ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2022 р. Справа№ 910/1864/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пантелієнка В.О.

суддів: Остапенка О.М.

Гарник Л.Л.

секретар судового засідання Нечасний О.Л.

представники учасників провадження у судове засіданні не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу господарського суду м.Києва від 11.07.2022р.

(повний текст складено 14.07.2022р.)

у справі №910/1864/18 (суддя Мандичев Д.В.)

за заявою ОСОБА_2

до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Український торговий дім "Каділлак, Шевролє"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м.Києва від 11.07.2022р. задоволено заяву ліквідатора ТОВ "Український торговий дім "Каділлак, Шевролє" арбітражного керуючого Струця М.П. про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на керівника боржника; покладено на керівника банкрута - ОСОБА_1 субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями ТОВ "Український торговий дім "Каділлак, Шевролє"; стягнуто з ОСОБА_1 на ТОВ "Український торговий дім "Каділлак, Шевролє" 1 548 072 грн, 71 коп.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду м.Києва від 11.07.2022р. та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ліквідатора ТОВ "Український торговий дім "Каділлак, Шевролє" арбітражного керуючого Струця М.П. про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на керівника боржника.

У відзивах на апеляційну скаргу ліквідатор ТОВ "Український торговий дім "Каділлак, Шевролє" арбітражний керуючий Струць М.П. та Міністерство юстиції України просять відмовити ОСОБА_1 у задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу господарського суду м.Києва від 11.07.2022р. залишити без змін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.08.2022р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду м.Києва від 11.07.2022р. у справі №910/1864/18, розгляд справи призначено на 20.09.2022р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.09.2022р. заяву судді Північного апеляційного господарського суду Полякова Б.М. про самовідвід у справі №910/1864/18 задоволено; відведено суддю Північного апеляційного господарського суду Полякова Б.М. від розгляду справи №910/1864/18; матеріали справи №910/1864/18 передано для здійснення визначення складу судової колегії у відповідності до положень ГПК України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.10.2022р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду м.Києва від 11.07.2022р. у справі № 910/1864/18 прийнято до свого провадження колегією суддів в іншому складі суду; розгляд апеляційної скарги призначено на 07.11.2022р.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У провадженні господарського суду м.Києва перебувала справа за заявою ОСОБА_2 про банкрутство ТОВ "Український торговий дім "Каділак, Шевролє".

Ухвалою господарського суду м.Києва від 12.03.2018р. було відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "Український торговий дім "Каділак, Шевролє"; визнано грошові вимоги ОСОБА_3 до ТОВ "Український торговий дім "Каділак, Шевролє" в розмірі 2 479 006,30 грн.; введено процедуру розпорядження майном ТОВ "Український торговий дім "Каділак, Шевролє"; призначено розпорядником майна ТОВ "Український торговий дім "Каділак, Шевролє" арбітражного керуючого Струця Миколу Петровича; визначено дату проведення попереднього судового засідання та вирішено інші процедурні питання.

Ухвалою попереднього засідання господарського суду м.Києва від 16.05.2018р. було затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ "Український торговий дім "Каділак, Шевролє", до якого включено : ОСОБА_3 з грошовими вимогами на суму 2 496 626,30 грн., з яких: 17620,00 грн. - вимоги першої черги, 2 479 006,30 грн. - вимоги четвертої черги; Головне управління ДФС у м. Києві з грошовими вимогами на суму 11 388,14грн., з яких: 3524,00 грн. - вимоги першої черги, 7 864,14 грн. - вимоги шостої черги та вирішено інші процедурні питання.

Ухвалою господарського суду м.Києва від 16.05.2018р. клопотання розпорядника майна ТОВ "Український торговий дім "Каділак, Шевролє" арбітражного керуючого Струця М.П. №02-01-910/1864/18-16-05-18-2 від 16.05.2018р. було задоволено частково; зобов`язано керівника ТОВ "Український торговий дім "Каділак, Шевролє" Харахаш Емму Едуардівну надати розпоряднику майна боржника Струцю Миколі Петровичу копії Статуту ТОВ "Український торговий дім "Каділак, Шевролє", фінансові звіти для дослідження діяльності на предмет виявлення ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності; довідку про заборгованість по заробітній платі, відомості про кредиторську заборгованість, кількість працівників ТОВ "Український торговий дім "Каділак, Шевролє" на дату порушення справи про банкрутство, про активи згідно балансу з повним переліком кожного виду активів, в тому числі про основні засоби, виробничі запаси, готову продукцію, товари, незавершене будівництво, незавершене виробництво, дебіторську заборгованість, фінансові інвестиції та інші активи ТОВ "Український торговий дім "Каділак, Шевролє" станом на дату порушення справи про банкрутство, а також копії первинних документів; в задоволенні іншої частини клопотання відмовлено.

Постановою господарського суду м.Києва від 13.06.2018р. ТОВ "Український торговий дім "Каділак, Шевролє" було визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Струця М.П., вирішено інші процедурні питання.

Ухвалою господарського суду м.Києва від 24.09.2018р. заяву ліквідатора ТОВ "Український торговий дім "Каділак, Шевролє" арбітражного керуючого Струця М.П. було задоволено та зобов`язано ОСОБА_1 передати ліквідатору ТОВ "Український торговий дім "Каділак, Шевролє" арбітражному керуючому Струцю М.П. бухгальтерську та іншу документацію банкрута, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності Банкрута протягом десяти днів.

Ухвалою господарського суду м.Києва від 24.11.2021р. було відмовлено ліквідатору ТОВ "Український торговий дім "Каділак, Шевролє" арбітражному керуючому Струцю М.П. у задоволенні заяви про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язання боржника на керівника боржника.

До господарського суду м.Києва ліквідатором ТОВ "Український торговий дім "Каділак, Шевролє" арбітражним керуючим Струцем М.П. була подана заява про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язання боржника на керівника боржника.

Зокрема, заявник просив місцевий суд покласти субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями ТОВ "Український торговий дім "Каділак, Шевролє" на керівника товариства ОСОБА_1 .

Як вбачається з поданої заяви, що стороною вказаної заяви визначено ОСОБА_1 , тобто фізичну особу, що не є підприємцем.

Ухвалою господарського суду м.Києва від 17.02.2022р. було вирішено звернутися до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області із запитом щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не відомий), за формою, наведеною в додатку 3 до Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016р. №207; зобов`язано Відділ обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м.Києві та Київській області (01601, м.Київ, вул. Володимирська,15) протягом п`яти днів з моменту отримання запиту суду надати інформацію про місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не відомий).

Згідно відомостей, наданих Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м.Києві та Київській області, зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Ухвалою господарського суду м.Києва від 19.05.2022р. було призначено розгляд заяви ліквідатора про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на керівника товариства у судовому засіданні.

З матеріалів справи вбачається, що заява ліквідатора ТОВ "Український торговий дім "Каділлак, Шевролє" арбітражного керуючого Струця М.П. мотивована наступним.

В ході виконання своїх повноважень, ліквідатором 30.08.2018р. до господарського суду було подано заяву про зобов`язання попереднього керівника банкрута - Харахаш Е.Е. передати ліквідатору бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута.

Ухвалою господарського суду м.Києва від 24.09.2018р. було зобов`язано Харахаш Е.Е. передати ліквідатору бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута протягом 10 днів.

Як зазначено ліквідатором, ОСОБА_1 не було передано ліквідатору арбітражному керуючому Струцю М.П. на виконання вимог зазначеної ухвали печаток, штампів та документів у повному обсязі.

У зв`язку з чим, 13.08.2019р. було відкрито кримінальне провадження за номером 0003457 у зв`язку з невиконанням ухвали суду від 24.09.2018р.

З метою вивчення фінансового стану банкрута та проведення аналізу щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства ліквідатором були подані запити до Головного управління статистики у м.Києві та Головного управління ДПС у м. Києві щодо надання копії звітності банкрута за період з 12.03.2015р. по 13.06.2018р.

Головне управління статистики у м.Києві №09.2-02/574-20 від 17.02.2020р. повідомило, що банкрут подавав до Головного управління статистики у м.Києві фінансову та статистичну звітність за 1-3 квартали 2015 року та надало вказану звітність.

Згідно з відповіддю Головного управління ДПС у м.Києві №12909/АК/26-15-04-12-19 від 11.03.2020р. станом на 11.03.2020р. надано електронні копії наявної податкової та фінансової звітності за період з 12.03.2015р. по 13.06.2018р., зокрема податкові декларації з податку на додану вартість, фінансові звіти суб`єкта малого підприємництва, декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належить резиденту України і знаходяться за її межами та звіти про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Остання фінансова та податкова звітність боржника згідно з відповіддю Головного управління ДПС у м.Києві була подана за 2015 рік.

За результатами проведеного аналізу вищевказаної документації ліквідатором було подано звіт про аналіз щодо виявлення ознак неплатоспроможності товариства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства станом на 05.06.2020р., згідно з яким ліквідатором встановлено наявність ознак доведення ТОВ "Український торговий дім "Каділлак, Шевролє" до банкрутства. У вказаному звіті зазначено: основні засоби банкрута зношені на 95,71 %; коефіцієнт поточної (загальної) ліквідності свідчить про те, що банкрут був нездатний відповідати по своїх зобов`язаннях; частка власних оборотних коштів в їх загальній сумі у відсотках має від`ємний результат та вказує на те, що банкрут не мав змоги проводити незалежну фінансову політику, тобто перебував в стані неплатоспроможності; коефіцієнт фінансової автономії на звітну дату становив менше граничного значення, тобто функціонування банкрута залежало від залучення позикових коштів.

З огляду на вищевикладене, можна зробити висновок, що фінансовий стан банкрута був незадовільним, оскільки більшість економічних показників та коефіцієнтів, що характеризують ліквідність та фінансову стійкість нижче нормативних значень. Зокрема, чітко видно залежність банкрута від позикових коштів, оскільки власних оборотних коштів було недостатньо для погашення своїх зовнішніх зобов`язань.

У ході проведеного аналізу на предмет наявності (відсутності) ознак фіктивного, навмисного або прихованого банкрутства ліквідатором було встановлено таке: керівництвом банкрута були прийняті нераціональні управлінські рішення, які негативно впливали на виробничу, торговельну, іншу статутну діяльність підприємства, що призвели до фінансових збитків та втрат; відсутність спрямування отримуваних грошових засобів та інвестицій на закупівлю товарів, робіт, послуг, безпосередньо незадіяних у виробничо-господарській діяльності; здійснено заплутування та приховування звітності, знищення документів або інформації, унаслідок чого неможлива ефективна робота підприємства тощо, надання неправдивої інформації про фінансово-господарський стан підприємства, яка створює оманливе враження про нормальний фінансовий стан підприємства і таким чином приховує стійку фінансову неспроможність; ненадання звітності до податкового органу та Головного управління статистики у м. Києві від 30.09.2015р. свідчить про неправомірні дії посадових осіб банкрута щодо незабезпечення бухгалтерського та управлінського обліку підприємства.

З матеріалів справи вбачається, що протягом ліквідаційної процедури банкрута було виявлено переміщення банкрутом через державний кордон України транспортного засобу, а саме: ввезення автомобіля марки CADILLAC SRX, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , що наразі знаходиться на території митниці.

Згідно класифікаційного рішення Київської митниці ДФС №КТ-115-2015 ТОВ "Український торговий дім "Каділлак, Шевролє" було відмовлено в митному оформлені вищезазначеного автомобіля, у зв`язку з чим 22.09.2015р. він був вилучений за протоколом про порушення митних правил №0734/1000/15, однак 30.11.2016р. постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі №826/27842/15 було скасоване класифікаційне рішення №КТ-115-2015.

Після винесення вказаної постанови Київського апеляційного адміністративного суду у справі за №826/27842/15 ОСОБА_1 не було вчинено дій, необхідних для закінчення процедури розмитнення автомобіля, а отже і набуття банкрутом права власності на такий автомобіль.

Невиконання банкрутом зобов`язань з поставки даного автомобіля на користь ОСОБА_2 , яка є ініціюючим кредитором у справі №910/1864/18, стало підставою для винесення 20.06.2017р. господарським судом м.Києва рішення про стягнення з банкрута на користь ОСОБА_3 (в подальшому змінила прізвище на ОСОБА_5 ) коштів у розмірі 94 996,90 доларів США, що станом на 20.06.2017р. за офіційним курсом НБУ становило 2 472 116,30 грн. та 6 890,00 грн. судового збору.

У подальшому, ОСОБА_1 , як керівником банкрута, не було укладено фінансово вигідних, прибуткових, сприятливих для поліпшення фінансового становища банкрута правочинів і, як наслідок, підприємство не отримувало прибутку, при цьому, не вживаючи належних заходів щодо запобігання банкрутства і застосування досудових заходів відновлення платоспроможності.

Будучи засновником (учасником) банкрута і його керівником, ОСОБА_1 була обізнана щодо усієї фінансово-господарської діяльності банкрута, фінансової звітності банкрута, його неплатоспроможності, брала безпосередню участь в управлінні та прийнятті рішень щодо діяльності банкрута, тощо.

В ході виконання своїх повноважень, ліквідатором було проведено інвентаризацію майна боржника, на підставі якої було сформовано ліквідаційну масу банкрута, до складу якої включено наступне майно:

-Двостійковий гідравлічний підйомник автомобільний, призначенням на табличці, закріплений на стійці: Model SPO40MT585,CAP.Kg-4000, serial number CIF05H0004 made in USA;

-Двостійковий електрогідравлічни підйомник автомобільний, позначенням в табличці, закріплений на стійці:Model SPO40MT587,CAP.Kg-4000, serial number CIН05В0001 made in USA;

-Двостійковий гідравлічний підйомник автомобільний, призначенням на табличці, закріплений на стійці: Model SPO40MT587,CAP.Kg-4000, serial number CIH05L0004 made in USA;

-Чотиристійковий електрогідравлічний підйомник автомобільний з написом на стійках Rotary Lift,made in USA, на табличці закріпленої на стійці Model AR12E-902, serial number JJJ06I0001;

-Шиномонтажний комплект, до складу якого входить: шино монтажний стенд, балансувальний стенд, компресор;

-Автомобіль Chevrolet Express Cargo, 2004 року випуску, № кузова НОМЕР_2 ;

-Автомобіль Chevrolet Cavalier, 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 ;

-Автомобіль марки Cadillac SRX, 2015 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 .

17.11.2021р. на засіданні комітету кредиторів ТОВ "Український торговий дім "Каділлак, Шевролє" було надано згоду на продаж майна боржника на наступних умовах:

Склад ліквідаційної маси (лоти) банкрута до продажу:

Лот №1 "Шиномонтажний комплект, електрогідравлічні підйомники автомобільні та автомобілі марки Cadillac SRX, реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2015 року випуску, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 ".

Початкова вартість лоту становить 899 496,00 грн. без ПДВ.

Перший аукціон проводиться без можливості зниження початкової ціни, а переможцем аукціону є учасник, який запропонує найвищу ціну на час закінчення аукціону. У разі закінчення аукціону без визначення переможця, проводиться повторний аукціон. Встановити крок аукціону з продажу майна банкрута у розмірі 1 відсотка початкової ціни лота.

Початкова ціна повторного аукціону зменшується на 20 відсотків від початкової ціни першого аукціону, без ПДВ. Повторний аукціон проводити без можливості зниження початкової ціни. Встановити крок аукціону з продажу майна банкрута у розмірі 1 відсотка початкової ціни лота.

Початкова ціна другого повторного аукціону зменшується на 25 відсотків від початкової ціни повторного аукціону, без ПДВ. Другий повторний аукціон проводити із можливістю зниження початкової ціни лоту. Встановити крок аукціону з продажу майна банкрута у розмірі 1 відсотка початкової ціни лота.

Лот №2 "Автомобіль Chevrolet Express Cargo, реєстраційний номер НОМЕР_5 , 2004 року випуску, № кузова НОМЕР_2 ".

Початкова вартість лоту становить 220 000,00 грн. без ПДВ.

Перший аукціон проводиться без можливості зниження початкової ціни, а переможцем аукціону є учасник, який запропонує найвищу ціну на час закінчення аукціону. У разі закінчення аукціону без визначення переможця, проводиться повторний аукціон. Встановити крок аукціону з продажу майна банкрута у розмірі 1 відсотка початкової ціни лота.

Початкова ціна повторного аукціону зменшується на 20 відсотків від початкової ціни першого аукціону, без ПДВ. Повторний аукціон проводити без можливості зниження початкової ціни. Встановити крок аукціону з продажу майна банкрута у розмірі 1 відсотка початкової ціни лота.

Початкова ціна другого повторного аукціону зменшується на 25 відсотків від початкової ціни повторного аукціону, без ПДВ. Другий повторний аукціон проводити із можливістю зниження початкової ціни лоту. Встановити крок аукціону з продажу майна банкрута у розмірі 1 відсотка початкової ціни лота.

Лот №3 "Chevrolet Cavalier, реєстраційний номер НОМЕР_6 , 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 ".

Початкова вартість лоту становить 13 000,00 грн. без ПДВ.

Перший аукціон проводиться без можливості зниження початкової ціни, а переможцем аукціону є учасник, який запропонує найвищу ціну на час закінчення аукціону. У разі закінчення аукціону без визначення переможця, проводиться повторний аукціон. Встановити крок аукціону з продажу майна банкрута у розмірі 1 відсотка початкової ціни лота.

Початкова ціна повторного аукціону зменшується на 20 відсотків від початкової ціни першого аукціону, без ПДВ. Повторний аукціон проводити без можливості зниження початкової ціни. Встановити крок аукціону з продажу майна банкрута у розмірі 1 відсотка початкової ціни лота.

Початкова ціна другого повторного аукціону зменшується на 25 відсотків від початкової ціни повторного аукціону, без ПДВ. Другий повторний аукціон проводити із можливістю зниження початкової ціни лоту. Встановити крок аукціону з продажу майна банкрута у розмірі 1 відсотка початкової ціни лота.

03.12.2021р. було проведено електронний аукціон №UA-PS-2021-11-18-000084-1 з продажу лоту №1, переможцем якого з ціновою пропозицією у розмірі 908 994,96 грн. стала ОСОБА_6 , яка у встановлений строк підписала протокол проведення електронного аукціону та здійснила оплату у повному розмірі.

03.12.2021р. було проведено електронний аукціон №UA-PS-2021-11-18-000083-1 з продажу лоту №2, переможцем якого з ціновою пропозицією у розмірі 250 000,00 грн. став ОСОБА_7 , яким у встановлений строк було підписано протокол проведення електронного аукціону та проведено оплату у повному розмірі.

03.12.2021р. було проведено електронний аукціон №UA-PS-2021-11-18-000067-2 з продажу лоту №3, переможцем якого став ОСОБА_8 з ціновою пропозицією у розмірі 21190,00 грн., але переможцем аукціону у встановлений строк не було підписано та передано протокол вказаного електронного аукціону, а тому аукціон було визнано таким, що не відбувся.

16.12.2021р. ТОВ "ЗАКУПКИ.ПРОМ.УА" на ліквідаційний рахунок банкрута було перераховано гарантійний внесок ОСОБА_8 у сумі 346,45 грн.

29.12.2021р. було проведено електронний аукціон №UA-PS-2021-12-14-000055-1 з продажу лоту №3, переможцем якого став ОСОБА_9 з ціновою пропозицією у розмірі 25 000,00 грн.

Таким чином, розмір ліквідаційної маси становить = 908 994,96 грн. (реалізація лоту №1) + 250 000,00 грн. (реалізація лоту №2) + 25 000,00 грн. (реалізація лоту №3) + 346,45 грн. (перерахування гарантійного внеску при реалізації лоту №3 внаслідок непідписання переможцем аукціону протоколу) + 141,00 грн. (вхідний залишок на ліквідаційному рахунку банкрута) + 11 965,40 грн. (повернення та стягнення судового збору, сплаченого банкрутом, у попередні періоди) = 1 196 447,81 грн.

Відповідно до ч.3 ст.61 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що у першу чергу оплачуються витрати, пов`язані з проведенням ліквідаційної процедури, та сплачується винагорода ліквідатора.

Згідно зі звітом про нарахування та виплату грошової винагороди ліквідатора банкрута розмір нарахованої основної грошової винагороди ліквідатора становить 236 240,00 грн., яка була утримана ліквідатором в повному обсязі за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута.

З огляду на майно та кошти, включені до ліквідаційної маси банкрута, було частково погашено кредиторську заборгованість банкрута, а саме: 1) повністю погашено вимоги І черги у сумі 21 144,00 грн.; 2) частково погашено вимоги IV черги у розмірі 938 795,17 грн. з належних 2 479 006,30 грн.; 3) повністю не погашено вимоги VI черги у розмірі 7 864,14 грн.

Таким чином, загальний розмір непогашеної кредиторської заборгованості банкрута становить 1 548 072,71 грн.

На думку ліквідатора арбітражного керуючого Струця М.П., у зв`язку з бездіяльністю засновника та керівника банкрута - ОСОБА_1 та встановлення факту недостатності майна банкрута для погашення кредиторської заборгованості банкрута, щодо ОСОБА_1 повинна бути застосована субсидіарна відповідальність за зобов`язаннями ТОВ "Український торговий дім "Каділлак, Шевролє".

Заперечуючи проти доводів ліквідатора, ОСОБА_1 було зазначено наступне.

Ухвалою господарського суду м.Києва від 24.11.2021р. було відмовлено ліквідатору Струцю М.П. у задоволенні заяви від 14.06.2021р. №02-01-910/1864/18-14-06-21-1 про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на ОСОБА_1 .

При цьому, судом зазначено, що для забезпечення принципу безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі, подає таку заяву не раніше, ніж після завершення реалізації об`єктів ліквідаційної маси та розрахунків з кредиторами на підставі такої реалізації у ліквідаційній процедурі при наявності обставин недостатності для повного погашення кредиторської заборгованості банкрута.

При цьому, ліквідатор повинен використати всі механізми для здійснення всієї повноти заходів спрямованих на виявлення та повернення в ліквідаційну (конкурсну) масу всього майна (майнові права, законні очікування) боржника шляхом застосування віндикаційного позову, визнання збиткових та заінтересованих угод недійсними.

До складу майна боржника слід внести також майнові права, які виникають у зв`язку з визнанням угод недійсними в порядку ст.42 Кодексу України з процедур банкрутства, а також зобов`язання осіб, які відповідають за зобов`язаннями боржника відповідно до закону або установчих документів боржника, які входять до ліквідаційної маси.

Отже, після вжиття ліквідатором всіх вищезазначених заходів, при наявності обставин недостатності повного погашення кредиторської заборгованості банкрута, ліквідатор зобов`язаний звернутися до суду з заявою про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника в порядку ч.2 ст.61 Кодексу України з процедур банкрутства.

На думку ОСОБА_1 , ліквідатор ігнорував вимоги ухвали суду від 24.11.2021р. та взагалі не включив до складу майна боржника майнові права, які виникають у зв`язку з визнанням угод недійсними в порядку ст.42 Кодексу України з процедур банкрутства, а також зобов`язання осіб, які відповідають за зобов`язаннями боржника відповідно до закону або установчих документів боржника, які входять до ліквідаційної маси.

Ухвалою господарського суду м.Києва від 17.09.2018р. було відмовлено ліквідатору банкрута арбітражному керуючому Струцю М.П. у задоволенні заяви про зобов`язання Київської міської митниці ДФС завершити митне оформлення та передати ліквідатору транспортний засіб з усіма необхідними документами для його реєстрації.

01.02.2019р. ліквідатор арбітражний керуючий Струць М.П. звернувся до суду із позовом про визнання бездіяльності Київської митниці ДФС протиправною та зобов`язання завершити митне оформлення без здійснення попередньої оплати митних (обов`язкових) платежів та передати автомобіль марки CADILLAC SRX, номер кузова НОМЕР_1 , з усіма необхідними документами для реєстрації з метою включення такого майна в ліквідаційну масу.

Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 13.05.2020р. у справі №640/1815/19 позов банкрута було задоволено повністю.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.09.2020р. у справі №640/1815/19 апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби було залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 13.05.2020р. без змін.

На виконання зазначеного рішення ліквідатором було отримано відповідні виконавчі листи.

Згідно з протоколом №6КК від 04.06.2021р. вбачається, що ліквідатор арбітражний керуючий Струць М.П. звернувся до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з завою про відкриття виконавчого провадження за отриманими виконавчими листами.

Таким чином, на думку ОСОБА_1 , ліквідатор арбітражний керуючий Струць М.П. мав повноваження щодо звернення до органів державної виконавчої служби щодо виконання вищезазначених судових рішень, виконанню яких ОСОБА_1 жодним чином не перешкоджала.

Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 20.06.2017р. було встановлено, що 21.05.2015р. між ОСОБА_10 та ТОВ "Український торговий дім "Каділлак, Шевролє" було укладено контракт купівлі-продажу №21/05/2015, відповідно до якого банкрут зобов`язався передати ОСОБА_3 у власність автомобіль CADILLAC SRX 2015, а ОСОБА_3 - сплатити за товар 1 936 830,00 грн., що еквівалентно 92 230,00 доларам США.

На виконання умов зазначеного договору ОСОБА_3 сплатила повну вартість автомобіль у розмірі 92 230,00 доларів США, однак ТОВ "Український торговий дім "Каділлак, Шевролє" не виконало взяті на себе зобов`язання щодо поставки товару.

При цьому, як зазначає ОСОБА_1 , автомобіль, який є предметом зазначеного контракту, не був розмитнений з вини Київської міської митниці.

Таким чином, на думку колишнього засновника та керівника боржника, у її діях не вбачається жодних ознак доведення товариства до банкрутства.

Як зазначає ОСОБА_1 , усе наявне майно банкрута, включене ліквідатором арбітражним керуючим Струцем М.П. до ліквідаційної маси, фактично не є реалізованим на даний час, оскільки оцінка та продаж майна здійснені з порушенням чинного законодавства.

Зазначене стосується гідравлічних підйомників, шиномонтажного комплекту тощо та 2 автомобілів Chevrolet Express Cargo та Chevrolet Cavalier.

Загальна вартість ліквідаційної маси за даними ліквідатора на січень 2021 року становила лише 150 496,00 грн., у грудні 2021 року вона вже є значно вищою, що не відповідає її дійсній ринковій вартості, а є заниженою.

Також, ОСОБА_1 вказує, що ліквідатором не було подано доказів стійкої неплатоспроможності банкрута з 22.07.2015р., тобто коли ОСОБА_1 зайняла посаду керівника товариства. Ненадання звітності в період банкрутства, на її думку, не може свідчити про стійку неплатоспроможність банкрута.

Частиною 4 ст.215 Господарського кодексу України визначено, що приховування банкрутства, фіктивне банкрутство або умисне доведення до банкрутства, а також неправомірні дії у процедурах неплатоспроможності, пов`язані з розпорядженням майном боржника, що завдали істотної шкоди інтересам кредиторів та держави, тягнуть за собою кримінальну відповідальність винних осіб відповідно до закону.

ОСОБА_1 зазначено, що оскільки жодних кримінальних проваджень з цього приводу немає, у її діях відсутні ознаки приховування банкрутства, фіктивного банкрутства (заява про відкриття провадження у справі подана не боржником, а кредитором), або умисного доведення до банкрутства, а також неправомірних дій у процедурах неплатоспроможності, пов`язаних з розпорядженням майном боржника, що завдали істотної шкоди інтересам кредиторів та держави.

Відповідно до ч.2 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) під час здійснення своїх повноважень ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

У разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями.

Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані лише для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому цим Кодексом.

Субсидіарна відповідальність у справах про банкрутство є самостійний цивільно-правовий вид відповідальності, який покладається на засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника при наявності підтвердження вини вказаних осіб у доведенні юридичної особи (боржника у справі про банкрутство) до стану неплатоспроможності.

Субсидіарна відповідальність у справах про банкрутство є самостійним цивільно-правовим видом відповідальності, оскільки законодавство не пов`язує можливість покладення субсидіарної відповідальності в порядку ч.2 ст.61 КУзПБ на третіх осіб із наявністю вироку у кримінальній справі щодо таких осіб про встановлення в їх діях (бездіяльності) кримінального правопорушення, оскільки в даному випадку особи в силу спеціального припису Кодексу про банкрутство притягуються до цивільної відповідальності у формі солідарного стягнення.

Притаманною ознакою цивільно-правової відповідальності є те, що особа, яка є відповідачем, повинна доказати відсутність своєї вини.

Отже, якщо після визнання боржника банкрутом, за наявності ознак доведення до банкрутства юридичної особи-боржника, погашення заборгованості банкрута є неможливим внаслідок дій та (або) бездіяльності засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, то такі особи можуть бути притягнуті до субсидіарної відповідальності за заборгованістю боржника до поки такі особи не доведуть протилежного.

Визначене нормами КУзПБ правопорушення, за вчинення якого покладається такий вид цивільної відповідальності, як субсидіарна, має співвідноситися із наявністю, відповідно до закону, необхідних умов (елементів), які є підставою для застосування цього виду відповідальності.

Об`єктом вказаного правопорушення та захисту при покладенні субсидіарної відповідальності є права кредиторів на задоволення вимог до боржника, що лишились не задоволеними у справі про банкрутство.

Суб`єктами правопорушення (субсидіарної відповідальності), що може бути покладена у справі про банкрутство за заявою ліквідатора, є засновники (учасники, акціонери) або інші особи, у тому числі керівник боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, за умови існування вини цих осіб у банкрутстві боржника, тобто вчиненні суб`єктом (суб`єктами) субсидіарної відповідальності винних дій, що призвели до банкрутства боржника.

Дослідження обставин поведінки (дій чи бездіяльності), яка повинна знаходитися в причинно-наслідковому зв`язку відносно порушення, передбаченого ч.2 ст.61 КУзПБ, а також встановлення вини суб`єктів субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство здійснюється судом, що вирішує спір про субсидіарну відповідальність у справі про банкрутство.

Водночас при вирішенні питання щодо вини (виду вини) суб`єкта субсидіарної відповідальності, слід виходити з обов`язків та повноважень суб`єктів відповідальності стосовно боржника, покладених на них законом та/або статутом, враховуючи при цьому положення ч.ч. 1 і 3 ст.4 КУзПБ.

Щодо об`єктивної сторони правопорушення для покладення на суб`єктів субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство слід зазначити, що хоча приписи ч.2 ст.61 КУзПБ і містять диспозицію (зміст) правопорушення- "доведення до банкрутства", за яке передбачена "санкція" у вигляді субсидіарної відповідальності, однак не конкретизують дії/бездіяльність суб`єктів цієї відповідальності, які вказують/доводять на його існування.

Оцінюючи будь-які дії/бездіяльність суб`єктів відповідальності на предмет покладення на них субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство, слід відмежовувати дії та обставини, які належать до ризиків підприємницької/господарської діяльності (ст.42 ГК України).

Спеціальними умовами для субсидіарної відповідальності за дії/бездіяльність суб`єктів відповідальності, окрім вини, є наслідки у вигляді недостатності виявленого у процедурі банкрутства майна боржника, що підлягає включенню до ліквідаційної маси, для задоволення вимог кредиторів, різниця між вартісними показниками яких і є мірою субсидіарної відповідальності.

Господарський суд самостійно встановлює наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, який став підставою для стягнення шкоди, оцінюючи надані сторонами докази (близький за змістом висновок щодо можливості суду самостійно встановлювати наявність складу правопорушення сформований Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.03.201р. у справі №920/715/17).

При цьому, виходячи з положень ст.73 та ч.1 ст.74 ГПК України (щодо покладеного на сторону/учасника у справі про банкрутство тягаря доведення обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень), суд наголошує, що обставини існування або відсутності будь-якого із елементів/складових об`єктивної сторони цивільного правопорушення (стверджуваних або заперечуваних: вчинення дії, бездіяльність, існування боргу в період вчинення боржником майнової дії тощо), мають бути доведені у встановленому законом порядку належними та допустимими доказами.

Відсутність (ненадання) належних доказів на підтвердження елементів/складових об`єктивної сторони порушення, тобто дій/бездіяльності конкретної особи (суб`єкта) відповідальності, що вказують на доведення до банкрутства або банкрутства, спростовує існування об`єктивної сторони порушення з доведення до банкрутства (банкрутства), а відповідно не надає можливості визначити суб`єктів відповідальності, встановити вину у діях/бездіяльності цих осіб та покласти субсидіарну відповідальність на таких суб`єктів (зазначена правова позиція викладена Верховним Судом в постанові №910/21323/16 від 16.06.2020р.).

Господарський суд, відповідно до ст.86 ГПК України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Наведена норма зобов`язує суд у кожному конкретному випадку оцінювати наявні докази в їх сукупності, з урахуванням повноти встановлення всіх обставин справи, які необхідні для правильного вирішення спору.

Разом з тим, у положеннях ст.61 КУзПБ визначено, що одним із повноважень ліквідатора у справі про банкрутство є аналіз фінансового становища банкрута.

Слід зазначити, що можливістю подання в межах справи про банкрутство заяви до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства наділений виключно ліквідатор банкрута.

Отже, виявлення наявності ознак доведення до банкрутства юридичної особи-боржника покладена саме на ліквідатора банкрута, що пов`язано з виконанням ліквідатором банкрута повноважень визначених ст.61 КУзПБ.

Приписи до ч.2 ст.61 КУзПБ не встановлюють ознак доведення до банкрутства, які можуть стати підставою для покладення субсидіарної відповідальності на засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника.

Саме детальний аналіз ліквідатором фінансового становища банкрута у поєднанні з дослідженням ним підстав виникнення заборгованості боржника перед кредиторами у справі про банкрутство дозволить ліквідатору банкрута виявити наявність чи відсутність дій засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника щодо доведення до банкрутства юридичної особи.

Відповідно до ч.2 ст.61 КУзПБ, у разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями.

Аналіз положень ч.2 ст.61 КУзПБ, дає підстави дійти до висновку, що заява про покладення субсидіарної відповідальності може бути подана ліквідатором до суду у разі, коли буде встановлена недостатність майна боржника для повного задоволення вимог кредиторів у справі про банкрутство.

Відтак, ліквідатор за наявності ознак банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, для забезпечення реалізації принципу безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі, подає таку заяву (про покладення субсидіарної відповідальності) не раніше ніж після завершення реалізації об`єктів ліквідаційної маси та розрахунків з кредиторами на підставі вчинення такої реалізації у ліквідаційній процедурі при наявності обставин недостатності повного погашення кредиторської заборгованості банкрута.

При цьому, розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою (п.1 ч.2 ст. 61 КУзПБ).

Аналогічна правова позиція щодо субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника викладена, зокрема у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.10.2019р. у справі №910/21232/16 та від 12.02.2020р. у справі №922/2391/16.

Встановлено, що ліквідатором було здійснено реалізацію ліквідаційної маси банкрута, що підтверджується долученими до заяви протоколами електронних аукціонів, актами про придбання майна на них та меморіальними ордерами про сплату переможців аукціонів коштів за майно банкрута, яке було реалізовано.

Проведені аукціони не були оскаржені.

Крім того, ліквідатором були проведені розрахунки з кредиторами, що підтверджується платіжним дорученням №10 від 09.12.2021р. на суму 17 620,00 грн., отримувач - ОСОБА_2 (призначення платежу - поповн. карт. рах № НОМЕР_7 ОСОБА_2 , Погаш. кредит. Вимог І черги (судові витрати) у спр. №910/1864/18, зг. ухв. суд від 16.05.18, Без ПДВ), платіжним дорученням №13 від 29.12.2021р. на суму 3 524,00 грн., отримувач - Головне управління ДПС у м.Києві (призначення платежу - Погаш. кредит. Вимог І чер. у спр. №910/1864/18 про банкрутство ТОВ "Український торговий дім "Каділлак, Шевролє", зг. ухвали суду від 16.05.2018, Без ПДВ), платіжним дорученням №12 від 09.12.2021р. на суму 913 387,57 грн., отримувач - ОСОБА_2 (призначення платежу - поповн. карт. рах № НОМЕР_7 ОСОБА_2 , Погаш. кредит. Вимог ІV черги (основн. борг) у спр. №910/1864/18, зг. ухв. суд від 16.05.18, Без ПДВ), видатковим касовим ордером від 28.01.2022р. на суму 25 407,60 грн., виданий кредитору ОСОБА_2 на підставі ухвали господарського суду м.Києва від 16.05.2018р. у справі №910/1864/18, якою визнано кредиторські вимоги ОСОБА_3 (в подальшому змінила прізвище на ОСОБА_5 ) з грошовими вимогами на суму 2 496 626,30 грн., з яких 17 620,00 грн. - вимоги першої черги, 2 479 006,30 грн. - вимоги четвертої черги.

Отже, як було зазначено вище, ліквідатором та встановлено судом, загальний розмір непогашеної кредиторської заборгованості банкрута становить 1 548 072,71 грн.

Встановлення ознак доведення до банкрутства визначається Методичними рекомендаціями щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємств та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, затверджених наказом Міністерства економіки України від 19.01.2006р. №14 (у редакції наказу Міністерства економіки України від 26.10.2010р. №1361) (надалі - Методичні рекомендації).

Згідно з п.2 розділу І Методичних рекомендацій об`єктом аналізу є фінансово-господарський стан підприємств, зокрема фінансові, виробничі та інвестиційні аспекти діяльності.

Пунктом 3 розділу І Методичних рекомендацій визначено, що суб`єктами аналізу є власники, органи, уповноважені управляти майном, або особи, які заінтересовані в отриманні інформації щодо діяльності підприємства (державний орган з питань банкрутства, арбітражний керуючий, орган податкової служби, керівництво).

Абзацом 2 п.3.2 Розділу ІІІ Методичних рекомендацій передбачено, що під час визначення ознак доведення до банкрутства аналізується рівень забезпечення зобов`язань кредиторів за період проведення аналізу.

Згідно з абз.8 п.3.2 розділу ІІІ Методичних рекомендацій у рзі встановлення, що зазначені показники погіршилися протягом періоду, який аналізується, з`ясовується причина погіршення цих показників шляхом перевірки фінансово-господарських договорів підприємства.

Відповідно до абз.9 п.3.2 Розділу ІІІ Методичних рекомендацій економічними ознаками дій з доведення до банкрутства може вважатися такий фінансово-економічний стан боржника, коли виконання умов договорів призвело до погіршення показників оцінки його фінансового стану, зокрема: підписання та виконання завідомо невигідних для підприємства (у тому числі фіктивних) договорів; необґрунтованої виплати грошових коштів, необґрунтованої передачі третім особам майна; прийняття нераціональних управлінських рішень, які негативно впливають на виробничу, торговельну, іншу статутну діяльність підприємства, що призводить до фінансових збитків та втрат; заплутування звітності, знищення документів або інформації, унаслідок чого неможлива ефективна робота підприємства тощо; невжиття заходів керівництвом щодо стягнення заборгованості (повнота та своєчасність проведеної претензійно-позовної роботи) - відмова від грошових (майнових) вимог; несвоєчасність (невжиття заходів) щодо розв`язання проблем у виробничому процесі, нездійснення господарської діяльності тощо.

Абзацом 10 п.3.2 розділу ІІІ Методичних рекомендацій визначено, що навмисне погіршення фінансово-господарського стану підприємства можна визначити за такими основними ознаками: зменшення розміру, приховування та заниження оцінки майна, яке знаходиться у розпорядженні підприємства (передача активів іншій особі); штучне збільшення розміру кредиторської та дебіторської заборгованості (залишення за боржником лише кредиторської заборгованості без відповідного забезпечення) та інші, подібні дії.

Згідно з абз.1 п.3.2 розділу ІІІ Методичних рекомендацій визначення ознак дій з доведення до банкрутства здійснюється за період, що починається за три роки до дати порушення справи про банкрутство, у разі наявності ознак неправомірних дій відповідальних осіб боржника, що призвели до його стійкої фінансової неспроможності, у зв`язку з чим боржник був не в змозі задовольнити в повному обсязі вимоги кредиторів або сплатити обов`язкові платежі.

Пунктом 4 розділу І Методичних рекомендацій визначено, що активи це ресурси, контрольовані підприємством в результаті минулих подій, використання яких, як очікується, приведе до надходження економічних вимог у майбутньому. Доведення до банкрутства - умисне, з корисливих мотивів, іншої особистої заінтересованості або в інтересах третіх осіб вчинення громадянином-засновником (учасником) або службовою особою суб`єкта господарської діяльності дій, що призвели до стійкої фінансової неспроможності суб`єкта господарської діяльності, якщо це завдало великої матеріальної шкоди державі чи кредитору.

Згідно з положеннями ст.8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органи (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе уповноважений орган (посадова особа), яка здійснює керівництво підприємством, або власник відповідно до законодавства та установчих документів. Керівник підприємства зобов`язаний створити необхідні умови для правильного ведення бухгалтерського обліку, забезпечити неухильне виконання всіма підрозділами, службами та працівниками, причетними до бухгалтерського обліку, правомірних вимог бухгалтера щодо дотримання порядку оформлення та подання до обліку первинних документів. Головний бухгалтер або особа, яка забезпечує ведення бухгалтерського обліку підприємства: забезпечує дотримання на підприємстві встановлених єдиних методологічних засад бухгалтерського обліку, складання і подання у встановлені строки фінансової звітності; організує контроль за відображенням на рахунках бухгалтерського обліку всіх господарських операцій.

Відповідно до ст.10 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" для забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства зобов`язані проводити інвентаризацію активів і зобов`язань, під час якої перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан і оцінка.

Статтею 11 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підприємства зобов`язані складати фінансову звітність на підставі даних бухгалтерського обліку. Фінансова звітність підписується керівником (власником) підприємства або уповноваженою особою у визначеному законодавством порядку та бухгалтером або особою, яка забезпечує ведення бухгалтерського обліку підприємства.

Дослідивши відповіді Головного управління статистики у м.Києві №09.2-02/574-20 від 17.02.2020р. та Головного управління ДПС у м.Києві №12909/АК/26-15-04-12-19 від 11.03.2020р. на запити ліквідатора, звіт, наданий арбітражним керуючим Струцем М.П., про аналіз щодо виявлення ознак неплатоспроможності товариства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства станом на 05.06.2020р., місцевим судом встановлено, що матеріалами справи підтверджуються висновки, викладені за результатом проведеного аналізу, а саме: керівництвом банкрута були прийняті нераціональні управлінські рішення, які негативно впливали на виробничу, торговельну, іншу статутну діяльність підприємства, що призвели до фінансових збитків та втрат; відсутність спрямування отримуваних грошових засобів та інвестицій на закупівлю товарів, робіт, послуг, безпосередньо незадіяних у виробничо-господарській діяльності; здійснено заплутування та приховування звітності, знищення документів або інформації, унаслідок чого неможлива ефективна робота підприємства тощо, надання неправдивої інформації про фінансово-господарський стан підприємства, яка створює оманливе враження про нормальний фінансовий стан підприємства і таким чином приховує стійку фінансову неспроможність; ненадання звітності до податкового органу та органу статистики після 30.09.2015 свідчить про неправомірні дії посадових осіб банкрута щодо незабезпечення бухгалтерського та управлінського обліку підприємства.

Так само і статтею 61 КУзПБ закріплено правову презумпцію субсидіарної відповідальності осіб, що притягуються до неї, складовими якої є недостатність майна ліквідаційної маси для задоволення вимог кредиторів та наявність ознак доведення боржника до банкрутства.

Однак зазначена презумпція є спростовною, оскільки передбачає можливість цих осіб довести відсутність своєї вини у банкрутстві боржника та уникнути відповідальності. Спростовуючи названу презумпцію, особа, яка притягується до відповідальності, має право довести свою добросовісність.

Слід зауважити, що ч.2 ст.61 КУзПБ має власну диспозицію (зміст) правопорушення: "банкрутство боржника з вини його засновників або інших осіб, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника…".

Проте законодавцем не конкретизовано, які саме дії чи бездіяльність становлять об`єктивну сторону такого правопорушення. Тож, вирішуючи питання щодо кола обставин, які мають бути доведені суб`єктом звернення (ліквідатором) та, відповідно, підлягають встановленню судом для покладення субсидіарної відповідальності, слід брати до уваги також положення частини першої статті 215 ГК України та підстави для порушення справи про банкрутство, з огляду на які такими діями можуть бути, зокрема, прийняття суб`єктами відповідальності рішення, вказівок на вчинення майнових дій чи бездіяльності боржника щодо захисту власних майнових інтересів юридичної особи боржника на користь інших юридичних осіб, що мало наслідком настання неплатоспроможності боржника тощо. Такий обов`язок встановлено частиною другою статті 59 КУзПБ.

Ненадання ліквідатору керівниками банкрута первинних фінансових документів боржника, аби визначити підстави для стягнення дебіторської заборгованості за умови істотного розміру цієї заборгованості в структурі активів боржника вважаються бездіяльністю, яка не відповідає інтересам цієї юридичної особи та є недобросовісною, вчиненою на шкоду кредиторам банкрута, і не дає змогу ліквідатору здійснити дії з повернення цієї дебіторської заборгованості. Тобто бездіяльність керівника, що виявилась у непередачі документів, унеможливила реалізацію активів боржника у вигляді дебіторської заборгованості та наповнення ліквідаційної маси.

Банкрутство (неплатоспроможність) не є одномоментним процесом, а суд лише констатує цей стан, до якого призводять дії (бездіяльність) у широкому часовому проміжку.

Вказана позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 09.12.2021р. у справі №916/313/20

Частиною 3 статті 92 Цивільного кодексу України визначено, що орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Статутом ТОВ "Український торговий дім "Каділлак, Шевролє" (в редакції 2010р.), який було затверджено Установчими зборами Засновників 16.12.2010р. та зареєстровано 22.12.2010р. визначено, що вищим органом управління Товариством є Загальні збори учасників. Загальні збори учасників повноважні приймати рішення з усіх питань діяльності Товариства.

Згідно з п.12.1 Статуту виконавчим органом Товариства, що здійснює поточне керівництво діяльністю Товариства, є Дирекція, яку очолює Генеральний директор.

Відповідно до п.12.2 Статуту Дирекція вирішує усі питання діяльності Товариства, крім тих, які віднесено до компетенції Загальних зборів Учасників. Загальні збори учасників можуть прийняти рішення про передачу частини прав, що належать їм, до компетенції Дирекції.

Пунктом 12.5 Статуту визначено, що Генеральний директор керує поточними справами Товариства та в межах, визначених цим Статутом, має право без довіреності виконувати дії від імені Товариства, укладати та підписувати правочини, угоди, договори, видавати довіреності, представляти інтереси Товариства в державних установах та організаціях, у відносинах з іншими підприємствами, установами, організаціями різних форм власності та фізичними особами.

Згідно з п.10.2 Статуту посадовими особами Товариства є Генеральний директор та Голова Ревізійної комісії. Посадові особи відповідають за шкоду, заподіяну Товариству в межах і порядку, відповідно до чинного законодавства України.

Статтею 215 Господарського кодексу України визначено відповідальність за порушення законодавства про банкрутство. У випадках, передбачених законом, суб`єкт підприємництва - боржник, його засновники (учасники), власник майна, а також інші особи несуть юридичну відповідальність за порушення вимог законодавства про банкрутство, зокрема фіктивне банкрутство, приховування банкрутства або умисне доведення до банкрутства. Фіктивним банкрутством визнається завідомо неправдива заява суб`єкта підприємництва до суду про нездатність виконати зобов`язання перед кредиторами та державою. Встановивши факт фіктивного банкрутства, тобто фактичну платоспроможність боржника, суд відмовляє боржникові у задоволенні заяви про визнання банкрутом і застосовує санкції, передбачені законом. Умисним банкрутством визнається стійка неплатоспроможність суб`єкта підприємництва, викликана цілеспрямованими діями власника майна або посадової особи суб`єкта підприємництва, якщо це завдало істотної матеріальної шкоди інтересам держави, суспільства або інтересам кредиторів, що охороняються законом. Приховування банкрутства, фіктивне банкрутство або умисне доведення до банкрутства, а також неправомірні дії у процедурах неплатоспроможності, пов`язані з розпорядженням майном боржника, що завдали істотної шкоди інтересам кредиторів та держави, тягнуть за собою кримінальну відповідальність винних осіб відповідно до закону.

Крім того, субсидіарна відповідальність за доведення до банкрутства за своєю правовою природою є відповідальністю за зловживання суб`єктивними цивільними правами, які завдали шкоди кредиторам.

Відповідно до ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, місцевий суд дійшов правильного висновку, що неподання до податкових органів та органів статистики за 2016 - 2018 роки відповідної фінансової звітності товариства, залишення без відповідей запитів ліквідатора банкрута із вимогами про надання документів боржника, відомостей про дебіторську заборгованість, свідчать про умисні дії колишнього керівника банкрута та його учасника ОСОБА_1 , направлені на приховування реального стану підприємства та інформації про його активи.

Заперечення, надані ОСОБА_1 , правильно були відхилені судом першої інстанції з огляду на наступне.

Зазначені обставини щодо того, що колишній керівник та засновник банкрута ОСОБА_1 не перешкоджає виконанню рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 13.05.2020р. у справі №640/1815/19, взагалі не стосуються обставин покладення на керівника боржника субсидіарної відповідальності.

У даному випадку, ліквідатор у межах своїх повноважень здійснив повернення майна боржника (Cadillac SRX, номер кузова НОМЕР_1 ) з подальшим включенням його до ліквідаційної маси. У той же час, ОСОБА_1 не було надано суду доказів вжиття заходів як керівника та засновника товариства для повернення вказаного автомобіля у власність банкрута.

Так, невиконання взятих на себе зобов`язань ТОВ "Український торговий дім "Каділлак, Шевролє" перед ОСОБА_10 за контрактом купівлі-продажу №21/05/2015 від 21.05.2015р., що встановлено рішенням Печерського районного суду м.Києва від 20.06.2017р. у справі №757/45825/16-ц, стало у тому числі підставою відкриття провадження у справі про банкрутство товариства у справі №910/1864/18.

Доводи ОСОБА_1 щодо невжиття ліквідатором усієї повноти дій у ліквідаційній процедурі в частині включення до складу майна боржника майнових прав, які виникають у зв`язку з визнанням угод недійсними, а також зобов`язань осіб, які відповідають за зобов`язаннями боржника відповідно до закону або установчих документів, та заперечення щодо заниженої вартості реалізованої ліквідатором ліквідаційної маси відхилені з огляду на наступне.

Відповідно до ст.1 КУзПБ, учасники у справі про банкрутство - сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір.

Згідно з ч.3 ст.60 КУзПБ, у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає скарги на дії (бездіяльність) ліквідатора та здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Частиною 1 статті 73 КУзПБ визначено, що правочин щодо продажу майна, вчинений на ауціоні, проведеному з порушенням встановленого порядку його підготовки або проведення, що перешкодило або могло перешкодити продажу майна за найвищою ціною, може бути визнаний недійсним господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою боржника, арбітражного керуючого, кредитора або особи, інтереси якої були при цьому порушені.

Будучи не тільки керівником ТОВ "Український торговий дім "Каділлак, Шевролє", повноваження якого були припинені з моменту винесення судом 13.06.2018р. постанови про визнання боржника банкрутом, ОСОБА_1 , як учасник товариства, не скористалася механізмами, визначеними КУзПБ, для звернення до суду із скаргою на дії ліквідатора та заявами про оскарження аукціонів з продажу майна банкрута.

Згідно п.1 ст.2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ст.13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Місцевий суд законно і обґрунтовано задовольнив заяву ліквідатора арбітражного керуючого Струця М.П. про покладення на керівника банкрута ОСОБА_1 субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями банкрута та стягнення з неї на користь банкрута непогашеної кредиторської заборгованості ТОВ "Український торговий дім "Каділлак, Шевролє".

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 255, 269, 270, 275, 276, 282, 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду м.Києва від 11.07.2022р. по справі №910/1864/18 - без змін.

Справу №910/1864/18 повернути до господарського суду м.Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288 ГПК України.

Головуючий суддя В.О. Пантелієнко

Судді О.М. Остапенко

Л.Л. Гарник