ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2022 р. Справа №914/575/22

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючої судді Орищин Г.В.,

суддів Галушко Н.А.,

Желіка М.Б.

секретар судового засідання Костерева О.А.

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» від 29.08.2022

на рішення Господарського суду Львівської області від 18.07.2022 (повний текст рішення складено 01.08.22, суддя Щигельська О.І) та

додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 11.08.2022 (повний текст 18.08.2022)

у справі № 914/575/22

за позовом Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго», м. Львів

до відповідача Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», м. Львів

про визнання недійсним рішення та скасування здійсненого донарахування не облікованого споживання природного газу,

за участю представників сторін:

від позивача Посікіра Р.Р.,

від відповідача Турчиняк Я.С.

В березні 2022 Львівське комунальне підприємство «Залізничнетеплоенерго» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про визнання недійсним рішення комісії відповідача з розгляду актів про порушення від 29.12.2020р., затвердженого протоколом №178/12, про задоволення акта про порушення №1147 від 16.10.2020 р. (бланк 008029) та скасування здійсненого АТ «Львівгаз» донарахування необлікованого об`єму природного газу за період із 12:00 год. 16.10.2020 р. по 19.10.2020 р. в обсязі 79,215 тис м3 на суму 579181,27 грн.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 18.07.2022 у справі № 914/575/22 позовні вимоги Львівського комунального підприємства (далі ЛКП) «Залізничнетеплоенерго» задоволено; визнано недійсним рішення комісії Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» (далі АТ «ОГС «Львівгаз») з розгляду актів про порушення від 29.12.2020р., затвердженого протоколом №178/12, про задоволення акта про порушення №1147 від 16.10.2020 р. (бланк 008029) та скасовано здійснене АТ «ОГС «Львівгаз» донарахування необлікованого об`єму природного газу за період із 12:00 год. 16.10.2020 р. по 19.10.2020 р. в обсязі 79,215 тис м3 на суму 579181, 27 грн.; за рахунок відповідача позивачу відшкодовано судовий збір.

При ухваленні вказаного рішення місцевий господарський суд виходив з того, що матеріалами справи не підтверджено, що позивач - ЛКП «Залізничнетеплоенерго» здійснювало несанкціоноване відновлення газоспоживання чи будь-які дії по втручанню в роботу газорозподільної системи, внаслідок чого міг бути здійснений несанкціонований відбір природного газу. Відтак, в акті-розрахунку та акті про порушення невірно зазначено підстави порушення, за які здійснюється донарахування.

Додатковим рішенням Господарського суду Львівської області від 11.08.2022 у даній справі з АТ «ОГС «Львівгаз» на користь ЛКП «Залізничнетеплоенерго» 25000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу; в задоволенні решти вимог відмовлено, з врахуванням заяви АТ «ОГС «Львівгаз» про зменшення витрат на правову допомогу.

Не погодившись із вказаними рішеннями місцевого господарського суду, АТ «ОГС «Львівгаз» оскаржило їх в апеляційному порядку, звернувшись до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 18.07.2022 та додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 11.08.2022 та ухвалити нове рішення, яким закрити провадження у справі № 914/575/22.

Як на підставу для скасування вказаних судових рішень, відповідач покликається на те, що судом безпідставно не взято до уваги ту обставину, що 20.12.2021 року АТ «Львівгаз» на засіданні комісії з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу ГРС, скасовано акт про порушення №0080027 від 16.10.2020 року згідно із службовою запискою №007.1Сз-4579-0721 від 26.07.2021 року, зазначене підтверджується долученою копією Витягу з протоколу №87/12. Відтак, на переконання апелянта, враховуючи його самостійне скасування акта про порушення № 1147 від 16.10.2020, провадження у даній справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю предмета спору. Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі суд, також, вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат.

Скориставшись своїм право, наданим ст. 263 ГПК України, позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що предметом спору у даній справі є визнання недійсним рішення комісії АТ «Львівгаз» з розгляду актів про порушення від 29.12.2020р., затвердженого протоколом №178/12, про задоволення акта про порушення №1147 від 16.10.2020 р. (бланк 008029) та скасування здійсненого АТ «Львівгаз» донарахування необлікованого об`єму природного газу за період із 12:00 год. 16.10.2020 р. по 19.10.2020 р. в обсязі 79,215 тис м3 на суму 579181,27 грн., тобто рішення про задоволення акта про порушення, а не сам акт. Позивач зазначає, що акт про порушення лише фіксує сам факт порушення і такий далі розглядається з метою підтвердження чи спростування такого порушення і прийняття відповідного рішення, яке у свою чергу є підставою для здійснення донарахування.

Щодо додаткового рішення позивач зазначає, що сторони обумовили договором предмет надання правової допомоги, узгодили фіксований гонорар і порядок його сплати. В свою чергу СКП «Залізничнетеплоенерго» сплатило на рахунок адвокатського об`єднання обумовлену суму гонорару, тобто понесло судові витрати. Оскаржуваним додатковим рішенням суд стягнув з відповідача половину заявленої суми витрат на правову допомогу, відтак позивач просить суд апеляційної інстанції стягнути залишкову суму судових витрат в розмірі 25000,00 грн., у зв`язку із апеляційним переглядом справи на підставі необґрунтованої апеляційної скарги.

Процесуальний хід розгляду даної справи викладений в ухвалах Західного апеляційного господарського суду від 05.09.2022, від 15.09.2022 та від 04.10.2022.

В дане судове засідання прибули представники обох сторін, які підтримали свої доводи та заперечення, викладені в апеляційній скарзі та у відзиві на неї.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, судова колегія вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення відсутні, з огляду на наступне:

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч.1 ст.173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Стаття 11 ЦК України визначає, що однією з підстав виникнення зобов`язань, є зокрема договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України "Про ринок природного газу" розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів спарви, 01.01.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Львівгаз» та Львівським комунальним підприємством «Залізничнетеплоенерго» було укладено типовий публічний договір розподілу природного газу, шляхом підписання Заяви-приєднання №09420KLSQ7FT016.

Умови цього договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494 (далі - Кодекс газорозподільних систем) (п. 1.2.).

Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу (п.1.3.).

Відповідно до п. 1-2 глави 1 Розділу I Кодекс газорозподільних систем розроблений відповідно до Закону України «Про ринок природного газу». Визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, зокрема умови забезпечення:1) надійної і безпечної експлуатації газорозподільних систем та гарантованого рівня розподілу (переміщення) природного газу до/від суміжних суб`єктів ринку природного газу відповідної якості; 2) комерційного, у тому числі приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об`ємів і обсягів передачі до/з газорозподільної системи, у тому числі в розрізі суб`єктів ринку природного газу; 3) доступу замовників до газорозподільної системи для приєднання до неї їх об`єктів будівництва або існуючих об`єктів (умови технічного доступу);4) доступу суб`єктів ринку природного газу до газорозподільної системи для фактичної передачі (розподілу/споживання) належного їм природного газу до/з газорозподільної системи (умови комерційного доступу);5) механізмів взаємодії оператора газорозподільної системи з операторами суміжних систем та з іншими суб`єктами ринку природного газу.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 ЗУ «Про ринок природного газу» суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом.

У Главі 2 Розділу XI Кодексу ГРС визначено види порушень, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу або зміна їх режиму нарахування.

Згідно з п. 1 глави 1 Розділу XI Кодексу ГРС норми щодо перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування природного газу споживачу, у тому числі побутовому споживачу, який уклав з Оператором ГРМ договір розподілу природного газу, а також несанкціонованому споживачу, який знаходиться на території ліцензованій діяльності Оператора ГРМ, застосовуються за наявності акта про порушення, складеного Оператором ГРМ відповідно до вимог цього розділу. Випадки, які потребують перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування об`ємів природного газу споживачу, що має договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, без наявності акта про порушення, визначені в розділах ІХ-Х цього Кодексу.

Відповідно до п. 1-2 глави 5 Розділу XI Кодексу ГРС у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 20 до цього Кодексу. Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення.

16 жовтня 2020 року працівниками Оператора ГРМ було складено акт про порушення №1147, згідно з яким на об`єкті котельні ЛКП «Залізничнетеплоенерго» за адресою м. Львів, вул. Роксоляни, 26а, встановлено порушення кодексу газорозподільних систем, а саме «під час обстеження виявлено газовий лічильник ЛГК-200 ін.№4030 1997 р. обліку газу на 3 робочих котли ТВГ-8н не веде, показник 0841683, пломби №R27690699, R276920242, R27690659 непорушені.»

Згідно п. 3 глави 5 Розділу XI Кодексу ГРС представник Оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов`язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень.

Пунктом 4 глави 5 Розділу XI Кодексу ГРС обумовлено, що у разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення він вважається дійсним, якщо його підписали: або більше одного представника Оператора ГРМ, а відмова споживача (несанкціонованого споживача) від підпису акта про порушення підтверджується відеозйомкою; або представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення цієї особи.

Як вбачається з акта про порушення №1147 такий підписаний представниками оператора ГРМ, а представник споживача від підпису відмовився, про що зазначено в акті. Отже, з врахуванням вимог Кодексу ГРС відмова споживача (несанкціонованого споживача) від підпису акта про порушення мала б бути підтверджена відеозйомкою.

У пункті 7 вказаного акта відображено, що до такого додається фото, відеофіксація, заявка. Однак, такі не були долучені до матеріалів справи, а позивач, в свою чергу, зазначає про те, що наявність і зміст фото та відеофіксації йому не відомий.

При складанні акта про порушення представник Оператора ГРМ зазначає в ньому про необхідність споживача (несанкціонованого споживача) бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та визначає: 1) місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення;2) дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення;3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії) (абз. 2 п. 8 глави 5 Розділу XI Кодексу ГРС).

Проте, в п. 8 акта про порушення №1147 від 16.10.2020 року представниками оператора ГРМ не вказані жодні дані у відповідності до вимог абз. 2 п. 8 глави 5 Розділу XI Кодексу ГРС.

Відповідно до абз. 1 п. 8 глави 5 Розділу XI Кодексу ГРС акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. Засідання комісії з розгляду акта про порушення має бути проведено оператором ГРМ не пізніше двомісячного строку з дня складання акта про порушення (крім випадку очікування результатів експертизи ЗВТ, яка проводиться суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу»).

Відповідно до п. 11 глави 5 Розділу XI Кодексу ГРС за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

Отже, з врахуванням складення акта про порушення 16.10.2020, відповідно до наведеної норми кодексу ГРС, засідання комісії з розгляду такого мало б бути проведено оператором ГРМ не пізніше 16.12.2020. Водночас, з матеріалів справи вбачається, що 19.10.2020 року складено акт №3566 технічної перевірки комерційного ВОГ (вид акту: зняття лічильника) та протокол щодо направлення ЗВТ на позачергову чи експертну повірку.

22.10.2020 року комісією у складі представників АТ «Львівгаз» здійснено перевірку технічного стану лічильника газу споживача ЛКП «Залізничнетеплоенерго», внаслідок якої зазначені в акті пломби знято, втручання в ПЛГ не виявлено, що підтверджується відповідним актом №501 перевірки технічного стану ПрЛГ. Разом з тим, відповідно до витягу з протоколу повірки лічильників газу та копії свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки №46ОП-03/20 від 23.10.2020 року, встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам М.П. Фб2.784.008 Д2.

Засідання комісії АТ «Львівгаз» з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу ГРС, за результатами якого було прийнято рішення щодо задоволення акта про порушення № 008027 від 16.10.2020 року, відбулося лише 29.12.2020 року, тобто поза межами строку розгляду акта про порушення.

Відповідно до вимог п. 9 глави 5 Розділу XI Кодексу ГРС до складу комісії з розгляду актів про порушення має входити не менше трьох представників Оператора ГРМ зі складу інженерно-технічного персоналу та юристів. Крім того, Оператор ГРМ офіційним листом має запросити для участі на постійній основі у складі комісії по одному уповноваженому представнику метрологічної організації та територіального органу Регулятора. У разі відмови метрологічної організації або територіального органу Регулятора в делегуванні свого представника для участі на постійній основі у складі комісії, комісія створюється без участі такого представника. Остаточний склад комісії з розгляду актів про порушення затверджується наказом Оператора ГРМ. За вимогою однієї зі сторін на засідання комісії в окремому випадку можуть бути додатково залучені інші представники, зокрема від виробника ЗВТ чи виробника пломби, повноваження яких підтверджуються в установленому законодавством порядку.

Пунктом 10 глави 5 Розділу XI Кодексу ГРС визначено, що споживач (несанкціонований споживач) зобов`язаний бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, на якому буде розглядатися складений на нього акт про порушення. За неможливості бути присутнім на засіданні особисто споживач (несанкціонований споживач) має право дати письмову згоду у довільній формі на проведення засідання без його присутності або у присутності його уповноваженої особи.У разі неприбуття споживача (несанкціонованого споживача) та/або уповноваженої ним особи на засідання комісії остання розглядає складений акт про порушення без його (її) участі.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, зокрема, акта про порушення, відповідач, всупереч вимогам Кодексу ГРС, належним чином не повідомив споживача про засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення чим, в свою чергу, позбавив останнього можливості перевірити правомочність складу комісії з розгляду актів про порушення.

Відповідно до положень п. 11 глави 5 Розділу XI Кодексу ГРС при задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

З копії долученого акта розрахунку (для непобутових споживачів) від 29.12.2020 року, вбачається, що такий здійснений на підставі акта про порушення №008027 від 16 жовтня 2020 р. Актом зазначено про те, що згідно з п. 2 гл. 4 Розділу XI Кодексу ГРМ виконаний розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу за період з 16 жовтня 2020 р. 12:00 години (Відновлення газопостачання на опалювальний період) по 19 жовтня 2020 р. 12:00 години (Зняття лічильника на ремонт). Причина виконання розрахунку: поломка лічильника ЛГ-К G-1600 № 4030. Згідно Акту-розрахунку від 29.12.2020 року вартість донарахованого об`єму природного газу складає 579181,27 грн.

Пунктом 2 гл. 4 Розділу XI Кодексу ГРМ визначено, що у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого відновлення газоспоживання або використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу спожитий об`єм природного газу визначається за номінальною потужністю газового обладнання за період з дня припинення газопостачання (або у разі здійснення попередньої перевірки відключеного стану з дня такої перевірки, що має підтверджуватися відповідним актом перевірки), а при використанні газу без договору з дня його закінчення (розірвання) до дня виявлення порушення, але не більше ніж за 6 місяців.

Однак, з матеріалів справи не вбачається, що позивач - ЛКП «Залізничнетеплоенерго» здійснювало несанкціоноване відновлення газоспоживання чи будь-які дії по втручанню в роботу газорозподільної системи, внаслідок чого міг би здійснюватися несанкціонований відбір природного газу, тому в акті-розрахунку та акті про порушення невірно зазначено підстави порушення, за які здійснюється донарахування.

Враховуючи наведені в сукупності обставини, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду, про те, що рішення комісії відповідача з розгляду актів про порушення від 29.12.2020р., затвердженого протоколом №178/12, про задоволення акта про порушення №1147 від 16.10.2020 р. (бланк 008029) підлягає визнанню недійсним, а здійснені АТ «Львівгаз» донарахування необлікованого об`єму природного газу за період із 12:00 год. 16.10.2020 р. по 19.10.2020 р. в обсязі 79,215 тис м3 на суму 579181,27 грн. підлягають скасуванню.

Щодо твердження апелянта про наявність підстав для закриття провадження у справі, у зв`язку із відсутністю предмета спору через самостійне скасування відповідачем акта про порушення № 008027 від 16.10.2020, такі відхиляються судовою колегією з огляду на те, що предметом спору у даній справі є визнання недійсним рішення комісії відповідача з розгляду актів про порушення від 29.12.2020р., затвердженого протоколом №178/12, про задоволення акта про порушення №1147 від 16.10.2020 р. (бланк 008029) та скасування здійсненого АТ «Львівгаз» донарахування необлікованого об`єму природного газу за період із 12:00 год. 16.10.2020 р. по 19.10.2020 р. в обсязі 79,215 тис м3 на суму 579181,27 грн., тобто рішення про задоволення акта про порушення, а не сам акт. Водночас слід зазначити, що акт про порушення є службовим документом, що підтверджує факт порушення і такий в подальшому розглядається з метою підтвердження чи спростування такого порушення і прийняття відповідного рішення, яке у свою чергу є підставою для здійснення донарахування.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

У відповідності до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування "вірогідності доказів" на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування, необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. На суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Вказане узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного суду у справі № 904/2357/20 від 21.08.2020.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Підсумовуючи наведене, судова колегія дійшла висновку про обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, як такого, що ухвалено відповідно до обставин та матеріалів справи з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Розглядаючи апеляційну скаргу АТ «ОГС «Львівгаз» на додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 11.08.2022, судова колегія вважає за доцільне зазначити наступне:

З матеріалів справи вбачається, що ЛКП «Залізничнетеплоенерго» в позовній заяві, окрім розміру понесеного судового збору, було зазначено про понесення позивачем витрат на професійну правову допомогу в розмірі 50000,00 грн. 27липня 2022 позивачем було подано заяву про стягнення з відповідача 50000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, до якої долучено копію акта №1 від 19.07.2022 приймання-передачі наданих послуг.

Позивачем долучено до матеріалів справи договір про надання правової допомоги № 171/21 від 28.05.2021, укладений Львівським комунальним підприємством «Залізничнетеплоенерго» (клієнт) та Адвокатським об`єднанням «М`яновська і партнери» (об`єднання) укладено договір 171/21 про надання правової допомоги від 28.05.2021 року. Предметом даного договору була адвокатська правова допомога (юридичні послуги), яка полягала у наданні клієнту послуг щодо захисту його законних прав та інтересів у справі про визнання недійсним рішення від 29.12.2020 р. комісії АТ «Львівгаз» з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу ГРС про задоволення акту про порушення №008027 від 16.10.2020 р. про здійснення донарахування на суму 579181,27 грн.

Представництво інтересів позивача у процесі здійснювалось адвокатом Посікірою Романом Івановичем, що діяв на підставі ордера ВС № 1129658 від 23 лютого 2022 та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю за серія ЛВ № 000094.

Пунктом 5.1. договору сторони погодили, що винагорода адвоката за надання послуг згідно цього Договору визначена сторонами згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» з урахуванням складності справи, зайнятості адвоката, економічної вигоди для клієнта та його господарської діяльності, є фіксованою, а розмір гонорару становить 50000,00 грн., що включає в себе надання усіх послуг, що визначені п.п.2.2.-2.4. договору без обмеження їх кількості та тривалості в суді першої, апеляційної та касаційної інстанції та пов`язані із такими.

Загальна сума гонорару адвоката, визначена п.п.5.1. цього договору, сплачується клієнтом на поточний рахунок об`єднання шляхом передоплати одним платежем в строк до 7 (семи) календарних днів з моменту виставлення рахунку; факт надання правової допомоги (послуг) об`єднання клієнту підтверджується актами приймання-передачі наданих послуг па вимогу клієнта, що підписуються сторонами (п.п. 5.3.-5.4. договору).

З наявного в матеріалах справи платіжного доручення № 10621 вбачається, що 28.05.2021 року ЛКП «Залізничнетеплоенерго» здійснено платіж на користь Адвокатського об`єднання «М`яновська і партнери» в сумі 50000,00 грн. із призначенням платежу «гонорар за надання професійної правничої допомоги зг. дог про надання профес. правнич. допомоги №171/21 від 28.05.21р. рах. №1 від 28.05.21р. без ПДВ».

Згодом, 19.07.2021 року між сторонами було складено та підписано акт №1 приймання-передачі наданих послуг за договором №171/21 від 28.05.21. р, відповідно до якого об`єднання надало, а клієнт прийняв надання таких послуг у справі 914/575/22:

- консультація клієнта;

- підготовка та подання адвокатського запиту на адресу АТ «Львівгаз»; визначення предмету доказування у справі та збір доказів;

- підготовка та подання позовної заяви про визнання недійсним рішення ЛТ «Львівгаз» про задоволення акту про порушення №008027 від 16.10.2020 р. та скасування здійсненого донарахування вартості необлікованого природного газу на суму 579181,27 грн;

- ознайомлення із відзивом АТ «Львівгаз»;

- підготовка відповіді на відзив, надіслання копії на адресу АТ «Львівгаз» та подання суду;

- ознайомлення із запереченнями АТ «Львівгаз»;

- підготовка та подання додаткових пояснень;

- ознайомлення із додатковими поясненнями АТ «Львівгаз»;

- участь в судових засіданнях у господарському суду Львівської області (4 од.);

- консультація клієнта за фактом ухвалення судом першої інстанції рішення по суті спору.

Пунктом 2 акту зазначено, що клієнт згідно п.п.5.1. договору здійснив оплату гонорару на суму 50000, 00 грн., а об`єднання надало обумовлені послуги згідно п.п.5.2., 5.3. договору.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Так, позивачем було заявлено до стягнення з відповідача 50000, 00 грн. на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 2 та 5 ст. 126 ГПК України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач у відзиві на позовну заяву заперечив щодо заявленого адвокатом Посікірою Р.Р. розміру витрат на професійну правничу допомогу в сумі 50000 грн., оскільки вважав такий явно завищеним.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони (постанова об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

Відповідної правової позиції дотримується Касаційний господарський суд у своїх постановах від 16.07.2020 у справі № 909/452/19, 02.11.2020 у справі № 922/3548/19 та 18.11.2020 у справі № 923/1121/17.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (наведена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18).

З врахуванням клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу, беручи до уваги рівень складності справи, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду позивачем документів, їх значення для вирішення спору, суд дійшов до висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є неспівмірним зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідає критерію розумності, що суперечить принципу розподілу таких витрат.

З огляду на встановлені обставини, судова колегія вважає, що заявлений позивачем до стягнення з відповідача розмір відшкодування витрат на професійну правову допомогу правомірно зменшено судом на 50% до 25000,00 грн., а у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для скасування додаткового рішення Господаського суду Львівської області від 11.08.2022 у справі № 914/575/22.

Судові витрати у відповідності до вимог ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 129, 269, 273, 275, 276, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Львівської області від 18.07.2022 та додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 11.08.2022 у справі №914/575/22 залишити без змін, а апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» без задоволення.

Судові витрати покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку, у відповідності до вимог ст. 287, 288 ГПК України.

Справу повернути в Господарський суд Львівської області.

Повний текст постанови складено 09.11.2022.

Головуючий суддя Г.В. Орищин

суддя Н.А. Галушко

суддя М.Б. Желік