РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2022Справа № 910/7646/22

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К. І., при секретарі судового засідання Сабалдаш О. В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Лагуна Плюс ЛТД"

до Фізичної особи-підприємця Галамаги Любові Григорівни

про стягнення 97 905,95 грн.

за участю представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Лагуна Плюс ЛТД" (далі - ТОВ "Лагуна Плюс ЛТД", позивач) до Фізичної особи-підприємця Галамаги Любові Григорівни (далі - ФОП Галамага Л. Г., відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 97 905,95 грн.

У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору оренди нежитлового приміщення № 2 від 01.06.2020 в частині здійснення орендарем своєчасної сплати орендних платежів, передбачених цією угодою.

У позові ТОВ "Лагуна Плюс ЛТД" просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 97 905,95 грн., пеню у сумі 4 436,95 грн., штраф у сумі 6 250,00 грн., інфляційні втрати у сумі 14 905,00 грн. та 3 % річних у сумі 2 314,00 грн., що разом становить 97 905,95 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.09.2022 за вказаною позовною заявою було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження із викликом (повідомленням) сторін, учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

У визначений законом строк відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, відзиву на позов не надав. Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Ураховуючи, що відповідач не скористався наданим йому правом у межах визначеного законом процесуального строку на подання відзиву, суд дійшов висновку про можливість вирішення спору за відсутності відзиву відповідача.

Представники сторін у судове засідання не з`явились, належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, представник позивача подав клопотання про розгляд справи без його участі, у минулому судовому засіданні позовні вимоги підтримав та обґрунтував, просив їх задовольнити.

Представник відповідача клопотання про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі до суду не подав, позиція відповідача з приводу поданого позову суду невідома.

Отже, розглянувши позовні вимоги та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Установлено, що 01.06.2020 між ТОВ "Лагуна Плюс ЛТД" (орендодавець) та ФОП Галамагою Л. Г. (орендар) був укладений договір оренди нежитлового приміщення № 2 (далі - договір оренди), за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування приміщення площею 40,00 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Віскозна, 32Б, що передається згідно акту прийому-передачі (п. 1.1).

Відповідно до п. 5.1 договору за оренду приміщень орендар сплачує орендодавцю орендну плату за кожний повний календарний місяць. Базова вартість орендної плати за місяць складає 5 000,00 грн. Орендна плата сплачується орендарем щомісячно авансом до 04 числа місяця (п. 5.2 договору). Орендар сплачує орендну плату за перший і останній місяці оренди приміщення після підписання договору на протязі 3-х днів. Подальші розрахунки проводяться згідно п. 5.2 договору (п. 5.3 договору).

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 31.05.2021 (п. 7.1).

Із матеріалів справи вбачається, що на виконання умов вказаного договору ТОВ "Лагуна Плюс ЛТД" надало ФОП Галамазі Л. Г. в оренду приміщення загальною площею 40,00 кв.м., що підтверджується актом приймання приміщення від 01.06.2020.

Згідно з ч. 1 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 6 ст. 283 ГК України).

Відповідно до ст. 286 ГК України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Як свідчать матеріали справи, відповідач з 01.06.2020 по 30.06.2022 користувався нежитловими приміщеннями, наданим йому позивачем, відтак - у орендаря виник обов`язок сплачувати орендні платежі за користування об`єктом оренди.

У своєму позові ТОВ "Лагуна Плюс ЛТД" вказувало, що об`єкт оренди не був повернутий орендарем, а тому договір оренди є пролонгованим на той самий строк, на тих самих умовах - до 31.05.2023.

Однак, суд не погоджується із такими доводами позивача та зазначає, що у пункті 7.1 договору сторони чітко визначили термін дії договору - до 31.05.2021, без автоматичного продовження його на 1 рік на тих самих умовах. Отже, договір оренди № 2 від 01.06.2020 припинив свою дію 31.05.2021.

Разом з тим, судом встановлено, що фактично орендар продовжує користуватися вказаним майном без договору, оскільки на час розгляду справи акт про повернення майна з оренди позивач не надав.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач у період з 01.06.2020 по 31.05.2021 користувався об`єктом оренди на підставі договору оренди, а у період з 01.06.2021 по 30.06.2022 - без оформлення договірних відносин.

Також матеріали справи свідчать, що відповідач взяті на себе зобов`язання щодо сплати орендних платежів в сумі 60 000,00 грн. за період з 01.06.2020 по 31.05.2021 та в сумі 65 000,00 грн. за період з 01.06.2021 по 30.06.2022 (що разом становить 125 000,00 грн.) виконав неналежним чином, а саме: орендну плату за період з 01.06.2020 по 31.05.2021 сплатив у сумі 25 000,00 грн., а за період з 01.06.2021 по 30.06.2022 - у сумі 30 000,00 грн., що разом становить 55 000,00 грн.

Таким чином встановлено, що у відповідача виникла заборгованість за договором оренди у загальній сумі 70 000,00 грн., що підтверджується наявним у матеріалах справи актом звірки взаємних розрахунків за період з 01.06.2020 по 30.06.2022.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки відповідач доказів, які підтверджують сплату оренди у заявлений період суду не надав, доводів позивача не спростував, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з ФОП Галамаги Л. Г. основної заборгованості у сумі 70 000,00 грн. є правомірними та такими, що підлягають задоволенню у вказаному розмірі.

Крім суми основного боргу позивач також просив стягнути з відповідача пеню у сумі 4 436,95 грн., нараховану за період з 04.02.2022 по 01.08.2022, та штраф у сумі 6 250,00 грн. за прострочення зобов`язання.

Частиною 1 ст. 229 ГК України передбачено, що учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов`язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов`язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Як вбачається з п. 6.3 договору, сторони домовились, що за прострочення сплати оренди орендар сплачує орендодавцю пеню у розмірі облікової ставки НБУ від суми несплаченої чи несвоєчасно сплаченої орендної плати за кожний день прострочення.

Суд, перевіривши доводи позивача у цій частині, дійшов висновку, що у стягненні пені необхідно відмовити, оскільки договір оренди припинився 31.05.2021, а значить припинилась дія умови про стягнення пені, яку позивач нарахував за період з 04.02.2022 по 01.08.2022, тобто після закінчення дії договору.

Стосовно стягнення штрафу у сумі 6 250,00 грн., що був нарахований у розмірі 5 % від суми оренди 125 000,00 грн. за період з 30.06.2020 по 30.06.2022, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно з п. 6.4 договору у випадку невиконання чи неналежного виконання прийнятих на себе зобов`язань за договором, орендар сплачує орендодавцю штраф у розмірі 5 % від суми цього договору.

Оскільки судом вже були встановлені порушення зобов`язання зі сплати оренди з боку відповідача, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення штрафу є правомірною.

Проте, суд вважає, що нарахування штрафу має здійснюватись на суму орендних платежів (заборгованість), що виникла під час дії договору, та з урахуванням строку дії договору (в тому числі - про нарахування штрафу - до 31.05.2021), тобто на суму 60 000,00 грн. Провівши власний перерахунок розміру штрафних санкцій, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню штраф у сумі 3 000,00 грн., тобто у меншій сумі, ніж просить позивач.

Крім того, за прострочене зобов`язання позивач просив стягнути з відповідача інфляційні втрати у сумі 14 905,00 грн. та 3 % річних у сумі 2 314,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок заявлених матеріальних втрат, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягають стягненню 3 % річних у сумі 2 314,00 грн. та інфляційні втрати у сумі 8 325,00 грн., тобто у меншій сумі, у зв`язку з неправильним застосуванням позивачем індексу інфляції за період з січня 2021 по червень 2021.

За таких обставин позов ТОВ "Лагуна Плюс ЛТД" підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, заявлених позивачем у вигляді судового збору на суму 2 481,00 грн. та витрат на правничу допомогу на суму 10 000,00 грн., суд виходить з такого.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ст. 126 ГПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

У даному випадку на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу у сумі 10 000,00 грн. заявник надав копії: договору про надання правової допомоги № 10/07/22 від 10.07.2022, укладеного між ТОВ "Лагуна Плюс ЛТД" та ФОП Котвицьким Є. О. (адвокатом), ордеру на представництво інтересів позивача в суді (серія АА № 0022380 від 30.09.2022), акту наданих послуг № 1 від 29.07.2022 на суму 10 000,00 грн., платіжного доручення № 1203 від 29.07.2022 на суму 10 000,00 грн., банківських виписок з рахунку позивача на вказану суму.

Дослідивши надані позивачем докази, суд вважає їх достатніми для підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомогу та такими, що відповідають критерію розумності та адекватності, враховуючи категорію та ступінь складності справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, участь його у судових засіданнях під час розгляду справи. За таких обставин суд вважає, що вимога про стягнення судових витрат, понесених позивачем на правничу допомогу у сумі 10 000,00 грн., є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 129 ГПК України суд покладає вказані витрати разом із судовим збором, що становить 2 481,00 грн. на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог у зв`язку із частковим задоволенням позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73-79, 129, 236-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Лагуна Плюс ЛТД" до Фізичної особи-підприємця Галамаги Любові Григорівни про стягнення заборгованості у сумі 97 905,95 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Галамаги Любові Григорівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лагуна Плюс ЛТД" (02217, м. Київ, вул. М. Закревського, 20, адміністративно-побутова будівля, літера А, ідентифікаційний код 35428891) заборгованість у сумі 70 000 (сімдесят тисяч) грн. 00 коп., штраф у сумі 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп., інфляційні втрати у сумі 8 325 (вісім тисяч триста двадцять п`ять) грн. 00 коп., 3 % річних у сумі 2 314 (дві тисячі триста чотирнадцять) грн. 00 коп., витрати на правничу допомогу у сумі 8 542 (вісім тисяч п`ятсот сорок дві) грн. 79 коп. та судовий збір у сумі 2 119 (дві тисячі сто дев`ятнадцять) грн. 47 коп.

У решті вимог - відмовити.

Вступна та резолютивна частини рішення ухвалені в нарадчій кімнаті в судовому засіданні 1 листопада 2022 року.

Повний текст рішення складений 8 листопада 2022 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К. І.