 від 30.08.2022 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх. № 2118 від 05.09.2022), в якому просить суд надати можливість представнику ТОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП», адвокату Михайловій Н.М., прийняти участь у судовому засіданні 12 вересня 2022 року в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

2.17. Ухвалою від 07.09.2022 Господарський суд Сумської області задовольнив клопотання представника відповідача ТОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП», адвоката Михайлової Н.М., про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду; забезпечив участь представника відповідача ТОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП», адвоката Михайлової Н.М., у судовому засіданні 12 вересня 2022 об 11:30 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

2.18. У судовому засіданні 12.09.2022 Господарський суд Сумської області, за участю прокурора та представника відповідача, постановив протокольну ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні до 12.10.2022, 12:00; повідомлення першого, другого та третього позивачів про дату, час та місце розгляду справи в порядку ст. 120 ГПК України.

2.19. 12.10.2022 відповідач подав до суду клопотання № вих/1302 від 11.10.2022 (вх. № 4808 від 12.10.2022) про відкладення розгляду справи, у зв`язку з неможливістю бути присутнім у судовому засіданні 12.10.2022 та просить суд призначити наступне судове засідання з урахуванням попереднього клопотання представника відповідача щодо надання можливості адвокату Михайловій Н.М. приймати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

2.20. Ухвалою від 12.10.2022 Господарський суд Сумської області відклав розгляд справи по суті з повідомленням учасників справи на 26.10.2022,12:00.

2.21. 25.10.2022 представник відповідача подала клопотання № вих/1355 від 21.10.2022 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх. № 2665 від 25.10.2022), в якому просить суд надати можливість представнику ТОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП», адвокату Михайловій Н.М., прийняти участь у судовому засіданні 26 жовтня 2022 року в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

2.22. Ухвалою від 25.10.2022 Господарський суд Сумської області задовольнив клопотання представника відповідача ТОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП», адвоката Михайлової Н.М., про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду; забезпечив участь представника відповідача ТОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП», адвоката Михайлової Н.М., у судовому засіданні 26 жовтня 2022 о 12:00 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

2.23. Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подання доказів в обґрунтування своїх позицій по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарський суд, в межах наданих йому повноважень, створив належні умови для реалізації учасниками процесу своїх прав.

3. Щодо представництва прокурором у суді законних інтересів держави.

3.1. Статтею 131-1 Конституції України визначено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

3.2. Частиною 3 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право також звертатися особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

3.3. Згідно з ч. 3 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

3.4. Відповідно до частини четвертої статті 53 Господарського процесуального кодексу України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

3.5. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

3.6. Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

3.7. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

3.8. Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

3.9. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

3.10. Вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва, суд не повинен установлювати саме протиправність бездіяльності компетентного органу чи його посадової особи. Частиною сьомою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що в разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження. Таким чином, питання про те, чи була бездіяльність компетентного органу протиправною та які її причини, суд буде встановлювати за результатами притягнення відповідних осіб до відповідальності. Господарсько-правовий спір між компетентним органом, в особі якого позов подано прокурором в інтересах держави, та відповідачем не є спором між прокурором і відповідним органом, а також не є тим процесом, у якому розглядається обвинувачення прокурором посадових осіб відповідного органу у протиправній бездіяльності.

3.11. Виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття «інтерес держави».

3.12. У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття «інтереси держави» висловив міркування, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3 мотивувальної частини).

3.13. Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

3.14. Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (пункт 4 мотивувальної частини).

3.15. Відтак, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

3.16. У даному випадку порушенням інтересів держави є те, що під час проведення закупівлі порушено вимоги чинного законодавства, принципи ефективного та прозорого здійснення закупівлі, створення добросовісної конкуренції у сфері закупівлі, принципи максимальної ефективності та економії, що є нераціональним та неефективним витрачанням коштів бюджету.

3.17. Закон України «Про публічні закупівлі» установлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади.

3.18. Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

3.19. Отже правильне, в порядку, визначеному законодавством, використання бюджетних коштів беззаперечно становить державний інтерес.

3.20. Суперечності, які виникають у бюджетних правовідносинах, зачіпають як інтереси держави, так і суспільні інтереси, тож порушення інтересів держави у цій сфері є порушенням загальнодержавних інтересів, що у відповідності до ст. 131-1 Конституції України покладає на прокурора обов`язок представництва в суді.

3.21. Прокурор звернувся до Господарського суду Сумської області в інтересах Північно-східного офісу Держаудитслужби, Міністерства освіти і науки України та Сумського державного університету з огляду на наступне.

3.22. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», головними завданнями органу державного фінансового контролю серед іншого є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, ефективним використанням коштів і майна у бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про державні закупівлі. Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

3.23. За змістом пунктів 1, 7, 8, 10 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» органу державного фінансового контролю надається право: перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, документи щодо проведення процедур державних закупівель, пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів тощо.

3.24. Згідно з Положенням про Державну аудиторську службу України, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2016 року № 43, Державна аудиторська служба є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

3.25. Відповідно до пп. 3,9 п. 4 вказаного Положення, Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань реалізує державний фінансовий контроль через здійснення державного фінансового аудиту; перевірки закупівель; інспектування (ревізії); моніторингу закупівель, вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших осіб підприємств, установ та організацій, що контролюються, усунення виявлених порушень законодавства; здійснює контроль за виконанням таких вимог; звертається до суду в інтересах держави у різі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

3.26. Державна аудиторська служба України, як орган, який здійснює фінансовий контроль, при моніторингу публічних закупівель має право при виявленні випадків недотримання законодавства про державні закупівлі та не виконанні підконтрольною установою вимог до усунення відповідних порушень, звернутися до суду в інтересах держави.

3.27. Постановою Кабінету Міністрів України № 266 від 06.04.2016 року «Про утворення міжрегіональних територіальних органів Державної аудиторської служби» затверджено перелік міжрегіональних територіальних органів Держаудитслужби України. Відповідно до п.1 вказаної постанови міжрегіональні територіальні органи Держаудитслужби за переліком згідно додатку 1 утворюються як юридичні особи публічного права.

3.28. Відповідно до наказу Держаудитслужби України № 23 від 02.06.2016 затверджено Положення про Північно-східний офіс Держаудитслужби, згідно якого Північно-східний офіс Держаудитслужби підпорядковується Держаудитслужбі та є її міжрегіональним територіальним органом. У складі Офісу утворюються як структурні підрозділи управління у Луганський, Сумській, Харківській та Полтавській областях.

3.29. Окружною прокуратурою міста Суми до Північно-Східного офісу Держаудитслужби направлено листи № 51-8386вих-21 від 17.12.2021 та № 51-114вих-22 від 06.01.2022 з пропозицією звернутися до суду самостійно про визнання додаткових угод недійсними та стягнення сплачених на їх підставі коштів.

3.30. На запити прокуратури щодо вжитих органом контролю заходів до усунення порушень Закону України «Про публічні закупівлі», Управлінням Північно-східного офісу Держаудитслужби в Сумській області, листами № 201825-17/3706-2021 від 23.12.2021с та № 201825-17/234-2022 від 26.01.2022 прокуратуру повідомлено, що в Управління відсутні правові підстави для звернення до суду з позовом.

3.31. Таким чином, згідно наданих відповідей Держаудитслужби, орган контролю навіть після отримання інформації від прокурора про можливі порушення законодавства про публічні закупівлі, не планував проводити перевірку і не збирався звертатись до суду обґрунтовуючи це відсутністю повноважень.

3.32. При цьому, Верховний Суд вважає Держаудитслужбу належним позивачем у справах зазначеної категорії, про що наголошено у постановах в справах № 924/1237/17, № 826/9672/17, № 924/1256/17, № 906/296/18, № 912/895/18, № 925/682/18, № 909/545/18, №924/1256/17, 927/491/19, тощо.

3.33. Крім того, прокурор пред`являє позов також в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України з наступних підстав.

3.34. Законом України «Про центральні органи виконавчої влади» визначені повноваження та порядок діяльності центральних органів виконавчої влади.

3.35. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про вищу освіту» управління у сфері вищої освіти у межах своїх повноважень здійснюється центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.

3.36. Міністерство освіти і науки України, як центральний орган виконавчої влади, згідно ст.ст. 1, 6 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах освіти і науки, наукової, науково-технічної та інноваційної діяльності, трансферу (передачі) технологій. Повноваження міністерств, інших центральних органів виконавчої влади поширюються на всю територію держави.

3.37. Як передбачено ст. 28 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» міністерства звертаються до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

3.38. Положенням про Міністерство освіти і науки України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 № 630 визначено, що Міністерство освіти і науки є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, яке забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах освіти і науки, юрисдикція якого поширюється на всю територію України.

3.39. Пунктом 1 Положення про Міністерство освіти і науки України, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 16.10.2014 передбачено, що Міністерство освіти і науки України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах освіти і науки, наукової, науково-технічної та інноваційної діяльності, трансферу (передачі) технологій, а також забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за діяльністю навчальних закладів, підприємств, установ та організацій, які надають послуги у сфері освіти або провадять іншу діяльність, пов`язану з наданням таких послуг, незалежно від їх підпорядкування і форми власності.

3.40. Підпунктом 772 пункту 4 Положення визначено, що Міністерство освіти і науки України розподіляє освітні субвенції та державне фінансування середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та стипендійний фонд закладів освіти, що перебувають у сфері його управління.

3.41. Відповідно до підпунктів 3-5 пункту 5 Положення Міністерство освіти і науки України контролює діяльність підприємств, установ та організацій, що належать до сфери його управління; організовує планово-фінансову роботу в апараті МОН, на підприємствах, в установах та організаціях, що належать до сфери його управління, здійснює контроль за використанням фінансових і матеріальних ресурсів, забезпечує організацію та вдосконалення бухгалтерського обліку; забезпечує ефективне і цільове використання бюджетних коштів.

3.42. Міністерство освіти і науки України є головним розпорядником бюджетних коштів у сфері освіти та розпорядником вищого рівня по відношенню до Сумського державного університету.

3.43. Окружною прокуратурою міста Суми на адресу Міністерства освіти і науки України направлені листи № 51-8379вих-21 від 17.12.2021 та № 51-291вих-22 від 12.01.2022 з пропозицією звернутися до суду самостійно про визнання додаткових угод недійсними та стягнення сплачених на їх підставі коштів.

3.44. Міністерство освіти і науки листом № 14/5-22 від 13.01.2022 повідомило, що заходи, спрямовані на забезпечення дотримання вимог законодавства під час укладення додаткових угод до договору постачання газу № 1 від 13.01.2021 не вживались. З огляду на викладене, Міністерство просить прокуратуру вжити заходи, спрямовані на захист інтересів держави.

3.45. Оскільки Міністерством освіти і науки України не було вжито заходів щодо усунення порушені у судовому порядку, вбачаються підстави для представництва прокурором інтересів держави та звернення до суду з позовом.

3.46. Окрім цього, прокурор пред`являє позов також в інтересах держави в особі Сумського державного університету.

3.47. Відповідно до ст. 71 Закону України «Про вищу освіту» фінансування державних закладів вищої освіти здійснюється за рахунок коштів державного бюджету на умовах державного замовлення на оплату послуг з підготовки фахівців, наукових і науково-педагогічних кадрів та за рахунок інших джерел, не заборонених законодавством, з дотриманням принципів цільового та ефективного використання коштів, публічності та прозорості у прийнятті рішень.

3.48. Відповідно до п. 1.4. Статуту, Сумський державний університет є юридичною особою публічного права, діє згідно з виданою ліцензією на провадження освітньої діяльності, має відокремлене майно, може від свого імені набувати майнових і особистих немайнових прав, мати обов`язки, бути позивачем і відповідачем у суді.

3.49. Пунктом 1.3 Статуту закріплено, що Сумський державний університет є багатогалузевим вищим навчальним закладом класичного типу з підпорядкуванням Міністерству освіти і науки України.

3.50. Бюджетним кодексом України визначаються правові засади функціонування бюджетної системи України, її принципи, основи бюджетного процесу і міжбюджетних відносин та відповідальність за порушення бюджетного законодавства.

3.51. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 7 БК України має бути дотримано принцип ефективності та результативності при складанні та виконанні бюджетів де усі учасники бюджетного процесу мають прагнути досягнення цілей, запланованих на основі національної системи цінностей і завдань інноваційного розвитку економіки, шляхом забезпечення якісного надання послуг, гарантованих державою, при залученні мінімального обсягу бюджетних коштів та досягнення максимального результату при використанні визначеного бюджетом обсягу коштів.

3.52. Відповідно до пункту 38 статті 2 Бюджетного кодексу України одержувач бюджетних коштів суб`єкт господарювання, громадська чи інша організація, яка не має статусу бюджетної установи, уповноважена розпорядником бюджетних коштів на здійснення заходів, передбачених бюджетною програмою, та отримує на їх виконання кошти бюджету.

3.53. Пунктом 47 статті 2 Бюджетного кодексу України встановлено, що розпорядник бюджетних коштів - бюджетна установа в особі її керівника, уповноважена на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань, довгострокових зобов`язань за енергосервісом, середньострокових зобов`язань у сфері охорони здоров`я та здійснення витрат бюджету.

3.54. Відповідно до ч. 3 ст. 34 Закону України «Про вищу освіту», керівник закладу вищої освіти в межах наданих йому повноважень вирішує питання фінансово-господарської діяльності закладу вищої освіти є розпорядником майна і коштів, забезпечує виконання фінансового плану (кошторису), укладає договори.

3.55. Відповідно до ч. 4 ст. 34 Закону України «Про вищу освіту», керівник закладу вищої освіти відповідає за результати фінансово-господарської діяльності, стан і збереження нерухомого та іншого майна цього закладу.

3.56. Сумський державний університет у розумінні ст. 22 Бюджетного кодексу України є учасником бюджетного процесу та наділений повноваженнями розпоряджатися бюджетними коштами.

3.57. У даних спірних правовідносинах інтереси держави та позивача повністю збігаються, Сумський державний університет є отримувачем коштів, які надійдуть у разі їх стягнення.

3.58. Окружною прокуратурою міста Суми направлено лист № 51-8385вих-21 від 17.12.2021 на адресу Сумського державного університету з пропозицією звернутись з позовом до суду про визнання недійсними додаткових угод та стягнення з ТОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» сплачених на їх підставі коштів.

3.59. Листом № 05.03.01-05/5398 від 28.12.2021 Сумський державний університет повідомив про відсутність підстав для звернення до суду.

3.60. Така пасивна позиція зазначених вище уповноважених органів та закладу освіти не відповідає вимогам законодавства та свідчать про невиконання ними своїх повноважень із захисту інтересів держави.

3.61. Враховуючи наведені вище обставини, має місце винятковий випадок, за якого порушення відповідачем інтересів держави супроводжується неналежним виконанням уповноваженими органами та закладом освіти функцій із їх захисту, та є підставою для застосування представницьких повноважень прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції у спірних правовідносинах - Північно-східного офісу Держаудитслужби, Міністерства освіти і науки України та Сумського державного університету.

3.62. Правовідносини, пов`язані з використанням бюджетних коштів, становлять суспільний інтерес.

3.63. З огляду на викладене, звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно-значимого питання щодо належного розпорядження бюджетними коштами з метою захисту інтересів держави.

3.64. Велика палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 виклала правову позицію щодо обґрунтування прокурором підстав для представництва інтересів держави в суді, зокрема, звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

3.65. Таким чином, з наданих прокурором доказів вбачається, що прокурором направлені відповідні листи-повідомлення. З отриманих відповідей не простежується намір вжиття заходів щодо захисту інтересів держави в судовому порядку.

3.66. На підставі викладеного, з урахуванням змісту позовної заяви, предмета спору, характеру спірних правовідносин, суд дійшов висновку про наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави та звернення до суду з позовом, у зв`язку із доведеною бездіяльністю вказаних компетентних органів та закладу освіти, а також необхідністю невідкладного захисту інтересів держави в даному випадку.

3.67. Прокурор звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати недійсними додаткові угоди № 2 від 27.01.2021 та № 3 від 29.01.2021 до договору постачання природного газу № 1 від 13.01.2021, та стягнути з відповідача на користь Сумського державного університету надмірно сплачені кошти в сумі 538654 грн 29 коп.

4. Фактичні обставини, встановлені судом.

4.1. На вебпорталі публічних закупівель Prozorro Сумський державний університет оприлюднив оголошення про намір здійснити закупівлю газового палива (природного газу) ДК 021:2015: 09120000-6 обсягом 755000 куб. м, з очікуваною вартістю предмета закупівлі 5855478 грн 00 коп.

4.2. Учасниками вказаних відкритих торгів зареєструвались 8 юридичних осіб: ТОВ «Кастум», ТОВ «ЮГ-ГАЗ», ТОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП», ТОВ «УКР ГАЗ РЕСУРС», ТОВ «ЕНЕРГОГАЗРЕЗЕРВ», ТОВ «ГАЗ.УА», ТОВ «АС», ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ».

4.3. За результатами проведених торгів, переможцем вказаного аукціону визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» з пропозицією 3974244 грн 50 коп. (ціна пропозиції після закінчення аукціону 3586250 грн 00 коп.), що зафіксовано у Звіті про результати проведення процедури закупівлі UA-2020-10-23-004338-с від 14.01.2021 (а. с. 40, І том).

4.4. Між Сумський державним університетом (споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» (постачальник) 13.01.2021 укладено договір постачання природного газу № 1, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується передати у власність споживачу природний газ, в обсягах, за ціною та у порядку, передбачених даним договором, а споживач зобов`язується прийняти газ та оплатити постачальнику його вартість у розмірах, строки, порядку та на умовах, передбачених договором.

4.5. Предметом закупівлі визначено газове паливо (природний газ): код ДК 021:20-6, обсяг постачання газу 755 тис. куб. м.

4.6. Відповідно до п. 6.1 договору, ціна за 1000 куб. м. природного газу становить 3958 грн 33 коп. без ПДВ (4750 грн 00 коп. з ПДВ). Загальна сума договору складає 2988541 грн 67 коп. без ПДВ (3586250 грн 00 коп. з ПДВ). В ціну природного газу включається сума компенсації вартості замовленої потужності, яка складає 136 грн 58 коп. за 1000 куб. м. без ПДВ (163 грн 90 коп. з ПДВ) (п. 6.2 договору).

4.7. Відповідно до п. 7.1 договору, оплата за товар проводиться споживачем виключно грошовими коштами (гривні), в наступному порядку: 100 % вартості спожитого обсягу товару оплачується на підстав двостороннього акту (за звітний місяць) до 20 числа місяця, наступного за звітним.

4.8. Договір діє з 13.01.2021 до 30.04.2021, а в частині проведення розрахунків до повної оплати за спожитий газ (п. 12.1 договору).

4.9. Відповідно до п. 13.3 договору, істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання сторонами зобов`язань в повному обсязі, крім випадків: зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків споживача; збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

4.10. Пунктом 13.4 договору сторони визначили, що зміни до договору вносяться за згодою сторін та оформлюються шляхом укладення додаткової угоди. Пропозицію щодо внесення змін до договору може зробити кожна із сторін договору. Пропозиція щодо внесення змін до договору має містити обґрунтування необхідності внесення таких змін договору. Обмін інформацією щодо внесення змін до договору здійснюється у письмовій формі шляхом взаємного листування.

4.11. Після укладення договору, сторонами укладено додаткові угоди до нього, якими збільшено вартість одиниці товару та зменшено обсяг поставок, а саме:

- додатковою угодою № 1 від 22.01.2021 збільшено ціну на 1000 куб. м. природного газу та встановлено її у розмірі 4350 грн 21 коп. без ПДВ (5220 грн 25 коп. з ПДВ); загальна сума договору складає 2988541 грн 63 коп. без ПДВ, 3586249 грн 96 коп. з ПДВ, при цьому зменшено обсяг поставки до 686,9879 тис. куб. м.;

- додатковою угодою № 2 від 27.01.2021 збільшено ціну за 1000 куб. м природного газу та встановлено її у розмірі 4695 грн 15 коп. без ПДВ 5634 грн 18 коп. з ПДВ); загальна сума договору складає 2988541 грн 62 коп. без ПДВ, 3586249 грн 94 коп. з ПДВ, при цьому зменшено обсяг поставки до 636,51675 тис. куб. м.;

- додатковою угодою № 3 від 29.01.2021 збільшено ціну за 1000 куб. м природного газу та встановлено її у розмірі 5164 грн 19 коп. без ПДВ 6197 грн 03 коп. з ПДВ); загальна сума договору складає 2988541 грн 59 коп. без ПДВ, 3586249 грн 91 коп. з ПДВ, при цьому зменшено обсяг поставки до 578,70481 тис. куб. м.

4.12. Підставою для укладення додаткової угоди № 2 стала надана листом ТОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» № вих./156 від 26.01.2021 цінова довідка Харківської торгово-промислової палати № 146/21 від 21.01.2021.

4.13. Підставою для укладення додаткової угоди № 3 стала надана листом ТОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» № вих./189 від 28.01.2021 цінова довідка Харківської торгово-промислової палати № 147/21 від 22.01.2021.

4.14. Поставка природного газу за договором № 1 від 13.01.2021 здійснювалась з урахуванням оспорюваних додаткових угод до нього, відповідно до актів приймання-передачі природного газу протягом 2021 року:

- відповідно до акту № 8 від 31.01.2021 у січні 2021 року поставлено газ обсягом 132,10866 тис куб. м. на суму 818681 грн 06 коп.,

- відповідно до акту № 5 від 28.02.2021 у лютому 2021 року поставлено газ обсягом 0,23921 тис куб. м. на суму 1482 грн 40 коп.,

- відповідно до акту № 2 від 28.02.2021 у лютому 2021 року поставлено газ обсягом 209,12607 тис куб. м. на суму 1295960 грн 11 коп.,

- відповідно до акту № 1 від 31.03.2021 у березні 2021 року поставлено газ обсягом 171,33252 тис куб. м. на суму 1061752 грн 43 коп.,

- відповідно до акту № 2 від 31.03.2021 у березні 2021 року поставлено газ обсягом 0,18744 тис куб. м. на суму 1161 грн 58 коп.,

- відповідно до акту № 3 від 30.04.2021 у квітні 2021 року поставлено газ обсягом 0,12057 тис куб. м. на суму 747 грн 18 коп.,

- відповідно до акту № 0 від 30.04.2021 у квітні 2021 року поставлено газ обсягом 38,34692 тис куб. м. на суму 237636 грн 94 коп.

4.15. Загальний обсяг поставленого газу становить 551,46139 тис куб. м.

4.16. Третій позивач Сумський державний університет повністю розрахувався за природний газ, поставлений на підставі зазначених актів приймання-передачі, за цінами, погодженими оскаржуваними додатковими угодами, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень: № 4 від 10.02.2021 на суму 26237 грн 00 коп., № 5 від 10.02.2021 на суму 792444 грн 06 коп., № 19 від 15.03.2021 на суму 1482 грн 40 коп., № 52 від 11.03.2021 на суму 4843 грн 00 коп., № 53 від 11.03.2021 на суму 102000 грн 00 коп., № 54 від 11.03.2021 на суму 1158743 грн 11 коп., № 55 від 11.03.2021 на суму 30374 грн 00 коп., № 130 від 09.04.2021 на суму 1058431 грн 43 коп., № 128 від 09.04.2021 на суму 3321 грн 00 коп., № 33 від 09.04.2021 на суму 11614 грн 58 коп., № 48 від 17.05.2021 на суму 747 грн 18 коп., № 180 від 12.05.2021 на суму 100000 грн 00 коп., № 177 від 12.05.2021 на суму 118062 грн 94 коп., № 182 від 12.05.2021 на суму 19574 грн 00 коп.

5. Оцінка доказів з посиланням на норми права, якими керувався суд. Висновки суду.

5.1. Законом України «Про публічні закупівлі» встановлюються правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад. Метою Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

5.2. Стаття 5 Закону України «Про публічні закупівлі» (чинна на час укладення договору) до принципів закупівлі відносить: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія, ефективність та пропорційність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників та рівне ставлення до них; об`єктивне та неупереджене визначення переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі; запобігання корупційним діям і зловживанням.

5.3. Частиною 1 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» (чинної на час укладення договору постачання природного газу) визначено, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

5.4. Відповідно до ст. 6 Цивільного кодексу України, сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

5.5. Згідно ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

5.6. Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 180 Господарського кодексу України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

5.7. Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положеннями ч. 2 ст. 189 Господарського кодексу України визначено, що ціна є істотною умовою господарського договору.

5.8. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом (ч. 2 ст. 632 ЦК України).

5.9. Згідно ст. 185 Господарського кодексу України, до укладення господарських договорів на біржах, оптових ярмарках, публічних торгах застосовуються загальні правила укладення договорів на основі вільного волевиявлення, з урахуванням нормативно-правових актів, якими регулюється діяльність відповідних бірж, ярмарків та публічних торгів.

5.10. Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар)у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

5.11. Згідно ч. 4, ч. 5 ст. 656 Цивільного кодексу України, до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом.

5.12. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про публічні закупівлі», договір про закупівлю - господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару.

5.13. Відповідно до ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» (у редакції, чинній на час укладання додаткових угод), умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозицїї за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

5.14. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

5.15. Отже, Закон встановлює імперативну норму, згідно з якою зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватися виключно у випадках, визначених ст. 41 Закону, зокрема, - у випадку коливання цін товару на ринку чи то у бік збільшення, чи у бік зменшення, що надає сторонам право змінювати умови договору щодо ціни товару, при цьому пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку , не більше ніж на 10 % та не збільшуючи загальну суму договору.

5.16. Обґрунтовуючи позовні вимоги, прокурор посилається на те, що оспорювані додаткові угоди підвищення ціни на предмет закупівлі укладені з порушенням вимог ст. 41 Закону «Про публічні закупівлі», а саме: зміна істотних умов договору (ціни за одиницю товару на 10 %) допускається лише у разі коливання ціни такого товару на ринку. Виявлений прокурором під час проведення перевірки факт порушення інтересів держави внаслідок незаконного підвищення ціни товару, визначеної у договорі поставки природного газу, на думку прокурора свідчить про наявність підстав для визнання недійсними додаткових угод № 2 від 27.01.2021, № 3 від 29.01.2021 до договору № 1 постачання природного газу від 13.01.2021, та стягнення з ТОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» на користь Сумського державного університету надмірно сплачених коштів в сумі 538654 грн 29 коп.

5.17. Єдиним критерієм оцінки тендерних пропозицій при проведенні процедури закупівлі природного газу з ідентифікатором UA-2020-10-23-004338-с була ціна.

5.18. На момент укладення договору 1 від 13.01.2021, за результатами процедури закупівлі, відповідачу було відомо про невигідність його укладення згідно змісту поданої тендерної пропозиції, однак підписавши договір, відповідач погодився з його умовами, у тому числі щодо ціни товару.

5.19. Відповідач мав право відмовитись від укладення відповідного договору, згідно з ч. 7 ст. 33 Закону України «Про публічні закупівлі» (в редакції, чинній на день виникнення спірних правовідносин), однак цим правом не скористався.

5.20. Разом з цим, статтею 42 Господарського кодексу України визначено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

5.21. Тому, рішення переможця про підписання договору є його добровільним волевиявленням, про те, що він згоден на умови договору, в тому числі ціну за одиницю товару на день підписання договору.

5.22. Неухильним аспектом при застосуванні п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» при збільшені ціни за одиницю товару є підтвердження (наявність) факту коливання ціни такого товару на ринку та встановлення саме пропорції такого коливання.

5.23. Незважаючи на те, що Законом України «Про публічні закупівлі» не передбачено ані переліку органів, які уповноважені надавати інформацію щодо коливання ціни на товар на ринку, ані форму/вигляд інформації щодо такого коливання, внесення змін до договору про закупівлю можливе у випадку саме відповідного до зміни ціни в договорі факту коливання ціни такого товару на ринку та повинно бути обґрунтованим і документально підтвердженим.

5.24. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 913/166/19.

5.25. На підтвердження факту коливання ціни на товар, у документі, який видає компетентна організація має бути зазначена діюча ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почали змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін, зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження.

5.26. Внесення таких змін до основного договору без належного обґрунтування коливання ціни на ринку є підставою для визнання правочинів, якими підвищується ціна, - недійсними.

5.27. У постанові № 927/491/19 від 18.06.2021 Верховний Суд зазначив, що обмеження 10 % застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначену в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод) (п. 123-124 постанови ВСУ від 18.06.2021 у справі № 927/491/19).

5.28. Суд установив, що на момент підписання договору № 1 від 13.01.2021 сторонами були погоджені його істотні умови предмет, ціну та строк виконання зобов`язань за договором.

5.29. За умовами п. 13.3 договору, сторони визначили, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання сторонами зобов`язань в повному обсязі, крім випадків: зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків споживача; збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю. Пунктом 13.4 договору сторони визначили, що зміни до договору вносяться за згодою сторін та оформлюються шляхом укладення додаткової угоди. Пропозицію щодо внесення змін до договору може зробити кожна із сторін договору. Пропозиція щодо внесення змін до договору має містити обґрунтування необхідності внесення таких змін договору. Обмін інформацією щодо внесення змін до договору здійснюється у письмовій формі шляхом взаємного листування.

5.30. При розгляді справи судом встановлено, що Сумський державний університет мав беззаперечне право на отримання газу по ціні, визначеній в укладеному сторонами договорі, разом з цим, підписав спірні додаткові угоди, внаслідок чого ціна 1000 куб. м газу збільшилася на 30,46 %.

5.31. Таким чином, відбулось нівелювання результатів відкритих торгів, у той час, як метою Закону України «Про публічні закупівлі» є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

5.32. У постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.06.2021 у справі № 927/491/19 зазначено, що перемога у тендері (закупівля за державні кошти) та укладення договору з однією ціною та її подальше підвищення більш як на 45 % шляхом так званого "каскадного" укладення додаткових угод є нечесною і недобросовісною діловою практикою з боку продавця.

5.33. Верховний Суд звернув увагу, що передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10%. Інше тлумачення відповідної норми Закону України «Про державні закупівлі» нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів. Верховний Суд вважає, що обмеження 10 % застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначену в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).

5.34. Тендер проводиться не лише для того, щоб закупівля була проведена на максимально вигідних для держави умовах, але й для того, щоб забезпечити однакову можливість всім суб`єктам господарювання продавати свої товари, роботи чи послуги державі.

5.35. Суд установив, що згідно даних з сайту ТБ «Українська енергетична біржа», які є у вільному доступі (https://www.ueex.com.ua), за період з листопада до грудня 2020 року ціни на природний газ були сталими, з деяким коливанням у бік збільшення. Однак, відповідач ініціював укладення додаткових угод, що призвело до збільшення ціни на природний газ в загальному на 30,46 %.

5.36. Надані відповідачем цінові довідки, якими останній обґрунтовував підвищення ціни за одиницю товару у закупівлі природного газу не містять інформації щодо коливання ціни на ринку природного газу, та не містять інформації про повне відсоткове (пропорційне) коливання ціни на ринку природного газу по відношенню до певних дат, з яких сторони підвищили ціни на природний газ.

5.37. Так, коливання ціни товару на ринку кожного разу при укладенні спірних додаткових угод сторонами договору жодним чином не обґрунтовано та документально не підтверджено, у зв`язку з чим ними не дотримано вимоги ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

5.38. Враховуючи наведене, перемога у тендері (закупівля за державні кошти) та укладення договору про закупівлю з однією ціною та її подальше підвищення шляхом укладення додаткових угод № 2 від 27.02.2021, № 3 від 29.01.2021 є нечесною і недобросовісною діловою практикою з боку відповідача.

5.39. Відповідна правова позиція щодо незаконності укладення додаткових угод за відсутності коливання цін на ринку викладена в постановах Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 913/166/19, від 16.04.2019 у справі № 915/346/18, від 23.01.2020 у справі № 907/788/18, від 21.03.2019 у справі № 912/898/18, від 12.09.2019 у справі № 915/1868/18 та від 25.06.2019 у справі № 913/308/18.

5.40. Згідно ст. 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

5.41. Відповідно до ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

5.42. Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

5.43. Згідно ч. 1 статті 236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

5.44. Відповідно до вимог ст. 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

5.45. Згідно постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» № 11 від 29.05.2013, правочин може бути визнаний недійсним з підстав, передбачених законом.

5.46. Враховуючи вищевикладене, оскільки сторонами всупереч інтересів держави без належного підтвердження підстав, в порушення норм та положень укладеного договору № 1 від 13.01.2021, було укладено додаткові угоди, якими суттєво збільшено ціну за одиницю товару на 30,46 %, що не відповідає вимогам тендерної документації та очікуванням замовника щодо економного витрачання бюджетних коштів, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо визнання недійсними додаткових угод № 2 від 27.01.2021 та № 3 від 29.01.2021 до договору № 1 постачання природного газу від 13.01.2021.

5.47. У разі недійсності правочину, кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

5.48. Відповідно до пунктів 5, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним, а виконання чи невиконання сторонами зобов`язань, які виникли з правочину, має значення лише для визначення наслідків його недійсності, а не для визнання правочину недійсним.

5.49. Способом захисту порушеного права відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України є, зокрема, відновлення становища, яке існувало до порушення, шляхом застосування наслідків недійсності правочинів у вигляді реституції.

5.50. При цьому договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ст. 1212 Цивільного кодексу України (відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 03.06.2015 №6-100цс15, постановах Верховного Суду України від 25.02.2015 № 3-11гс15 та від 24.09.2014 №6-122цс14, постанові ОП КГС Верховного Суду від 18.06.2021 у справі №927/491/19).

5.51. Статтею 669 Цивільного кодексу України визначено, що кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

5.52. Відповідно до ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

5.53. Аналогічна правова позиція відображена у постанові Верховного Суду від 18.06.2021 у справі № 927/491/19.

5.54. Суд установив, що збільшення ціни за одиницю природного газу, внаслідок укладення вказаних додаткових угод спричинило переплату бюджетних коштів в сумі 538654 грн 29 коп., що становить різницю між фактично сплаченою сумою та сумою, яка мала бути сплачена без зміни ціни за оспорюваними додатковими угодами.

5.55. Таким чином, грошові кошти в сумі 538654 грн 29 коп. безпідставно одержані Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» та підлягають поверненню Сумському державному університету, на підставі ст. 670 Цивільного кодексу України.

5.56. За таких обставин, вимога прокурора про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» на користь Сумського державного університету коштів в сумі 538654 грн 29 коп. підлягає задоволенню.

6. Розподіл судових витрат між сторонам.

61. Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 2, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсними додаткові угоди № 2 від 27.01.2021 та № 3 від 29.01.2021 до договору постачання природного газу № 1 від 13.01.2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» (01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, буд. 6, ) та Сумським державним університетом (40007, м. Суми, вул. Римського-Корсакова, буд. 2, ).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» (01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, буд. 6, ) на користь Сумського державного університету (40007, м. Суми, вул. Римського-Корсакова, буд. 2, ) 538654 грн 29 коп.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» (01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, буд. 6, ) на користь Сумської обласної прокуратури (40000, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, буд. 33, р/р UA0002983 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172, ) 13041 грн 81 коп. витрат по сплаті судового збору.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

6. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене та підписане суддею 03.11.2022.

Суддя Є.А. Жерьобкіна