ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2022 р. м. Житомир Справа № 906/91/22

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

секретар судового засідання: Сенькіна Л.А.

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: не прибув.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк"

до Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛЄС НІК І КО"

про стягнення 8138,41 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 3668,57 грн. заборгованості по орендній платі, 2698,34 грн. заборгованості за комунальними платежами, 653,83 грн. неустойки за несвоєчасну оплату орендних платежів, 773,95 грн. інфляційних, нарахованих за несвоєчасну оплату орендних платежів, 343,72 грн. 3% річних за несвоєчасну оплату орендних платежів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач своєчасно не сплатив орендної плати та спожиті комунальні послуги згідно договору оренди нежитлового приміщення № 2018/Д/05-14 від 01.04.2018.

Ухвалою від 07.02.2022 Господарський суду Житомирської області постановив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання.

Ухвалою суду від 23.09.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу №906/91/22 до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судове засідання не прибув.

25.10.2022 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі за наявними у справі документами. Також представник позивача відзначив, що вимоги позову підтримує в повному обсязі, заборгованість на день розгляду справи не змінилася.

На адресу Господарського суду Житомирської області повернулися конверти з ухвалами суду від 07.02.2022, 16.05.2022, 23.06.2022, 05.08.2022, 23.09.22 які належним чином направлялися на адресу ТОВ "ЛЄС НІК І КО"; 10007, м. Житомир, вул. Коростишівська, 46,з відміткою поштового відділення "адресат відсутній за вказаною адресою".

Таким чином, жодної з ухвал господарського суду по справі № 906/91/22 відповідачем не отримано, а будь-якої іншої адреси для листування з відповідачем у справі господарському суду не відомо.

Вказані ухвали надсилалися рекомендованими листами з поміткою "судова повістка".

Відповідно до п. 99 постанови КМУ від 5 березня 2009 р. № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку", рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату.

У разі відсутності адресата до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення.

Відповідно до п. 116 розділу "Строк зберігання поштових відправлень, поштових переказів" постанови КМУ від 05.03.2009 № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку", у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через 5 календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

З поштових повідомлень, у яких відповідачу направлялися копії ухвал, судом вбачається, що останні було повернуто поштою суду у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

З пункту 99-2 Правил вбачається, що рекомендовані поштові відправлення з позначкою "Судова повістка", адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти, під розпис. У разі відсутності адресата за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за вказаною адресою", яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Згідно з ч. 7 ст. 120, п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місце проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, господарським судом вчинено всі можливі заходи для повідомлення ТОВ/ про дату, час та місце проведення судових засідань.

До повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі ГПК, не зобов`язує й сторону у справі, зокрема позивача, з`ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із згаданою статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

З огляду на викладене, відповідач вважається повідомленим про призначене судове засідання з розгляду справи № 906/91/22 по суті належним чином, оскільки судом виконано всі покладені на нього обов`язки.

Відповідач у справі не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву у строки, встановлені ГПК України.

На підставі п. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.04.2018 між Публічним акціонерним товариством Акціонерний Банк "Укргазбанк" (орендодавець/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛЄС НІК І КО" (орендар/відповідач) укладено договір оренди нежитлового приміщення № 2018/Д.05-14, відповідно до якого орендодавець зобов`язується передати орендарю за плату на строк, передбачений умовами цього договору, в користування нежилі приміщення загальною площею 10,7 кв.м, які знаходяться за адресою: м. Житомир, вул. Велика бердичівська, 16 (далі - приміщення).

Передача приміщення орендодавцем орендарю повинна бути здійснена в строк, що не перевищує 5 банківських днів з дати підписання цього договору. Факт передачі приміщення оформляється двостороннім Актом прийому-передачі приміщення (п.1.3. договору).

Згідно п.п. 3.1. договору орендодавець протягом 5 банківських днів з дати укладення цього договору передає, а орендар приймає у користування приміщення за актом (додаток № 2 до договору) підписується уповноваженими представниками сторін та скріплюється печатками сторін (за умови їх наявності). З дня підписання даного акту починається обчислення строку оренди за цим договором.

Пунктом 3.2. договору визначено, що орендар протягом 5 банківських днів після закінчення строку оренди, в тому числі в разі дострокового розірвання цього договору, повертає, а орендодавець приймає приміщення, про що сторони складають відповідний акт, який підписується уповноваженими представниками сторін та скріплюється печатками сторін (за умови їх наявності). З дня підписання даного Акту строк оренди припиняється.

Розмір місячної орендної плати за користування приміщенням становить 891,67 грн., крім того ПДВ20% - 178,33 грн., разом до сплати 1070,00 грн. Сторони домовились, що індексація орендної плати не проводитиметься (п. 4.1., п.4.2. договору).

Орендна плата сплачується орендарем самостійно шляхом перерахування коштів на рахунок орендодавця № НОМЕР_1 в АБ "Укргазбанк", код Банку (МФО) 320478, на підставі цього Договору і не вимагає додаткового виставлення рахунку (п.4.3.1. договору).

Відповідно до п.п. 4.2.1., 4.2.3. договору протягом 3 банківських днів з моменту підписання сторонами акут, орендар сплачує орендну плату за період з дні підписання акту по останній день поточного місяця, з урахуванням дня передачі приміщення. В подальшому орендна плата сплачується орендарем авансом щомісячно в період з 01 по 10 число поточного місяця, в якому приміщення знаходяться в оренді, на підставі цього договору і не вимагає додаткового виставлення рахунку.

Орендна плата сплачується орендарем до дня фактичного повернення приміщення, включаючи день підписання акту (п.п. 4.2.4. договору).

Також сторони погодили п.п. 4.2.6. договору, що компенсація вартості спожитої електроенергії, газу, водопостачання (комунальні платежі) здійснюється орендарем пропорційно до займаної площі відповідно до показників контрольно-вимірювальних приладів на підставі актів користування приміщенням (додаток №3), наданих орендодавцем, які підтверджені рахунками комунальних підприємств та довідкою розрахунком по сплаченим комунальним платежам за підписом орендодавця. компенсація комунальних платежів здійснюється з нарахуванням ПДВ.

Відповідно до п.п. 6.3. договору, у випадку прострочення сплати орендної плати, комунальних платежів, орендар зобов`язаний сплатити орендодавцю неустойку в розмірі 1% від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Цей договір набирає чинності з моменту підписання сторонами акту та діє до 30.11.2019 включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по цьому договору (п.п. 9.1. договору).

01.04.2018 орендодавцем передано приміщення орендарю, що підтверджується Актом прийому-передачі приміщення (додаток 2 до договору оренди), який скріплений печатками та підписаний обома юридичними особами та знаходиться в матеріалах справи.

12.02.2019 сторонами у справі підписано додаткову угоду №1 до договору оренди нежитлового приміщення №2018/Д/05-14 від 01.04.2018, відповідно до якої сторони домовилися про розірвання договору 12.02.2019 (п. 1); Орендну плату за листопад 2018 року - лютий 2018 року та відшкодування комунальних витрат за період листопад 2018 року - лютий 2019 року буде здійснено орендарем не пізніше 28.02.2019 (п. 2)

Відповідно до матеріалів справи, 12.02.2019 орендар повернув орендоване приміщення орендодавцю, про що було підписано акт прийому-передачі приміщення, яким сторони засвідчили, що приміщення передано та отримано в технічно справному стані.

Разом з тим, відповідач не сплатив наявної заборгованості по орендним платежам в сумі 30668,57 грн. та заборгованості по комунальним послугам в сумі 2 689,34 грн.

Крім основної суми боргу, позивач просить стягнути з відповідача 653,83 грн. - неустойки, 343,72 грн. - 3% річних та 773,95 грн. - інфляційних.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши пояснення учасників процесу, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, враховуючи наступне.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ч.1 ст.11 ЦК України).

Згідно ст. 174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Господарського кодексу України) і сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст. 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Орендна плата встановлюється у грошовій формі. Залежно від специфіки виробничої діяльності орендаря орендна плата за згодою сторін може встановлюватися в натуральній або грошово-натуральній формі. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно зі статтею 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Одним із основних обов`язків орендаря у зобов`язанні з оренди майна є своєчасне та у повному обсязі внесення орендної плати.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічне положення передбачено частиною 1 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України: суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 759 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до статті 761 цього Кодексу право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму.

Статтею 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу положень статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи, що відповідач не виконав своїх договірних зобов`язань та не провів розрахунки з позивачем в установлені договором терміни, суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача 3 668,57 грн. заборгованості по сплаті орендної плати та 2 698,34 грн. комунальних послуг обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Як зазначалося раніше, позивач просить стягнути з відповідача 653,83 грн. - неустойки, 343,72 грн. - 3% річних та 773,95 грн. - інфляційних.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно приписів ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Зазначені норми Цивільного кодексу України кореспондуються із приписами, встановленими Господарським кодексом України.

За змістом ч. 1 ст. 230 ГК України штраф та пеня є одними з видів штрафних санкцій, які визнаються як господарські санкції у вигляді грошової суми, котру учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Перевіривши розрахунки неустойки (а.с. 7-8), суд вважає останні вірними, а вимоги в цій частині такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У відповідності до ч. 2 вказаної статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунки 3% річних та інфляційних, суд вважає нарахування вірними, а вимоги в цій частині обґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач не подав до суду жодного доказу на спростування позовних вимог, в тому числі доказів проведення розрахунків (платіжні доручення, виписки банківських установ щодо руху коштів, квитанції до прибуткових касових ордерів, тощо).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягають задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЄС НІК І КО" (10007, м. Житомир, вул. Коростишівська, 46, ід. код 42011423)

- на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" (03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1, ід. код 23697280) 3 668,57 грн. заборгованості по орендній платі, 2 698,34 грн. заборгованості за комунальними платежами, 653,83 грн. неустойки, 343,72 грн. 3% річних, 773,95 грн. інфляційних, а також 2481,00 грн. сплаченого судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 04.11.22

Суддя Кудряшова Ю.В.

Віддрукувати:

1 - в справу;

2 - позивачу (рек. з повід.)

+ на ел.пошту:

3 - відповідачу (рек. з повід.)

+ на ел. пошту: