ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2022 Справа № 910/5879/22
За позовом: Головного центру капітального будівництва та реконструкції Державної прикордонної служби України, м.Київ,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Вестбудінвест», м.Перемишляни,

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Адміністрація Державної прикордонної служби України, м.Київ,

про: зобов`язання вчинити дії.

Суддя І. Б. Козак
При секретарі Г.Гелеш
Представники сторін:
Від позивача: Р.Качула представник.

Від відповідача: К.Шубка-представник.

Від третьої особи-1: не з`явився.

І. Процес.
На розгляд Господарського суду м.Києва надійшла позовна заява Головного центру капітального будівництва та реконструкції Державної прикордонної служби України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вестбудінвест», за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Адміністрація Державної прикордонної служби України про зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Господарського суду м.Києва від 19.07.2022 справу №910/5879/22 направлено за підсудністю до Господарського суду Львівської області.

08.08.2022 проведено автоматизований розподіл і справу передано для розгляду судді Козак І.Б.

Ухвалою суду від 12.08.2022 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 06.09.2022. Ухвалою суду від 04.10.2022 закрито підготовче провадження, розгляд справи по суті призначено на 01.11.2022.

ІІ. Описова частина.
Правова позиція позивача.
У судове засідання 01.11.2022 представник позивача з`явився, позовні вимоги підтримав. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач безпідставно ухиляється від виконання Планувально-технологічного завдання на обладнання квартир відповідно до умов договору від 14.02.2007№31-07/7 про спільну діяльність у будівництві в частині внутрішніх опоряджувальних робіт квартир. Враховуючи наведене, просить зобов`язати відповідача забезпечити належне виконання зобов`язань згідно умов договору щодо виконання у повному обсязі внутрішніх опоряджувальних робіт у житлі (квартирах), які призначені для передачі позивачу (для забезпечення житлом військовослужбовців та членів їх сімей) відповідно до Планувально-технологічного завдання на обладнання квартир та в межах діючих нормативів.

Попередній розрахунок судових витрат позивача:

· 2600,00 грн сплачений судовий збір,

Правова позиція відповідача.
Відповідач у судове засідання 01.11.2022 з`явився, проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позов (вх.№18553/22 від 07.09.2022):

· Умовами договору не передбачено зобовязань відповідача з виконання оздоблювальних робіт у квартирах на обєкті;

· Умовами договору не передбачено фінансування робіт з виконання оздоблювальних робіт у квартирах на обєкті;

· Лист позивача №723/159-22-вих від 21.02.2022 фактично пропонує внести зміни до затвердженої сторонами проектної документації щодо об`єкту будівництва.

У відповіді на відзив (вх.№19358/22 від 19.09.2022) позивач заперечив повністю проти аргументів відповідача.

Правова позиція третьої особи.
Представник третьої особи у судове засідання 01.11.2022 не з`явився. Подав письмове пояснення по суті спору (вх.№20298/22 від 03.10.2022), в якому підтримав заявлені позивачем позовні вимоги повністю.

Відповідач подав заперечення на відповідь на відзив (вх.№20286/22 від 03.10.2022).

ІІІ. Мотивувальна частина.
Обставини справи.
14.02.2007 між Департаментом забезпечення Адміністрації Державної прикордонної служби України та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕСТБУДІНВЕТ» (далі - Відповідач) укладено договір № 31-07/7 про спільну діяльність у будівництві «далі - Договір), предметом якого є спільна діяльність сторін з метою досягнення соціального ефекту: будівництва на земельній ділянці об`єкту (багатофункціонального комплексу житлових будинків з об`єктами соціальної інфраструктури та вбудовано-прибудованими приміщеннями соціально-побутового, торгівельного та адміністративного призначення, остаточна площа якого визначається згідно з проектно-кошторисною документацією), у тому числі житла для військовослужбовців та членів їх сімей, та подальшого розподілу результатів спільної діяльності відповідно до умов Договору.

Головний центр капітального будівництва та реконструкції Державної прикордонної служби України було визнано правонаступником Департаменту забезпечення Адміністрації Державної прикордонної служби України за усіма розрахунками, договірними та іншими зобов`язаннями.

Позивач є органом забезпечення Державної прикордонної служби України, створеним з метою виконання функцій замовника з будівництва, реконструкції та капітального ремонту об`єктів житлового та іншого призначення для потреб Державної прикордонної служби України та діє на підставі Положення про Головний центр капітального будівництва та реконструкції Державної прикордонної служби України, затвердженого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 28.01.2021 № ОД-7/0/8-21.

Відповідно до п. 6.1.10. Договору, Позивач в одномісячний строк після підписання Договору надає Відповідачу проект Планувально-технологічного завдання на обладнання квартир в межах діючих нормативів.

21 лютого 2022 року Позивачем на адресу Відповідача, було направлено лист від 21.02.2022 № 723/159-22-Вих з Планувально-технологічним завданням на обладнання квартир в межах діючих нормативів, з метою забезпечення отримання належного житла військовослужбовцями та членами їх сімей (а.с.21-23, т.І).

Планувально-технологічне завдання на обладнання квартир, що було надіслане позивачем відповідачу, стосується підлоги (детальне опорядження підлог у квартирах), стін та перегородки, стелі, дверей, внутрішніх інженерних мереж (вентиляції, водопостачання та каналізації, газопостачання, електрообладнання, електроосвітлення, санітарно-технічного обладнання).

У листі-відповіді від 12.05.2022 № 12/05/22-1 Відповідач зазначив, що не вбачає необхідності у здійсненні в повному обсязі внутрішніх опоряджувальних робіт, згідно Планувально-технологічного завдання на обладнання квартир, оскільки здійснення таких робіт не передбачено Договором.

Відповідач подав Висновок науково-правової експертизи щодо доктринального тлумачення та застосування окремих норм і положень законодавства України, виконаної за зверненням адвоката ОСОБА_1 на підставі законів України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та «Про наукову і науково-технічну експертизу».

Позивач подав копію Пояснювальної записки до проекту «Будівництво 1-м окремим відділом капітального будівництва Державної прикордонної служби України багатофункціонального житлового комплексу на території військової частини НОМЕР_1 на АДРЕСА_1 з вбудованими приміщеннями громадської функції та підземним паркінгом зі знесенням існуючих нежитлових будівель (будинки №№ В1, АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , К4 та К5 на генплані) ІІ черга будівництва житлові будинки №№Д1, Д2 на генплані)».

Оцінка суду.
Згідно з приписами ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Між сторонами у справі виникли права і обов`язки на підставі договору про спільну діяльність у будівництві, що за своєю правовою природою є договором підряду.

Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За положеннями ст. 1130 Цивільного кодексу України за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов`язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об`єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об`єднання вкладів учасників.

Приписами ст. 1131 Цивільного кодексу України передбачено, що договір про спільну діяльність укладається у письмовій формі. Умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та інші умови визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності.

Спір між сторонами виник щодо відмови відповідача виконувати роботи, визначені позивачем у Планувально-технологічному завданні на обладнання квартир, що будуються відповідно до договору від 14.02.2007 №31-07/7 про спільну діяльність у будівництві.

При цьому, позивач обгрунтовує обов`язок виконання відповідачем робіт з обладнання квартир відповідно до п.4.4, 4.6, 6.2.6, 10.9.2 договору.

Щодо обов`язку відповідача здійснити внутрішнє опорядження квартир у збудованих будинках, то варто проаналізувати умови укладеного між сторонами договору в цілому. Так, варто звернути увагу на предмет договору, визначений у р.2 договору: предметом договору є спільна діяльність сторін з метою досягнення соціального ефекту: будівництва на земельній ділянці обєкту (багатофункціонального комплексу житлових будинків з обєктами соціальної інфраструктури та вбудовано-прибудованими приміщеннями соціально-побутового, торгівельного та адміністративного призначення, остаточна площа якого визначається згідно з проектно-кошторисною документацією), у тому числі житла для військовослужбовців та членів їх сімей, та подальшого розподілу результатів спільної діяльності відповідно до умов договору.

Відповідно до п. 1.2. Договору Спільна діяльність - це діяльність Сторін для досягнення певної мети: будівництва об`єкту, у тому числі житла для військовослужбовців та членів їх сімей з об`єктами соціальної інфраструктури та вбудовано-прибудованими приміщеннями соціально-побутового, торгівельного, готельного та адміністративного призначення, будівництво яких заплановано Сторонами на земельній ділянці військової частини № НОМЕР_1 , загальною площею 6,0 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка передбачає розподіл результатів та ризиків цієї діяльності і регулюється цим Договором та нормативно-правовими актами України.

Відповідно до п. 6.1.10. Договору, Позивач в одномісячний строк після підписання Договору надає Відповідачу проект планувально-технологічного завдання на обладнання квартир в межах діючих нормативів.

Також, згідно з п. 6.2.6. Договору, Відповідач приймає на себе зобов`язання протягом діі Договору в повному обсязі фінансувати витрати за планом проектування та будівництво Об`єкту, а також всі інші витрати, пов`язані з будівництвом, введенням в експлуатацію і передачею об`єкту на баланс експлуатаційним організаціям та відповідно до п. 6.2.13. Договору, вирішує всі проблемні питання щодо предмету цього Договору, що виходять за межі зобов`язань Позивача по цьому Договору у межах власних повноважень.

Умовами договору від 14.02.2007 №31-07/7 сторони чітко не визначали обов`язку Товариства з обмеженою відповідальністю «Вестбудінвест» виконувати чи фінансувати виконання опоряджувальних робіт на обладнання квартир.

Відповідно до вимог ст. 50 Житлового кодексу Української РСР, жиле приміщення, що надається громадянам для проживання, має бути благоустроєним відповідно до умов даного населеного пункту, відповідати встановленим санітарним і технічних вимогам.

Додатком до листа Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 11.08.2009 № 11/23-1094 «Щодо вимог до внутрішнього опорядження у житлових будинках для громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов», затверджено Перелік вимог до внутрішнього опорядження та обладнання квартир і приміщень загального користування у житлових будинках для громадян, які відповідно законодавства потребують поліпшення житлових умов.

Як стверджує позивач, направляючи відповідачу планувально-технічне завдання на облаштування квартир, він діяв виключно в межах чинного законодавства що регулює питання санітарних та технічних вимог до житла, що в подальшому буде передано військовослужбовцям.

В момент підписання договору спільної діяльності від 14.02.2007 сторонами погоджено зміст п. 6.1.10 цього договору, відповідно до якого, Позивач в одномісячний строк після підписання Договору надав відповідачу проект планувально-технологічного о завдання на обладнання квартир в межах діючих нормативів.

Як слушно зауважив відповідач у відзиві, відповідно до п. 1.4. договору об`єкт (результат спільної діяльності за договором) - це багатофункціональний комплекс житлових будинків і об`єктами соціальної інфраструктури та вбудовано-прибудованими приміщеннями соціально-побутового, торгівельного та адміністративною призначення, остаточна площа якого визначається згідно з проектно-кошторисною документацією, який запланований сторонами до будівництва на Земельній ділянці.

Відповідно до ст. 1130 ЦК України, за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов`язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові

Таким чином, будь-які дії, шо вчиняють сторони договору, мають бути направлені на досягнення мети договору - побудова комплексу житлових будинків. Відтак, і планувально-технологічне завдання мають затверджуватися на весь комплекс, а не на дві черги будників як це зазначив позивач у своєму позові.

Варто зазначити, що завдання на проектування, додатком до якого є планово-технологічне завдання (ДБН А.2.2-3-2004) вже давно затверджене сторонами і лист 21.02.2022 № 723/159-22-Вих з Планувально-технологічним завданням на обладнання квартир є фактично пропозицією внести зміни в діючу проектну документацію.

Важливим є те, що лист від 21.02.2022 № 723/159-22-Вих з Планувально-технологічним завданням надісланий позивачем відповідачу із порушенням строку, встановленого п.6.1.10 (в одномісячний строк після підписання договору).

Крім того позивач акцентує увагу суду на тому, що спірні роботи мають бути виконані відповідачем у квартирах, призначених для передачі військовослужбовцям.
З даного приводу суд враховує аргументи відповідача та зазначає, що Договором про спільну діяльність № 31-07/7 від 14.02.2007 не передбачається передача квартир безпосередньо громадянам для проживання (військовослужбовцям в тому числі). Метою Договору спільної діяльності є здійснення будівництва Об`єкту та розподіл його між сторонами договору.

Відповідно до листа № 250І-вих-60264 від 06.08.2020 Львівська міська рада повідомила. що не встановлювала умов благоустрою жилих приміщень відповідно до ст. 50 ЖК УРСР.

Щодо Висновку в галузі права від 27.04.2021 №126/65-е, який подав відповідач, то керуючись ст.108-109 ГПК України, суд його оцінює в сукупності з іншими доказами у справі, враховуючи його консультативний зміст.

Враховуючи наведене вище у сукупності, зокрема, те, що позивач не надав належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Судові витрати.
Щодо стягнення судових витрат, то сплачений позивачем судовий збір залишається за ним.

IV. Резолютивна частина.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 219-221, 238-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:
1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати залишити за позивачем.

3. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. Апеляційну скаргу на рішення суду можна подати в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

5. Інформацію у справі, яка розглядається, можна отримати за такою веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 09.11.2022.

Суддя Козак І.Б.