ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.11.2022 м. Івано-ФранківськСправа № 909/769/22

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

суддя Рочняк О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін матеріали справи

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго"

вул. Індустріальна, 34, м. Івано-Франківськ, 76014

ел. пошта:

представник позивача: Іванишин Василь Іванович

вул. Індустріальна, 34, м. Івано-Франківськ, 76014

ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1

до відповідача: Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району

вул. Національної Гвардії, 14-Г, 76014

про стягнення заборгованості в сумі 1 024 659 грн 88 коп.

ВСТАНОВИВ: Приватне акціонерне товариство "Прикарпаттяобленерго" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району про стягнення заборгованості в розмірі 1 024 659 грн 88 коп., з яких: 909 650 грн 50 коп. - заборгованість за надання послуг з розподілу електричної енергії, 115045 грн 38 коп. - заборгованість за перетікання реактивної електроенергії.

Відповідно до ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 26.09.2022, суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; постановив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановив строк для надання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечення.

Копії ухвали від 26.09.2022, направлені сторонам за юридичними адресами, вказаними в позовній заяві, що відповідають відомостям з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, отримано позивачем 29.09.2022, а відповідачем 05.10.2022, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень.

18.10.2022 до відділу документального забезпечення, канцелярії суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву №11/1502 від 10.10.2022 (вх.№13916/22).

07.11.2022 до відділу документального забезпечення, канцелярії суду від позивача надійшло клопотання про стягнення витрат на професійну правову допомогу.

Заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін від учасників справи до суду не надходило.

ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Позиція позивача: позовні вимоги мотивовано тим, що внаслідок неналежного виконання відповідачем договірних зобов`язань в частині здійснення оплати послуг з розподілу електричної енергії та перетікання реактивної електроенергії за період з січня по грудень 2021 року виникла заборгованість по оплаті наданих послуг в розмірі 1 024 659 грн 88 коп., з яких: 909 650 грн 50 коп. - заборгованість за надання послуг з розподілу електричної енергії, 115045 грн 38 коп. - заборгованість за перетікання реактивної електроенергії, яку позивач просить стягнути з відповідача.

Позиція відповідача: у відзиві на позов відповідач суму заборгованості розмірі 1024659 грн 88 коп. визнав, однак вказав про відсутність бюджетного фінансування.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, давши оцінку доказам у відповідності до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, які мають значення для справи, суд встановив таке.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

09.02.2012 між Приватним акціонерним товариством «Прикарпаттяобленерго» (далі - Оператор системи розподілу, ОСР, позивач) та Івано-Франківською квартирно-експлуатаційною частиною району (далі - Споживач, Івано-Франківська КЕЧ району, відповідач) укладено договір про постачання електричної енергії №2012/276.

З 01.01.2019 Приватне акціонерне товариство «Прикарпаттяобленерго», як оператор системи розподілу на підставі виданої НКРЕКП ліцензії на провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності, а саме, на території Івано-Франківської області (Постанова НКРЕКП від 16 листопада 2018 року № 1443) надає послуги відповідачу з розподілу електричної енергії.

Відповідно до п.2 Постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

Відповідно до п.6 цієї Постанови НКРЕКП до укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, який укладається зі споживачем, договірні відносини між споживачем та суб`єктом господарювання, що провадить діяльність з розподілу електричної енергії на підставі ліцензії з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами (або ОСР як правонаступником за договорами про користування електричною енергією та договорами про постачання електричної енергії), урегульовуються окремими положеннями діючих договорів про користування електричною енергією або договорів про постачання електричної енергії (у частині взаємовідносин споживача і електророзподільної організації), які не суперечать вимогам чинного законодавства у сфері електроенергетики. Зокрема сторони керуються вимогами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) з питань потужності, якості електроенергії, окремих процедурних питань тощо. У разі виникнення суперечності між нормами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) та нормами законодавства про електроенергетику сторони керуються вимогами чинного законодавства.

Відповідно до п.2.1.6. ПРРЕЕ (в попередній редакції) у разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору про надання послуг з розподілу електричної енергії споживач не має права використовувати електричну енергію із системи розподілу та має подати оператору системи розподілу письмову заяву про припинення розподілу електричної енергії на його об`єкт. Фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора системи розподілу та/або документально підтверджене споживання електричної енергії.

З 01.01.2019 Івано-Франківська КЕЧ району продовжує споживати електричну енергію, що свідчить про приєднання відповідача до умов публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (акцептування договору).

Крім того, додатковими правочинами №1 від 15.10.2019 та №2 від 16.12.2019 про зміни і доповнення до Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №2012/276 доповнено даний договір Додатками №10 «Порядок розрахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії».

Додатковими правочинами від 01.10.2019, від 10.10.2019, від 01.03.2022, від 21.03.2022, від 25.04.2022 та від 09.06.2022 про зміни і доповнення до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №2012/276 доповнено даний договір додатковими додатками до нього у зв`язку із приєднанням нових об`єктів споживача.

Відповідно до 2.1 публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (далі - договір) оператор системи розподілу надає споживачу послуги з розподілу електричної енергії, параметри якості якої відповідають показникам, визначеним Кодексом системи передачі за об`єктом, технічні параметри якого фіксуються в паспорті точки розподілу за об`єктом споживача, який є додатком 2 до цього договору, та в особовому рахунку споживача, облікових базах даних оператора системи розподілу.

Відповідно до 2.3 договору споживач оплачує за розподіл електричної енергії згідно з умовами глави 5 цього договору та інші послуги оператора системи розподілу згідно Додатку 4 "Порядок розрахунків".

Відповідно до п.1 додатку 4 до договору №2012/276 розрахунки непобутового споживача за електричну енергію здійснюються за розрахунковий період, який становить календарний місяць.

Відповідно до п.4 додатку 4 до цього договору оплата послуг, наданих оператором системи розподілу здійснюється за тарифами, які встановлюються регулятором відповідно до затвердженої ним методики. Розрахунки за надання послуг з розподілу електричної енергії проводяться споживачем виключно грошовими коштами на поточний рахунок ОСР.

За підсумками розрахункового періоду оператор системи розподілу оформляє та надає (направляє) споживачу акт про прийняття-передавання наданої послуги з розподілу електричної енергії та рахунок за розподіл електричної енергії. Споживач проводить остаточний розрахунок за розподіл електричної енергії протягом 5 операційних днів з моменту отримання рахунку.

Відповідно до п.5 додатку 4 до цього договору за підсумками розрахункового періоду оператор системи розподілу оформляє та надає (направляє) споживачу акт про прийняття-передавання наданої послуги з компенсації перетікань реактивної електричної енергії та рахунок за послуги з компенсації перетікань реактивної електричної енергії відповідно до додатку 10 договору «Порядок розрахунків за надання послуг з компенсації перетікань реактивної електричної енергії». Термін оплати рахунків за надання послуг з компенсації перетікань реактивної електричної енергії не має перевищувати 5 операційних днів з дня отримання (формування) рахунків споживачем.

На виконання умов договору позивач за період січень - грудень 2021 року надав Івано-Франківській КЕЧ району послуги з розподілу електричної енергії, що підтверджується актами за послуги з розподілу електроенергії та рахунками за послуги з розподілу електричної енергії. Також відповідачу виставлено рахунки за перетікання реактивної енергії за розрахункові періоди з січня по грудень 2021 на загальну суму 115045 грн 38 коп.

У відповідності до підписаного та скріпленого печатками сторін акту звірки взаєморозрахунків заборгованість відповідача перед позивачем станом на 30.08.2022 становить 1 024 695 грн 88 коп., з них: 909 650 грн 50 коп. - заборгованість за розподіл електричної енергії, 115045 грн 38 коп. - заборгованість за перетікання реактивної електроенергії (а.с. 57).

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД ТА МОТИВИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

За змістом ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

Відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, постачанням і використанням енергії, забезпеченням енергетичної безпеки України врегульовані Законом України «Про ринок електричної енергії».

Сторони у цій справі належать до учасників ринку електричної енергії (пункт 96 частини першої статті 1 цього Закону).

Відповідно до положень статті 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Передбачені статтею 634 Цивільного кодексу України правила укладення договору приєднання визначають, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку).

За встановлених судом обставин, з 01.01.2019 Івано-Франківська КЕЧ району приєдналася до умов публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії шляхом підтвердженого споживання електричної енергії.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В порушення умов договору відповідач вчасно та у повному обсязі не розрахувався за оплату послуг з розподілу електричної енергії та перетікання реактивної електроенергії у повному обсязі.

Доказів виконання своїх зобов"язань у встановлений договором строк відповідач суду не надав.

Підписання акту звірки уповноваженою особою боржника, у якому зазначено розмір заборгованості та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу. До того ж, у відзиві на позов відповідач позов визнав.

Відповідно до ч.1 ст.49 Бюджетного кодексу України розпорядник бюджетних коштів після отримання товарів, робіт і послуг відповідно до умов взятого бюджетного зобов`язання приймає рішення про їх оплату та надає доручення на здійснення платежу органу Казначейства України, якщо інше не передбачено бюджетним законодавством, визначеним пунктом 5 частини першої статті 4 цього Кодексу.

Відповідачем належними та допустимими доказами не доведено суду про ненадходження коштів з бюджету на його рахунок для оплати послуг за договором перед позивачем.

Згідно з ч. 1 ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Згідно з ч.2 ст.193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси Другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частина 2 ст. 617 ЦК України та ч. 2 ст.218 ГК України передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов`язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобов`язання.

Сама собою відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання.

Подібні висновки викладено в постанові Верховного Суду України від 22 березня 2017 року у справі №3-77гс17, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 березня 2018 року у справах №925/246/17, №925/974/17, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі №12-46гс18 (п. 61 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №911/4249/16).

У рішеннях Європейського суду з прав людини від 18.10.2005 у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" та від 30.11.2004 у справі "Бакалов проти України" також зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до положень статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.

Таким чином, відсутність бюджетного фінансування не може бути підставою для звільнення відповідача від оплати за надані послуги з розподілу електричної енергії та перетікання реактивної енергії.

Відповідно до статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Враховуючи, що відповідачем не надано суду доказів здійснення оплати за надані позивачем послуги з розподілу електричної енергії та за перетікання реактивної електроенергії, заявлені позивачем вимоги щодо стягнення заборгованості в сумі 1 024 659 грн 88 коп. є обґрунтованими.

З огляду на те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову.

Виходячи з вищевикладеного, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 1 024 659 грн 88 коп., з яких: 909 650 грн 50 коп. - заборгованість за надання послуг з розподілу електричної енергії, 115045 грн 38 коп. - заборгованість за перетікання реактивної електроенергії належать до задоволення.

Судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до платіжного доручення №V16340/1 від 16.09.2022 позивач сплатив судовий збір у сумі 15 370 грн 44 коп. (1,5 відсотки від ціни позову).

За приписами ст. 130 ГПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма закріплена і в ч. 3 с. 7 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ч.2 ст.252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Справа №909/769/22 розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, тобто без проведення судового засідання.

Враховуючи, що суд відкрив провадження у справі 26.09.2022, відповідач подав суду відзив на позов, у якому визнав позовні вимоги позивача 18.10.2022, тобто менше ніж за 30 днів з дня відкриття провадження у справі, а отже до початку розгляду справи по суті, у суду наявні правові підстави для повернення позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, як це передбачено ст.130 ГПК України.

Враховуючи задоволення позовних вимог та визнання відповідачем позову, згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", суд дійшов висновку повернути позивачу з Державного бюджету України 50 відсотків сплаченого судового збору, що становить 7 685 грн 22 коп.

Решту 50 відсотків судового збору в розмірі 7 685 грн 22 коп. суд покладає на відповідача.

Крім того, позивач заявив про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Сторона у справі самостійно вирішує питання про вибір свого представника у господарському суді. Держава гарантує такій особі відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу. Витрати особи на надані їй у господарському судочинстві послуги адвоката відшкодовуються в порядку, встановленому процесуальним законом.

За змістом статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3).

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн представник позивача надав:

- копію договору про надання юридичних послуг №2022/18 від 04.01.2022;

- копію акту приймання-передачі послуг б/н від 28.10.2022;

- копію платіжного доручення №20344 від 28.10.2022 на суму 8000 грн.

В ч. 4 ст. 126 ГПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи .

Європейський суд з прав людини у пункті 95 рішення від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України", пунктах 34-36 рішення від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інші проти України", пункті 80 рішення від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України", пункті 88 рішення від 30.03.2004 у справі "Меріт проти України" неодноразово наголошує про те, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведе, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Частиною 8 ст.129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підставі поданих представником позивача доказів суд встановив, що витрати на оплату послуг адвоката позивача в розмірі 8000 грн є співмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання наданих послуг, обсягом наданих адвокатом послуг та ціною позову.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, у зв"язку із задоволенням позовних вимог, суд дійшов висновку про задоволення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн.

Керуючись статтями 86, 129, 130, 165, 178, 202, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

позов задовольнити.

Стягнути з Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району (вул. Національної Гвардії, 14-Г, 76014, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" (вул. Індустріальна, 34, м. Івано-Франківськ, 76014, ) 1 024 659 (один мільйон двадцять чотири тисячі шістсот п"ятдесят дев"ять) гривень 88 коп. заборгованості, 7 685 (сім тисяч шістсот вісімдесят п"ять) гривень 22 коп. судового збору та 8000 (вісім тисяч) гривень 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повернути Приватному акціонерному товариству "Прикарпаттяобленерго" (вул. Індустріальна, 34, м. Івано-Франківськ, 76014, ) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 7 685 (сім тисяч шістсот вісімдесят п"ять) гривень 22 коп., який сплачений відповідно до платіжного доручення №V16340/1 від 16.09.2022.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до апеляційної інстанції в порядку розділу 4 ГПК України.

Рішення підписано 11.11.2022

Суддя О. В. Рочняк