УХВАЛА

03 листопада 2022 року

м. Київ

Справа № 910/5655/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Булгакової І. В. (головуючий), Бенедисюка І. М. і Селіваненка В. П.,

розглянувши матеріали касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Оліс ЛТД" (далі - Фірма)

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2022

за позовом приватного підприємства "Укркорн"

до: державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності";

Фірми

про визнання недійсними свідоцтв на знаки для товарів і послуг та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Фірма 19.10.2022 (згідно з відміткою на конверті) звернулася до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2022 (про призначення комплексної судової експертизи та зупинення апеляційного провадження) у справі № 910/5655/21.

Приватне підприємство "Укркорн" 26.10.2022 (через систему "Електронний суд") подало до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду заперечення проти відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Фірми у цій справі.

За результатами розгляду матеріалів касаційної скарги Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Предметом касаційного оскарження є ухвала Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2022, якою, зокрема: клопотання приватного підприємства "Укркорн" про призначення експертизи задоволено частково; призначено у цій справі комплексну судову експертизу в сфері інтелектуальної власності; проведення судової експертизи доручено Науково-дослідному центру судових експертиз з питань інтелектуальної власності Міністерства юстиції України; зупинено апеляційне провадження у цій справі до отримання результатів експертизи та повернення матеріалів справи.

Як свідчать матеріали касаційної скарги, Фірма з посиланням на недотримання апеляційним господарським судом порядку призначення та проведення судової експертизи не погоджується із вказаною ухвалою суду апеляційної інстанції від 28.09.2022, вважає її необґрунтованою та просить скасувати повністю як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права та перешкоджає подальшому провадженню у справі.

За приписами частини першої статті 304 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України, Кодекс) ухвали судів першої та апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу.

За змістом пункту 3 частини першої статті 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали. Наведений перелік є вичерпним.

Однак ухвала суду апеляційної інстанції про призначення експертизи не належить до переліку судових рішень, на які учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки), мають право подати касаційну скаргу.

Відповідно до приписів пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. Аналогічне положення закріплено у частині першій статті 17 ГПК України.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Тобто, вичерпний перелік ухвал суду апеляційної інстанції, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до процесу правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту.

Разом з тим щодо оскарження ухвали апеляційного господарського суду від 28.09.2022 в частині зупинення апеляційного провадження у цій справі на час проведення експертизи, Суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 293 ГПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 228 ГПК України суд може за заявою учасника, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове і повне припинення всіх процесуальних дій у справі, зумовлене настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли їх може бути усунено. Зупинення провадження у справі на час проведення судової експертизи є правом господарського суду, що зумовлене неможливістю вирішення спору по суті за відсутності висновків про встановлення фактів, які можуть бути встановлені лише експертом.

Аналогічний висновок міститься у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.12.2018 у справі №910/9883/17.

Враховуючи те, що ухвалою суду апеляційної інстанції, яка оскаржується, апеляційне провадження у даній справі зупинено на час проведення комплексної судової експертизи об`єктів інтелектуальної власності, для здійснення якої матеріали справи направляються до судово-експертної установи, і в цей період неможливо проводити відповідні процесуальні дії, апеляційний суд у цьому випадку скористався своїм правом, наданим йому процесуальним законом (частиною першою статті 228 ГПК України), що не може вважатися порушенням норм процесуального права, яке тягне за собою наслідки у вигляді скасування відповідного судового акта.

Доводи скаржника, викладені у касаційній скарзі, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та не викликають сумнівів щодо правомірності застосування норм права під час прийняття оскаржуваної ухвали від 28.09.2022 в частині зупинення апеляційного провадження у цій справі.

Право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини").

З огляду на викладене та з урахуванням прецедентної практики Європейського суду з прав людини, зупинення провадження у справі до отримання з Науково-дослідному центру судових експертиз з питань інтелектуальної власності Міністерства юстиції України висновку експерта, не звужує та не зменшує права доступу до суду особи, яка звернулась за захистом свого порушеного права.

Отже, правильне застосування Північним апеляційним господарським судом норм ГПК України під час прийняття оскаржуваної ухвали від 28.09.2022 в частині зупинення апеляційного провадження у цій справі є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо застосування чи тлумачення цих норм.

З урахуванням викладеного Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Фірми на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2022 у цій справі на підставі частини другої статті 293 ГПК України.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 234, 235, 287, 293 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Оліс ЛТД" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2022 зі справи № 910/5655/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І. Булгакова

Суддя І. Бенедисюк

Суддя В. Селіваненко