ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2022 року м.Дніпро Справа № 904/9243/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)

суддів: Антоніка С.Г., Іванова О.Г.

при секретарі судового засідання Бурчак А.Ю.

Представники сторін:

Представник скаржника: Супрун П.О., посвідчення №О 054;

Представник відповідача: Тищенко Т.А., довіреність №130/2022 від 31.03.2022р.;

Вільний слухач: Симонович А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно - офісний центр "Інсток" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.08.2022 (повний текст складено та підписано 22.08.2022 суддя Загинайко Т.В.) у справі №904/9243/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно - офісний центр "Інсток" (49083, м. Дніпро, вул. Богдана Хмельницького, 4; ідентифікаційний код 25535222)

до Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" (49107, м. Дніпро, Запорізьке шосе, 22; ідентифікаційний код 23359034)

про визнання неправомірним донарахування плати за необліковане споживання електричної енергії та відшкодування збитків

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельно - офісний центр "Інсток" звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх.№8695/21 від 30.11.2021) до відповідача - Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" про визнання неправомірним донарахування плати за необліковане споживання електричної енергії та відшкодування збитків у якій просить: - визнати неправомірними дії Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» по перерахунку вартості електричної енергії за необліковане споживання за наступними рахунками:

- рахунок №111/1083/8-654/7/1 від 01.08.2020 на суму12 633 грн. 30 коп.;

- рахунок № 83 від 28.02.2021 на суму 5 852 грн. 58 коп. за грудень 2019 року;

- рахунок № 81 від 28.02.2021 на суму 7 443 грн. 34 коп. за січень 2020 року;

- рахунок № 82 від 28.02.2021 на суму 8 388 грн. 14 коп. за лютий 2020 року;

- рахунок № 84 від 28.02.2021 на суму 6 274 грн. 87 коп. за березень 2020 року;

- рахунок № 85 від 28.02.2021 на суму 6 717 грн. 71 коп. за квітень 2020 року; всього на суму 47 309 грн. 94 коп.;

- стягнути з Акціонерного Товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно - офісний центр "Інсток" 47 309 грн. 94 коп. - збитків.

Також просив стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.08.2022 у справі №904/9243/21 відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Приймаючи рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що у матеріалах справи містяться копії актів прийому-передачі товарної продукції (електроенергії), переданої через межі АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" в мережі Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно - офісний центр "Інсток", з яких вбачається, що при визначенні обсягу електричної енергії, спожитої споживачем, було застосовано розрахунковий коефіцієнт обліку 1, замість коефіцієнту обліку 30, передбаченого умовами Договору .

Вказані акті прийому-передачі товарної продукції підписані повноважною особою споживача за допомогою електронного цифрового підпису з зазначенням дати підписання.

Зазначення неправильного розрахункового коефіцієнту 1 замість коефіцієнту 30, передбаченого умовами Договору, призвело до заниження обсягу електроенергії, спожитої об`єктом споживача "Адміністративна будівля" у 30 разів.

Після виявлення помилки у розрахунках обсягу електроенергії, спожитої позивачем, відповідачем був виконаний перерахунок обсягу електроенергії спожитої позивачем з застосуванням розрахункового коефіцієнту 30, який передбачений умовами Договору та сформовані додаткові рахунки для оплати послуг з розподілу електричної енергії, наданих відповідно до умов Договору за період з жовтня 2018 року по червень 2020 року.

Отже, вбачається, що відповідач належним чином виконував умови Договору, позивач же не сплатив вартість розподілу електричної енергії у повному обсязі. Таким чином, оплата рахунків, у яких визначений обсяг спожитої електричної енергії, без урахування розрахункового коефіцієнту, застосування якого передбачено Додатком №4 до Договору, не є належним виконання позивачем зобов`язання у відповідності з умовами Договору, а тому не є підставою для припинення зобов`язання по оплаті спожитої електричної енергії у повному обсязі, як то передбачено умовами Договору, укладеному сторонами. Рахунки на оплату з неправильно вказаною сумою до оплати не скасовують умов Договору щодо застосування у розрахунках між сторонами розрахункового коефіцієнту 30, а також не змінюють цих умов Договору. Неправильно зазначена у рахунках сума для оплати за надані послуги, не звільняє позивача від обов`язку оплатити отримані послуги у повному обсязі, відповідно до умов укладеного Договору, а тому відмова позивача сплатити за обсяг електричної енергії, який йому реально розподілено, є дією, яка порушує право відповідача на отримання плати за надані послуги у рамках здійснення його господарської і підприємницької діяльності.

Тому вимога до позивача про належне виконання умов договору не є неправомірною дією. За наявності у позивача здійснених витрат у сумі 47 309 грн. 94 коп. відсутня у даному випадку протиправна поведінка відповідача.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельно - офісний центр "Інсток" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

- в рахунках № 83 на суму 5 852,58 гр. за грудень 2019 року, № 81 на суму 7 443,34 гр. за січень 2020 року, № 82 на суму 8 388,14 гр. за лютий 2020 року, рахунок № 84 на суму 6 274,87 гр. за березень 2020 року, рахунок № 85 на суму 6 717,71 гр. за квітень 2020 року зазначено, що це рахунок за фактично розподілену електроенергію, крім того вони датовані 28 лютим 2021 року (т.1 а.с. 35, 36, 37, 39). Таким чином, вказані рахунки не містять даних, що це перерахунок, вони не є ані вимогою, ані розрахунком суми заборгованості (донарахуванням) за спожитий раніше обсяг електроенергії. Вказані рахунки Відповідач надіслав Позивачу 09.03.2021, через 10 місяців з моменту виникнення, нібито, заборгованості.

Також, вищенаведені обставини справи спростовують висновок суду про те, що після виявлення своєї помилки у розрахунках обсягу електроенергії, спожитої Позивачем, Відповідачем був виконаний перерахунок обсягу електроенергії спожитої Позивачем з застосуванням розрахункового коефіцієнту 30 та сформовані додаткові рахунки для оплати послуг з розподілу електричної енергії, наданих відповідно до умов Договору за період з грудня 2019 року по червень 2020 року.

- суд першої інстанції всупереч наявним в матеріалах справи доказам дійшов висновку, що це є недоврахована електрична енергія, в той час як не сплачена споживачем (Позивачем) електрична енергія в розрахунковий період і виявлена оператором (Відповідачем) після проведення розрахунків, відповідно до п. 1.1.2 ПРРЕЕ відноситься до необлікованої електричної енергії.

- наявні в матеріалах справи акти прийняття-передавання товарної продукції за грудень 2019 року- січень, лютий, березень, квітень, травень 2020 року підтверджують, що Позивач виконав свої обов`язки по оплаті, у вказаний Відповідачем період, в повному обсязі у строк встановлений договором (т.1 а.с. 43, 47, 51, 55, 59, 61). По-перше, обов`язки споживача з оплати облікованої електричної енергії у розрахунковий період були належним чином виконані у встановлений додатком № 4 розрахунковий період для визначення обсягу спожитої електроенергії, який становить один місяць, а саме з 24 числа попереднього календарного місяця по 23 число поточного календарного місяця включно. По-друге, що ані в рахунках, ані в Актах про прийняття- передавання товарної продукції, ані в Актах надання послуг з розподілу електричної енергії не має графи, в якій зазначається коефіцієнт трансформації.

- наявні в матеріалах справи докази доказують, що: Акти про фіксацію показів приладів обліку станом на 24.09.2018, 01.08.2020, які складені власною автоматизованою системою Відповідача - АС ППКО (v. 1.0.0), за першим підписом його уповноваженої особи, що підтверджують зазначені на Актах фіксації показів приладів обліку дати та час з точністю до секунд у електронних підписах (т.1 а.с. 153-154).

- суд першої інстанції проігнорував вищенаведені докази, обґрунтував своє рішення належним виконанням Відповідачем умов договору про постачання електричної енергії та всупереч матеріалам справи дійшов висновку, що вимога Відповідача до контрагента (Позивача) про, нібито, належне виконання умов договору не є неправомірною дією. Проте, вказані висновки суду не відповідають наявним в матеріалах справи доказам, які спростовують таке твердження. Відповідач, визнавши, що допустив помилки в розрахунках повинен був діяти та визначити заборгованість в порядку, передбаченому розділом VIII. Правил роздрібного ринку електричної енергії «Порядок розгляду звернень, скарг, претензій та актів про порушення цих Правил».

- не застосування судом першої інстанції правових норм, які підлягали застосуванню, призвело до незаконного висновку про визнання дій Відповідача правомірними та відмови в задоволенні позовних вимог.

- відмовляючи в задоволенні позовної вимоги, щодо відшкодування збитків, суд першої інстанції послався на те, що у здійснені Позивачем витрат в сумі 47 309 грн. 94 коп. відсутня у даному випадку протиправна поведінка відповідача. Однак, такий висновок суду спростовується наступним. Згідно з платіжним дорученням від 25.11.2021 №761, Позивачем було сплачено Відповідачу суму 47 309 грн. 94 коп., що зазначена у вимогі (попередженні) від 15.11.2021 №48857/1001 (т.1 а.с. 32). Ці витрати були здійснені Позивачем одночасно з оплатою рахунку за лютий 2021 року, у зв`язку з тим, що Відповідач здійснив донарахування у спосіб, який не передбачений Договором і нормативними актами, тобто в в результаті протиправних дій.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

У відзиві на апеляційну скаргу Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" вказує, що:

- повноважна особа Відповідача, знаючи, що умовами Договору передбачений розрахунковий коефіцієнт обліку 30 оскільки, раніше саме цей коефіцієнт Позивач вказував у актах, підписала акти прийому-передачі товарної продукції (електроенергії) з розрахунковим коефіцієнтом 1. замість правильного розрахункового коефіцієнту 30. який передбачений умовами Договору.

Після виявлення помилки у визначенні обсягу спожитої електроенергії. Оператор системи розподілу п`ять разів викликав Споживача на засідання комісії з розгляду спірних питань стосовно нарахувань за послуги з розподілу електричної енергії. ОСР намагався домовитися зі Споживачем стосовно оплати у повному обсязі наданих послуг з розподілу електричної енергії, пропонуючи йому різні варіанти оплати заборгованості за період з жовтня 2018 по червень 2020. у тому числі, й графік погашення заборгованості з розстроченням оплати на певний період.

За підсумками перемовин Сторони згоди не дійшли, тому, після закінчення безрезультатних перемовин Споживачу були виставлені рахунки на оплату наданих послуг, за неоплату яких було направлено попередження про припинення розподілу електричної енергії.

- дії Відповідача щодо виставлення додаткових рахунків на оплату послуг з розподілу електричної енергії відповідають вимогам чинного законодавства у сфері електроенергетики та умовам типового публічного договору споживача надання послуг з розподілу електроенергії.

- акти сформовані власною автоматизованою системою Відповідача АС ППКО за першим підписом уповноваженої особи Відповідача, що підтверджують зазначені на актах фіксації показів приладів обліку дати та час з точністю до секунд в електронних підписах.

У відповідача відсутня автоматизована система АС ППКО. на яку посилається Позивач. Абревіатура ППКО розшифровується, як постачальник послуг комерційного обліку, яким є Відповідач. А вказані акти про фіксацію показів приладів обліку підписані лише директором Охріменком С. В., за допомогою електронного цифрового підпису і не підписані представником ОСР. Зважаючи на вищевикладене, та на умови Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, вважаємо, що саме Позивачем надавалися дані про покази приладів обліку разом з зазначенням неправильного розрахункового коефіцієнта.

- доводи Позивача про те. що Відповідач, при проведенні донарахувань. діяв у спосіб, не передбачений ні умовами Договору, ні нормами чинного законодавства, не відповідають дійсності.

- Позивач не поніс ніяких втрат, що виражалися у знищенні чи пошкодженні його наявного майна, а також додаткових витрат, спрямованих на відновлення пошкодженого майна І тому подібних витрат, які. за своєю правовою природою, у відповідності до положень ст. 22 Цивільного кодексу України, глави 25 Господарського кодекс) України, відносяться до збитків. Не може йти мова про наявність у Позивача збитків, які підлягають відшкодуванню Відповідачем.

- у розрахункових періодах з грудня 2019 по червень 2020 обсяг споживання електроенергії знаходився у межах від 238 до 450 кВт*год у розрахунковому періоді.

У розрахункових періодах з липня по грудень 2020 обсяг споживання електричної енергії різко виріс і знаходився у межах від 10.5 тис. до 36.5 тис. кВт*году розрахунковому періоді.

Зазначений графік наочно демонструє незастосування розрахункового коефіцієнту у розрахунках між Сторонами у періоді з жовтня 2018 по червень 2020

- відповідно до норм чинного законодавства та сталої судової практики. Позивач повинен сплатити за весь обсяг розподіленої йому електроенергії, тобто, сплатити за надані йому послуги у повному обсязі.

Відповідач вважає, що господарським судом правильно застосовані норми матеріального права, які підлягають застосуванню у нашому спірному випадку.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Ухвалою суду від 19.09.2022 витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи № 904/9243/21. Відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно - офісний центр "Інсток" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.08.2022 у справі №904/9243/21 до надходження матеріалів даної справи з Господарського суду Дніпропетровської області.

23.09.2022 до Центрального апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 904/9243/21.

Ухвалою суду від 26.09.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно - офісний центр "Інсток" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.08.2022 у справі №904/9243/21. Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 24.10.2022 о 12:20 годин.

24.10.2022 у судовому засіданні, за частю представників сторін, оголошено вступну та резолютивну частину постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

Між Відкритим акціонерним товариством "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" (правонаступником якого є Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі", позивач), як постачальником, та позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельно - офісний центр "Інсток", як споживачем, було укладено Договір про постачання електричної енергії від 19.11.2002 № 1083/8-654, який в подальшому було викладено в редакції Додаткової угоди від 14.07.2008 №1/640 (надалі - Договір) (т.1, а.с. 99 - 106).

Пунктом 4 Додатку 4 до Договору "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії" визначено, що на об`єкті "офісне приміщення" знаходиться трансформатор струму 150/5 з розрахунковим коефіцієнтом 30 (т.1, а.с. 104-105).

На однолійній схемі електропостачання об`єкта споживача, яка наведена у Додатку 10 до Договору, зображено трансформатор струму 150/5 (т.1, а.с. 106).

Вищевказані Додатки до Договору підписані представниками постачальника та споживача та скріплені печатками сторін.

Матеріали справи містять копію акту від 24.07.2020 №309565 технічної перевірки засобів обліку електричної енергії до 3000В, складений представником позивача за участю представника споживача, згідно якого засоби обліку придатні до експлуатації в якості розрахункових, а також копії спірних рахунків від 01.08.2020 №111/1083/8-654/7/1, від 28.02.2021 №83, від 28.02.2021 №81, від 28.02.2021 №82, від 28.02.2021 №84 та від 28.02.2021 №85, які було виставлено позивачу у зв`язку із здійсненим відповідачем перерахунком вартості обсягу електричної енергії, спожитої споживачем.

Міститься у матеріалах справи і спрямована позивачу копія попередження відповідача від 15.11.2021 №48857/1001 про припинення розподілу електричної енергії споживачу, у якому повідомлено споживача про припинення постачання електричної енергії у зв`язку з несплатою споживачем заборгованості за розподіл електроенергії за фактичне споживання з грудня 2019 по червень 2020 р. згідно наданих рахунків.

Згідно з платіжним дорученням від 25.11.2021 №761, позивачем було сплачено відповідачу суму 47 309 грн. 94 коп., що зазначена у вимозі (попередженні) від 15.11.2021 №48857/1001 (а.с. 32).

Позивач не погодився з оплатою заборгованості, яка виникла у зв`язку з зазначеним перерахунком та неодноразово звертався до відповідача з претензіями з запереченнями щодо здійсненого перерахунку.

Зазначене в подальшому стало причиною звернення позивача до суду з вимогами про визнання неправомірними дій Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» по перерахунку вартості електричної енергії за рахунками від 01.08.2020 №111/1083/8-654/7/1, від 28.02.2021 №83, від 28.02.2021 №81, від 28.02.2021 №82, від 28.02.2021 №84 та від 28.02.2021 №85 та стягнення збитків у вигляді сплаченої позивачем суми у розмірі 47 309 грн. 94 коп.; відповідач проти позовних вимог заперечує.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного:

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами спраи 14.07.2008 між сторонами укладено додаткову угоду №1/640 до договору про постачання електричної енергії від 19.11.2002 №1083/8-654, відповідно до умов якої ВАТ ЕК Дніпрообленерго (правонаступник - АТ Дніпровські електромережі, постачальник) та ТОВ ТОЦ Інсток (споживач) виклали договір про постачання електричної енергії від 19.11.2002 №1083/8-654 в наступні редакції.

Постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 72 кВт, величини якої по площадках вимірювання та точках продажу визначені Додатком Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. (Розділ 1 договору).

У п.2.3.3. договору сторони погодили, що споживач зобов`язаний оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами Додатку Порядок розрахунків та Додатку Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії.

Згідно п.4.2.1. договору за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3.-2.3.4. цього договору, з порушенням термінів, визначених відповідним додатком, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі 0,1% від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в той період, враховуючи день фактичної оплати.

Відповідно до п.4.2.5. договору споживач не несе відповідальності перед постачальником відповідно до пунктів 4.2.1-4.2.4. цього договору, якщо доведе, що порушення виникли з вини постачальника або внаслідок дії обставин непереборної сили.

Згідно п. 5.1. договору для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік споживач не пізніше 1 жовтня поточного року надає постачальнику відомості про обсяги очікуваного споживання електричної енергії за формою Додатку Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачам; споживачі, які розраховуються за електричну енергію за тарифами диференційованими періодами часу, та споживачі постачальників за нерегульованим тарифом, електроустановки яких обладнані засобами диференційного (погодинного) обліку електричної енергії, додатково подають відомості про заявку величини споживання електричної потужності у години контролю максимального навантаження енергосистеми на відповідні розрахункові періоди; у разі потреби постачальник може вимагати від споживача надання обґрунтування очікуваного обсягу споживання; у разі неподання споживачем зазначених відомостей у встановлений термін обсяги очікуваного споживання електричної енергії (потужності) на наступний рік установлюються постачальником на рінні фактичного споживання відповідних періодів поточного року; узгоджені сторонами обсяги очікуваного споживання електричної енергії та заявлені величини споживання електричної потужності оформлюються Додатками Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачам і Обсяги споживання електричної потужності Споживачеві як договірні величини.

Відповідно до п. 5.2. договору договірні величини споживання електричної потужності на розрахунковий період визначаються для споживача на години контролю максимального навантаження енергосистеми окремо для кожної площадки вимірювання з приєднаною потужністю 150 кВт і більше та середньомісячним споживанням 50000 кВт-год. і більше (за підсумком минулого року), виходячи із установленого енергосистемою завдай і IV-щодо граничного споживання електричної потужності і доводяться постачальником до відома споживача письмовим повідомленням не пізніше ніж за 10 днів до початку розрахункового періоду.

Згідно п.9.8. цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 14.01.2009.

Відповідно до п. 9.8.1. договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну договору жодної із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (т. 1 а.с. 99-103).

У п.4 Додатку № 4 до цього Договору Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії визначено, що на об`єкті офісне приміщення знаходиться трансформатор струму 150/5 з розрахунковим коефіцієнтом 30 (а.с.105).

На однолінійній схемі електропостачання об`єкта Споживача, яка наведена у Додатку 10 Загальна схема електропостачання (підписаний сторонами 11.04.2011) до договору зображено трансформатор струму 150/5 (а.с.106).

Таким чином, сторони, зокрема Позивач, був обізнаний про наявність на своєму об`єкті трансформатору струму 150/5 , в зв`язку із чим при розрахунках за електроенергію, спожиту електроустановками адміністративної будівлі, відповідно до п. 2.3.3. договору, має застосовуватися розрахунковий коефіцієнт 30.

У відповідності до вимог частини 1 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, як обставина яка не потребує доказування, сторонами визнано той факт, що позивач до жовтня 2018 року і з липня 2020роу в Актах про фіксацію приладів обліку у графі Коефіцієнт обліку за об`єктом Адміністративна будівля виставляв коефіціент 30 , а в період з жовтня 2018року по липень 2020року виставляв коефіцієнт 1 замість 30.

У зв`язку із зазначенням неправильного розрахункового коефіцієнту 1 замість коефіцієнту 30, передбаченого умовами договору, відбулося заниження обсягу електроенергії, фактично спожитої на об`єкті Споживача - Адміністративна будівля.

В подальшому Позивачем було прийнято вищевказані Акти про фіксацію приладів обліку до розрахунків та виставлено Відповідачу до оплати рахунки з неправильно визначеним обсягом спожитої електроенергії, а відповідно із заниженою вартістю. Лише 24.07.2020 при проведенні технічної перевірки об`єкта споживача було підтверджено наявність трансформаторів струму 150/5 (т.1 а.с. 33). Таким чином була виявлена помилка у застосуванні розрахункового коефіцієнту при визначенні обсягу електроенергії, спожитої об`єктом споживача Адміністративна будівля.

Предметом позову є, в тому числі, вимога матеріально правова вимога про визнання неправомірним дій Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» по перерахунку вартості електричної енергії за необліковане споживання за наступними рахунками:

- рахунок № 83 від 28.02.2021 на суму 5 852 грн. 58 коп. за грудень 2019 року;

- рахунок № 81 від 28.02.2021 на суму 7 443 грн. 34 коп. за січень 2020 року за січень 2020року;

- рахунок № 82 від 28.02.2021 на суму 8 388 грн. 14 коп. за лютий 2020 року за лютий 2020року;

- рахунок № 84 від 28.02.2021 на суму 6 274 грн. 87 коп. за березень 2020 року;

- рахунок № 85 від 28.02.2021 на суму 6 717 грн. 71 коп. за квітень 2020 року; всього на суму 47 309 грн. 94 коп.;

- рахунок №111/1083/8-654/7/1 від 01.08.2020 на суму12 633 грн. 30 коп. за травень, червень, липень 2020р..

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Укладений сторонами договір про постачання електричної енергії від 19.11.2002 №1083/8-654 за своїм змістом є договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу.

Доказів розірвання договору у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, або визнання недійсним договору внаслідок недодержання сторонами в момент його вчинення вимог чинного законодавства України, сторонами у справі не надано.

Статтею 714 Цивільного кодексу України встановлено, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язаний оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до положень ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України пропущенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно п. 1. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018, в редакції станом на час існування спірних правовідносин, ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами.

Учасниками роздрібного ринку є: електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби. Ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.

Розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів (п.4.1.).

Послуги з розподілу або передачі електричної енергії оплачуються відповідно до умов договору споживача з електропостачальником або споживачем, або електропостачальником на зазначений у відповідних договорах поточний рахунок оператора системи ( п.4.2.).

Дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг ( п.4.3.).

Отже, зважаючи на положення п. 6 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018, Договір про постачання електричної енергії № 1083/8-654 від 19.11.2002 продовжує свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості/переплати за цим договором з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю/переплатою, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії.

Крім того, п. 9.5. Договору про постачання електричної енергії № 1083/8-654 від 19.11.2002 передбачено, що всі зміни та доповнення до цього договору оформлюються письмово, підписуються уповноваженими особами та скріплюються печатками сторін.

Частиною 1 ст. 651 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п.5.5.5 Правил споживач електричної енергії зобов`язаний, зокрема, сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Зі змісту ст. ст. 526, 598, 599 ЦК України, ст. 202, 203 ГК України вбачається, що зобов`язання припиняється лише у разі його виконання належним чином, відповідно до умов Договору, норм чинного законодавства та прийняття виконання управненою стороною.

Відповідач зазначає, що виявив помилку при визначенні обсягу електроенергії, поставленої Позивачеві у жовтні 2018 року липні 2020 року. З`ясувалося, що в цей період, при визначенні обсягу електроенергії, спожитої Відповідачем, не застосовувався розрахунковий коефіцієнт трансформації 30, передбачений умовами Договору.

Відтак, Позивач належним чином повинен виконати умови в частині оплати спожитої електроенергії з урахуванням розрахункового коефіцієнту 30, який застосовується у разі наявності трансформаторів 150/5 на об`єкті Споживача.

Однак, Позивач відмовляється віконувати зобов`язання за Договором належним чином, сплатити за спожиту ним електричну енергію у повному обсязі, з урахуванням розрахункового коефіцієнту. Тому, зобов`язання Споживача по оплаті у повному обсязі спожитої ним електроенергії не є припиненим, а Постачальник має право вимагати його належного виконання.

Доводи апелянта про належне та в повному обсязі виконання ним умов договору щодо оплати рахунків у строк, встановлений умовами Договору, та виконання ним зобов`язань по Договору, є безпідставними, оскільки розрахунок, був здійснений Відповідачем без урахування розрахункового коефіцієнту трансформації 30, застосування якого передбачено умовами Додатку 4 до Договору про постачання електричної енергії.

В абзаці 2.1. п. 2.2 Додатку № 3 «Порядок розрахунків», на який посилається Відповідач в апеляційній скарзі, зазначено, що остаточний розрахунок повинен бути проведений згідно з умовами цього договору.

Отже, розрахунок, проведений Відповідачем, не відповідає умовам Договору, не є остаточним і не припиняє зобов`язання Позивача по оплаті спожитої електроенергії у повному обсязі.

Не відповідає дійсності та умовам Договору твердження заявника апеляційної скарги про те, що тільки Відповідач несе відповідальність за визначення обсягу електричної енергії, спожитої Споживачем.

Так, п. 7.6 Договору визначено, що на підставі показів засобів обліку електричної енергії та умов Додатка «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії» оформлюються такі документи, зокрема, «Акт про використану електричну енергію» (форма наведена у додатку до договору).

Крім цього, відповідно до пункту 13.1 Додатку № 4 «Порядок розрахунків» , у разі використання Споживачем веб-сервісу «Особистий кабінет», який розміщено на веб-сайті Оператора системи розподілу для внесення в базу даних у встановлені Договором строки показів засобів обліку за розрахунковий періоді автоматично формується автоматичний звіт Споживача та рахунок…

Зі змісту вищенаведених пунктів Договору вбачається, що не тільки Постачальник, але й Споживач повинен визначати обсяг спожитої ним електричної енергії.

На підставі викладеного, з огляду на те, що матеріали справи свідчать про наявність в загальній схемі електропостачання та графіку зняття показів засобів обліку електричної енергії (додатки до договору) трансформатора струму 150/5 з розрахунковим коефіцієнтом 30, споживач (Позивач) в період з грудня 2019 року по липень 2020 року, включно, зобов`язаний був оплачувати використану електричну енергію з урахуванням коефіцієнту обліку 30, чого ним зроблено не було, внаслідок чого ним було сплачено за фактично спожитку електроенергію суму меншу, ніж потрібно.

Оскільки різниця у розмірі фактично сплаченої електричної енергії і розміром, який відповідач мав сплатити за умови використання коефіціенту обліку 30 співпадають і становлеять 47 309,44 грн, доводи апеляційної скарги в частині помилковості висновків суду першої інстанцїі щодо відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення 47 309 грн. 94 коп. через відсутність протиправної поведеніки відповідача відхиляються як такі, що грунтуються на хибному тлумаченні апелянтом норм матеріального права, які регулюють порядок стягення заподіяної шкоди.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частин 1, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Під час розгляду справи, колегією суддів не встановлено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення та неправильного застосування норм матеріального права.

З урахуванням вищевикладеного, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.08.2022 у справі №904/9243/21 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно - офісний центр "Інсток" на нього, відповідно, підлягає залишенню без задоволення.

Розподіл судових витрат:

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги у сумі 6 810,00 грн. (т. 2 а.с. 47) покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно - офісний центр "Інсток" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.08.2022 у справі №904/9243/21 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.08.2022 у справі №904/9243/21 залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору у сумі 6 810,00 грн. покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельно - офісний центр "Інсток" (49083, м. Дніпро, вул. Богдана Хмельницького, 4, ).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку в строки передбачені ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено 03.11.2022

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя С.Г. Антонік

Суддя О.Г. Іванов