ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01 листопада 2022 року Справа № 903/627/22

Господарський суд Волинської області у складі судді Слободян О.Г.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Грейт Лак Корпорейшн

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Вест Кард

про зобов`язання виконати умови договору, шляхом вчинення відповідних дій

встановив: ТОВ Грейт Лак Корпорейшн (позивач) звернувся до суду з позовом до ТОВ Вест Кард (відповідача), в якому просить зобов`язати ТОВ Вест Кард виконати умови договору поставки нафтопродуктів оптовими партіями №22-ШК000615 від 31 січня 2022 року, шляхом забезпечення видачі операторами АЗС WOG палива на підставі пред`явлення паливних карток, перелік номерів штрих-карти яких наведено у видатковій накладній №4217 від 31.01.2022р. Також просить стягнути з відповідача 13878грн. судового збору. Ціна позову 925200грн.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань згідно договору поставки нафтопродуктів оптовими партіями №22-ШК000615 від 31.01.2022р. в частині видачі придбаного товару.

Ухвалою суду від 22.08.2022р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

15.09.2022р. представник відповідача надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позову та просив суд провадження у справі закрити. Відповідач зазначив, що у період з 01 лютого 2022р. до 01 березня 2022р. позивачем здійснювалося отримання палива, згідно переданих паливних карток. Позивачем використано (отоварено) частину паливних карток, тому доводи позивача про відмову у видачі палива не відповідають дійсності, оскільки відповідач виконував обов`язок згідно договору допоки дозволяли запаси палива та ситуація, що склалася внаслідок збройної агресії російської федерації. ТОВ «ВЕСТ КАРД» як оптовий постачальник пального не міг передбачити таких надзвичайних обставин, як воєнні дії та знищення товарних залишків придбаного раніше пального, а також введення торговельного ембарго на торгівлю з республікою Білорусь. Вищезазначені події мають безпосередній вплив на можливість виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо постачання та відпуску зі зберігання пального в умовах воєнного часу та об`єктивно унеможливили своєчасне виконання таких зобов`язань протягом певного часу. Разом з тим, відповідач зазначив, що з метою врегулювання відносин та забезпечення можливості фактичного отримання пального за паливними картками, сторони домовилися на обмін з перерахунком невикористаних паливних карток за цінами безготівкових продажів, які діють на дату звернення. Згода позивача на обмін паливних карток підтверджується листом від 09.09.2022р. Сторони провели обмін паливних карток 09.09.2022р., шляхом анулювання/вилучення у позивача паливних карток, отриманих відповідно до видаткової накладної №4217 від 31.01.2022р. та передання нових паливних карток з іншими номерами штрих-карти. Таким чином, внаслідок проведення обміну паливних карток сторони погодили порядок та умови виконання Договору поставки в частині отримання позивачем дизельного палива, а тому, спір між сторонами щодо виконання Договору поставки нафтопродуктів оптовими партіями №22-ШК000615 від 31 січня 2022 року відсутній. При цьому, відповідач звертає увагу, що у позивача відсутні паливні картки з номерами штрих-картки згідно переліку, наведеному у видатковій накладній №4217 від 31.01.2022р., оскільки частина з них була використана позивачем, щодо іншої частини відбувся обмін наявних карток на нові штрих-картки.

22.09.2022 від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій позивач зазначив, що після відкриття провадження у справі, між сторонами пройшли переговори, у результаті яких відповідач частково виконав свої зобов`язання, передавши позивачу 18425 літрів пального на суму 568227 гривень з 30000 придбаних літрів на суму 925200 гривень. Таким чином, зобов`язання відповідача зменшилось до розміру 11575 літрів пального на суму 356973грн. Вказав, що решту своїх зобов`язань відповідач відмовляється виконувати, при цьому відмовляється надати письмове обґрунтування своєї бездіяльності. Наголошує, що жодних додаткових угод до Договору чи додаткових видаткових накладних між сторонами не укладались. Просить суд зобов`язати ТОВ "ВЕСТ КАРД" виконати умови договору поставки нафтопродуктів оптовими партіями № 22-ШК000615 від 31 січня 2022 року, шляхом забезпечення видачі операторами АЗС "WOG" залишків дизельного палива евро-5 по договору у загальній кількості 11575 літрів на загальну суму 356973 гривень та стягнути з ТОВ «ВЕСТ КАРД», на користь ТОВ «ГРЕЙТ ЛАК КОРПОРЕЙШН» витрати по оплаті судового збору у сумі: 13878 грн.

Відповідно до п.2 ч.2, ч.3 ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Верховний Суд у постанові від 09.07.2020 у справі N 922/404/19 роз`яснив, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

За змістом поданої позовної заяви в первинній редакції, позивач просив суд зобов`язати ТОВ Вест Кард виконати умови договору поставки нафтопродуктів оптовими партіями №22-ШК000615 від 31 січня 2022 року, шляхом забезпечення видачі операторами АЗС WOG палива на підставі пред`явлення паливних карток, перелік номерів штрих-карти яких наведено у видатковій накладній №4217 від 31.01.2022р.

У заяві про зменшення позовних вимог позивач просить суд зобов`язати ТОВ "ВЕСТ КАРД" виконати умови договору поставки нафтопродуктів оптовими партіями № 22-ШК000615 від 31 січня 2022 року, шляхом забезпечення видачі операторами АЗС "WOG" залишків дизельного палива евро-5 по договору у загальній кількості 11575 літрів на загальну суму 356973 гривень.

Тобто позивач у новій вимозі просить зобов`язати відповідача видати паливо, а саме: дизельне паливо евро-5 на АЗС у визначеній кількості та на визначену суму, не у спосіб, передбачений укладеним договором (на підставі пред`явлення паливних карток), а в інший - безпосередньо шляхом видачі залишків палива.

А тому, суд вважає, що заява позивача про зменшення позовних вимог є фактично заявою про зміну предмета позову, що містить нову вимогу, яка грунтується на інших підставах, що виключає можливість розгляду поданої позивачем заяви в якості зменшення розміру заявлених позовних вимог.

З огляду на те, що позивачем в заяві про зменшення позовних вимог заявлено нову вимогу, яка по своїй суті не є зменшенням позовних вимог та грунтується на інших підставах, що свідчить про одночасну зміну предмета і підстави позову, то зазначене суперечить нормам статті 46 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням вищезазначеного, у заяві позивача про зменшення позовних вимог слід відмовити.

28.09.2022 представник відповідача надіслав заперечення на заяву про зменшення позовних вимог. «Вест Кард» вважає, що в задоволенні позовних вимог має бути відмовлено. Зазначає, що обов`язок відповідача видати паливо за штрих-картками, наведеними у видатковій накладній №4217 від 31.01.2022р., припинилося у зв`язку із обміном вказаних паливних карток на нові штрих-картки. Звертаючись із заявою про зменшення позовних вимог, позивач не вказує номера паливних карток, які не було використано, крім того не надає до позову дані паливні картки, як доказ невиконання зобов`язань відповідачем, що фактично свідчить про відсутність у позивача вказаних паливних карток та відповідно припинення зобов`язання за ними.

03.10.2022 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому він не заперечує щодо досягнення між сторонами домовленості. Вказує, що позивач не надавав жодної згоди відповідачу на анулювання виданих карток. Лист, на який посилається відповідач (лист 09.09.2022 року) не містить у собі згоду на анулювання виданих карток, чи згоду на зміну умов договору та не є додатковою угодою, що змінює зобов`язання сторін. Позивач був примусово вимушений підписати даний лист, щоб отримати частину палива, яке фактично вже йому належить з моменту оплати (у іншому випадку відповідач відмовлявся взагалі видавати придбане паливо). Зазначає, що підписана сторонами та скріплена печатками видаткова накладна про придбання палива № 4217 від 31 січня 2022 року є єдиним документом, де погоджена ціна та обсяг угоди. Будь-яких додаткових угод до договору позивач не підписував, крім того не підписувалось жодних видаткових накладних про повернення товару та видаткових накладних про отримання товару на нових умовах. Наданий відповідачем акт про заміну від 09.09.2022 року № ВТК0013991 сторонами не погоджувався, не підписаний позивачем та не містить жодних умов щодо погодження нової ціни товару. Просить суд задовольнити позов.

Також, 10.10.2022 позивач надіслав суду додаткові пояснення до заперечень відповідача, в яких позивач стверджує, що жодної добровільної згоди на анулювання карток та перерахунок вартості палива за новими цінами ним не надавалось. Після проведення низки переговорів позивач відмовився підписувати невигідну для себе додаткову угоду до договору та відмовився від добровільного підписання видаткових накладних на повернення товару та отримання нового за новими цінами, оскільки вважає односторонні та ультимативні зміни основних умов договору для себе неприйнятними, такими що не відповідають чинному законодавству України та порушують загальноприйняті умови ведення бізнесу в цілому.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд встановив наступне.

31.01.2022 між ТОВ «Грейт Лак Корпорейшн» (Покупець) та ТОВ «ВЕСТ КАРД» (Постачальник) укладено Договір № 22-ШК000615 поставки нафтопродуктів оптовими партіями.

Згідно п.1.1. Договору Постачальник зобов`язується постачати Покупцю партіями нафтопродукти в асортименті, газ нафтовий скраплений для автомобільного транспорту, в подальшому іменовані Товар, а Покупець зобов`язується прийняти Товар від Постачальника та оплатити його вартість на умовах даного Договору.

1.2. Асортимент та кількість Товару (об`єм товарної партії) погоджуються Сторонами у видаткових накладних на Товар.

1.3. Товар згідно даного Договору постачається Постачальником Покупцю партіями. Під партією Товару розуміється кількість та асортимент Товару, визначений в окремій видатковій накладній на Товар.

3.1. Після погодження Сторонами асортименту, кількості та ціни Товару (товарної партії) Постачальник надає за видатковою накладною Покупцю картку(и) на пальне WOG встановленої форми відповідного номіналу (далі по тексту картка(и) на пальне або картка(и)). Картка на пальне виготовляється на паперовому носії; глянцевому паперовому носії, заламінованого плівкою; пластиковому носії. Містить емблему торговельної марки WOG, вказівку на вид (марку) Товару та номінал. На картку нанесено штрих-код, голографічне зображення та інші ступені захисту.

Передача Покупцю карток на пальне WOG здійснюється по місцезнаходженню офісу Постачальника уповноваженій особі Покупця. Факт передачі карток на пальне від Постачальника Покупцю підтверджується підписанням Сторонами видаткової накладної на Товар. Право власності на Товар переходить до покупця з моменту підписання Сторонами видаткової накладної на Товар.

Згідно із п. 3.2. Договору поставки Товар видається Покупцю лише на підставі та в обмін на картку на пальне, видану Постачальником Покупцеві на умовах, передбачених п. 3.1. даного Договору. Картка на пальне є товарно-розпорядчим документом на Товар, на підставі якого здійснюється видача (повернення) Товару за місцем знаходження Товару (АЗС). Картка на пальне не є розрахунковим чи платіжним засобом. Для отримання Товару (заправки пальним транспортного засобу на АЗС) водій пред`являє оператору АЗС картку на пальне. Оператор АЗС здійснює відповідну ідентифікацію картки на пальне, і, на підставі цього, здійснює фактичну передачу (видачу) Товару відповідної марки та кількості. При видачі Товару, картка на пальне залишається у оператора, що є підтвердженням факту отримання Покупцем Товару відповідного асортименту та кількості.

Відповідно до п. 3.4. Покупець зобов`язаний фактично отримати Товар в межах терміну (строку) дії карток на пальне. Термін (строк) дії карток на пальне вказується у видатковій накладній і погоджується Сторонами шляхом підписання видаткової накладної на Товар. У випадку якщо термін дії карток на пальне не вказаний у видатковій накладній, то термін дії карток на пальне становить 1 календарний рік від дати видаткової накладної.

Згідно п. 3.7 Договору видача (передача) Товарів Покупцю проводиться по-частково, та лише за умови їх фактичної наявності на АЗ користувача АЗС на момент проведення операції з видачі (передачі) Товарів. Видача (передача) Товарів Покупцю підтверджується фактом отоварення картки на пальне (тобто повернення картки на пальне в обмін на виданий (переданий) ним Товар), що підтверджується чеком касового апарату (РРО).

Розрахунки за Товар здійснюються Покупцем на умовах 100% попередньої оплати, протягом робочого (банківського) дня з моменту виставлення Постачальником рахунку на оплату Товару Покупцю, якщо інший термін оплати не встановлений в рахунку на оплату Постачальника. У випадку неоплати /прострочки оплати Покупцем Товару, в строки визначені в рахунку на оплату та/або Договором, Постачальник має право в односторонньому порядку переглянути та змінні ціну на Товар, вказану в рахунку. Оплата Покупцем Товару згідно рахунку на оплату, наданого Постачальником, свідчить про погодження Сторонами істотних умов Договору в частині поставки партії Товару в кількості, асортименті та по ціні, визначеній в рахунку на оплат наданого Постачальником (п.4.2).

Відповідно до розділу 8 Договору сторони звільняються від відповідальності за повне чи часткове невиконання зобов`язань згідно договору, якщо це невиконання явилося наслідком дій непереборної сили, які виникли після укладення договору в результаті подій, які сторона не могла передбачити (пожежа, повінь, землетрус, військові дії, громадські безпорядки, зміна законодавства, прийняття забороняючих актів державними органами і т.д.), не дозволяючи виконати сторонами свої зобов`язання і безпосередньо вплинули на виконання умов Договору та не могли бути усунені розумними діями сторін. При цьому строк виконання зобов`язань продовжується відповідно до часу, протягом якого діяли такі обставини. Сторона, для якої створилась неможливість виконання зобов`язань по даному Договору у зв`язку із виникненням форс-мажорних обставин, зобов`язана, про настання вищевказаних обставин негайно, але не пізніше трьох днів з моменту їх настання, в письмовій формі повідомити другу Сторону. Достатнім доказом дій форс-мажорних обставин є документ, виданий Торгово-промисловою палатою України або регіональною торгово-промисловою палатою. Виникнення вищевказаних обставин не є підставою для відмови Покупця від сплати за Товар, поставлений до їх виникнення.

Відповідно до п. 10.9. Договору передбачено, що даний Договір набирає сили з моменту його підписання сторонами та діє протягом 1 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по даному Договору. У випадку коли жодна із сторін протягом одного місяця до закінчення строку дії даного договору не заявила про намір його розірвати та продовжує надалі виконувати умови даного Договору, то Договір вважається таким, що діє на кожен наступний рік на умовах передбачених даним Договором.

Договір підписаний сторонами та завірений їх печатками.

Позивач зазначає, що на виконання умов договору згідно рахунку-фактури №10083 від 31.01.2022 він оплатив Товар, а саме: Паливо дизельне ДП-З-Євро5-ВО в кількості 30 000 літрів на загалу суму 925200 грн.

Згідно видаткової накладної № 4217 від 31.01.2022 позивач отримав, а відповідач передав картки на пальне різним номіналом (номери штрих-карт зазначені у видатковій накладній) на Паливо дизельне ДП-З-Євро5-ВО в кількості 30000 літрів на загалу суму 925200 грн.

Видаткова накладна підписана сторонами та завірена їх печатками без зауважень та заперечень.

Умовами видаткової накладної встановлено, що картки на пальне (штрих-картки) дійсні для вибірки Товару по даній видатковій накладній протягом 12 місяців з дати підписання даної видаткової накладної. Покупець зобов`язаний прийняти Товар у Постачальника до моменту анулювання карток на пальне (штрих-карток). Якщо протягом вказаного періоду Покупець не з`явився або не вчинив інших необхідних дій для прийняття Товару вважається, що Покупець відмовився від правочину.

Отже, карти на пальне (штрих-картки) дійсні для вибірки Товару протягом 12 місяців з дати підписання видаткової накладної, а саме: до 31.01.2023.

Як зазначено сторонами у заявах по суті справи, позивачем було використано (отоварено) частину паливних карток.

Водночас, позивач вказує, що водії ТОВ «ГРЕЙТ ЛАК КОРПОРЕЙШН» неодноразово намагалися отримати товар (заправитись дизельним пальним), пред`явивши паливні картки операторам АЗС «WOG» на території Одеської області та міста Одеса, на яких у момент звернення знаходилось та реалізовувалось іншим споживачам дизельне пальне. Проте, у порушення умов договору оператором АЗС «WOG» було відмовлено у видачі товару з повідомленням водіїв про анулювання паливної картки.

З цього приводу, з метою мирного врегулювання спору, ТОВ «ГРЕЙТ ЛАК КОРПОРЕЙШН» звернулось до ТОВ «ВЕСТ КАРД» з досудовою претензією № 25/04 від 25 квітня 2022 року з вимогою забезпечити подальшу видачу товару на підставі отриманих паливних карток згідно умов договору.

11.05.2022 у відповідь на претензію відповідач повідомив позивача про настання форс-мажорних обставин (військова агресія РФ проти України) та відсутність можливості на час дії вказаних обставин виконувати свої зобов`язання за Договором.

ТОВ «ГРЕЙТ ЛАК КОРПОРЕЙШН» повторно зверталось до ТОВ «ВЕСТ КАРД» листами № 16/05 від 16 травня 2022 року, № 30/06 від 30 червня 2022 року, 19/07 від 19 липня 2022 року з проханням надати інформацію про можливість виконання своїх зобов`язань та продовження терміну дії паливних карток.

27.07.2022 за № 2707ОД відповідач надіслав позивачу лист, в якому зазначив, що товариство підтверджує свої зобов`язання за договором, однак у зв`язку із настанням форс-мажорних обставин не може виконати їх у повному обсязі.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч.ч. 1, 7 ст.193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним, зокрема, у момент надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми. (ч.1 ст.670 ЦК України).

Отже, з моменту передачі відповідачем позивачу карток на пальне за видатковими накладними у позивача виникло право власності на цей товар.

Відповідно до ч.2 ст.693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України № 281/171/578/155 від 20.05.2008, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики України від 20 травня 2008 року №281/171/578/155, талон - спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому.

За загальним правилом для отримання товару на АЗС покупець пред`являє оператору АЗС картку на пальне. Оператор АЗС здійснює відповідну ідентифікацію картки на пальне, здійснює фактичну передачу (видачу) товару відповідної марки та кількості, після чого картка на пальне залишається у оператора, що є підтвердженням факту отримання покупцем товару зі зберігання відповідного асортименту та кількості.

Таким чином, позивач як власник карток на пальне за видатковою накладною № 4217 від 31.01.2022 має право на отримання на АЗС відповідача товару по картках на пальне.

У позовній заяві позивач просив зобов`язати ТОВ "ВЕСТ КАРД" виконати умови договору поставки нафтопродуктів оптовими партіями № 22-ШК000615 від 31 січня 2022 року, шляхом забезпечення видачі операторами АЗС "WOG" палива на підставі пред`явлених паливних карток, перелік номерів штрих-карти яких наведено у видатковій накладній №4217 від 31.01.2022.

Позивач вказує, що після відкриття провадження у справі в результаті проведених переговорів між сторонами, відповідач частково виконав зобов`язання та передав позивачу 18425 літрів пального на суму 568227грн., таким чином залишилося невиконаним зобов`язання щодо передачі 11575 літрів пального на загальну суму 356973 гривень.

Водночас, позивач не надає суду доказів на підтвердження зазначеного.

У відзиві на позов відповідач не заперечує щодо передачі позивачу карток на дизельне паливо згідно видаткової накладної. При цьому посилається на неможливість виконання своїх зобов`язань за договором виникненням форс-мажорних обставин - запровадженням в Україні воєнного стану, відсутністю на ринку пального у достатній кількості та досягнення між сторонами згоди на обмін паливних карток, шляхом анулювання/вилучення у позивача паливних карток, отриманих відповідно до видаткової накладної №4217 від 31.01.2022 та передання нових паливних карток з іншими номерами штрих-карти. Зазначив, що позивачем використано (отоварено) частину паливних карток у кількості 3490 л на суму 107631,60грн. В обгрунтування наведеного надав лист позивача від 09.09.2022 про згоду на перерахунок/обмін з перерахунком штрих-карток/талонів/літрових залишків за цінами безготівкових продажів, які діють на дату звернення, зведену довідку щодо використання паливних карток по договору згідно видаткової накладної та акт на заміну штрих-карт від 09.0.92022 №КТК0013991.

Щодо вказаних доводів та заперечень сторін, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 42 Господарського кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом.

Важливим елементом підприємницької діяльності є ризик збитків. Підприємницький ризик - це імовірність виникнення збитків або неодержання доходів порівняно з варіантом, що прогнозується; невизначеність очікуваних доходів.

Згідно до ч.1 ст.14-1 Закону України Про торгово-промислові палати України Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Листом від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, що розміщений в мережі Інтернет https://ucci.org.ua/uploads/files/621cba543cda.pdf, та адресований "Всім кого це стосується", Торгово-промислова палата України (далі - ТПП України) на підставі ст. ст. 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" від 02.12.97 №671/97-ВР, Статуту ТПП України, цим засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року N 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Приписами ст.617 ЦК України встановлено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Відповідно до частини 2 статті 218 ГК України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Водночас, відповідно приписів ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

За загальним правилом, неможливість виконати зобов`язання внаслідок дії обставин непереборної сили відповідно до вимог законодавства є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (частина 1 статті 617 Цивільного кодексу України).

Тобто, можливе звільнення від відповідальності за невиконання, а не від виконання в цілому. В будь-якому разі сторона зобов`язання, яка його не виконує, повинна довести, що в кожному окремому випадку саме ці конкретні обставини мали непереборний характер саме для цієї конкретної особи. І кожен такий випадок має оцінюватись судом незалежно від наявності засвідчених компетентним органом обставин непереборної сили.

Верховний Суд у постанові від 25.01.2022 по справі №904/3886/21 зазначив, що форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер, а зацікавленій стороні необхідно довести (1) факт їх виникнення; (2) те, що обставини є форс-мажорними (3) для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд і у постанові від 16.07.2019 по справі №917/1053/18, зазначивши, що лише посилання сторони у справі на наявність обставин непереборної сили та надання підтверджуючих доказів не може вважатися безумовним доведенням відповідних обставин, яке не потребує оцінки суду. Саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах доказів встановити, чи дійсно такі обставини, на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку.

Умовами договору (п. 8.2. Розділу 8 Договору «Форс-мажор») передбачено, що сторона, для якої створилась неможливість виконання зобов`язань по даному Договору у зв`язку із виникненням форс-мажорних обставин, зобов`язана, про настання вищевказаних обставин негайно, але не пізніше трьох днів з моменту їх настання, в письмовій формі повідомити другу Сторону.

Водночас, відповідач надіслав позивачу лист про настання форс-мажорних обставин лише 11.05.2022.

Посилання відповідача на настання форс-мажорних обставин суд вважає необґрунтованим, враховуючи наступне.

Введення воєнного стану на території України не означає, що відповідач не може здійснювати господарську діяльність та набувати кошти, адже протилежного відповідачем не доведено відповідними доказами. Відповідач не надав доказів того, що підприємство зупинило роботу у зв`язку з воєнним станом, що всі працівники (чи їх частина), керівник підприємства, інші посадові особи мобілізовані та перебувають у складі Збройних Сил України, тимчасово не виконують професійні обов`язки у зв`язку з воєнними діями, все, або частина складу рухомого майна підприємства задіяні під час тих чи інших заходів, що б перешкоджало суб`єкту господарювання здійснювати підприємницьку діяльність під час введеного воєнного стану.

Отже, форс-мажор не є автоматичною підставою для звільнення від виконання зобов`язань, стороною договору має бути підтверджено не факт настання таких обставин, а саме їхня здатність впливати на реальну можливість виконання зобов`язання.

Довідка ТПП - єдиний регламентований законодавством і загальноприйнятий документ, який підтверджує факт настання форс-мажорних обставин. Водночас, обставини непереборної сили повинні бути підтверджені документально. Такими доказами можуть бути зокрема, сертифікат ТПП України. При цьому, щоб засвідчити форс- мажорні обставини, особі необхідно звернутися до ТПП, а для того, щоб отримати сертифікат про форс-мажорні обставини, потрібно довести причинно-наслідковий зв`язок між зобов`язаннями, які сторона не може виконати, та обставинами (їхнім результатом), на які сторона посилається як на підставу неможливості виконати зобов`язання.

Пояснюючи неможливість виконання умов договорів у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин (військова агресія РФ проти України), ТОВ ВЕСТ КАРД посилається на лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1.

Разом з тим, на момент виникнення обставин (24.02.2022), які підтверджені листом Торгово-промислової палати України від 28.02.2022, продовжували існувати зобов`язання сторін, які виникли за договором поставки.

Отже, в даному випадку відповідач не надав доказів, що саме введення воєнного стану призвело до унеможливлення виконання конкретних зобов`язань за договором поставки.

Також, суд зауважує, що матеріали справи не містять відомостей про те, що позивач перебуває в кращому становищі порівняно з відповідачем, з огляду на запровадження в державі воєнного стану, тобто такі форс-мажорні обставини, стосуються обох сторін договору.

Крім того, відповідач зазначив, що 09.09.2022р. сторони провели обмін паливних карток, шляхом анулювання/вилучення у позивача паливних карток отриманих відповідно до видаткової накладної №4217 від 31.01.2022р. та передання нових паливних карток з іншими номерами штрих-карти, про що було складено акт на заміну штрих-карт від 09.09 2022 №КТК0013991. А тому, спір між сторонами щодо виконання Договору поставки нафтопродуктів оптовими партіями №22-ШК000615 від 31 січня 2022 року відсутній.

Позивач заперечує щодо здійснення між сторонами обміну (заміни) невикористаних карток на пальне.

Як вбачається із наданого відповідачем акту від 09.09.2022, останній містить підпис особи у графі "Відпустив", завірений печаткою ТОВ "Вест Кард". ТОВ "Грейт Лак Корпорейшн" акт не підписаний.

Лист ТОВ "Грейт Лак Корпорейшн" від 09.09.2022 про згоду на перерахунок/обмін з перерахунком штрих-карток/талонів/літрових залишків за цінами безготівкових продажів, які діють на дату звернення є лише наміром щодо здійснення таких дій.

Отже, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про укладення сторонами угоди щодо обміну карток на пальне.

Відтак, твердження відповідача є безпідставними та не обгрунтованими.

Водночас, як вбачається із наданих суду заяв по суті справи та не заперечується сторонами, позивачем було використано (отоварено) частину паливних карток, перелік яких наведено у видатковій накладній №4217 від 31.01.2022. Проте, ні позивачем, ні відповідачем не надано суду доказів, по яких саме картках, на яку кількість палива та на яку вартість видано пальне позивачу.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про задоволення позову та зобов`язання ТОВ Вест Кард виконати умови договору поставки нафтопродуктів оптовими партіями №22-ШК000615 від 31 січня 2022 року, шляхом забезпечення видачі операторами АЗС WOG залишків палива, на підставі пред`явлення паливних карток, перелік номерів штрих-карти яких наведено у видатковій накладній №4217 від 31.01.2022р.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст.73 ГПК України).

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно із ч.ч. 2-4 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст 86, 129, 233, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити.

2. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕСТ КАРД" (43023, Волинська обл, м.Луцьк, вул.Єршова, буд.1, ) виконати умови договору поставки нафтопродуктів оптовими партіями № 22-ШК000615 від 31 січня 2022 року, шляхом забезпечення видачі Товариству з обмеженою відповідальністю Грейт Лак Корпорейшн (65033, Одеська обл., м.Одеса, провулок 4-й Аеропортовський, буд. 3, офіс 1, ) операторами АЗС "WOG" палива, на підставі пред`явлення паливних карток, перелік номерів штрих-карти яких наведено у видатковій накладній №4217 від 31.01.2022.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТ КАРД" (43023, Волинська обл, м.Луцьк, вул.Єршова, буд.1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Грейт Лак Корпорейшн (65033, Одеська обл., м.Одеса, провулок 4-й Аеропортовський, буд. 3, офіс 1, ) 13878грн. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено та підписано 01.11.2022.

Суддя О. Г. Слободян