ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2022 р. м. Житомир Справа № 906/945/21

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кравець С.Г.

секретаря судового засідання: Круглецької А.І.

за участю представників сторін:

від позивачів - 1,2: не з`явились,

від відповідача: Нестерчук С.С., адвокат, ордер серії АМ №1018975 від 09.12.2021;

прокурор: Ревелюк Т.О. (посвідчення №058864 від 21.12.2020),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Житомирської обласної прокуратури в інтересах держави в особі

1) Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області,

2) Народицької селищної ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Злагода Базар"

про визнання незаконним та скасування рішення.

Житомирська обласна прокуратура звернулася до суду в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області та Народицької селищної ради з позовною заявою, в якій просить:

- визнати незаконним та скасувати рішення Народицької селищної ради №236 від 28.04.2021 про надання ТОВ "Злагода Базар" в оренду земельної ділянки та укладання попереднього договору оренди землі загальною площею 45,00 га із реформованого КСП ім. Кірова;

- зобов`язати ТОВ "Злагода Базар" повернути земельну ділянку площею 45,00 га, кадастрові номери :08:000:0029, :08:000:0028 до земель запасу шляхом її передачі Народицькій селищній раді.

Ухвалою від 20.09.2021 суд відкрив провадження у справі, призначив підготовче засідання на 21.10.2021.

Ухвалою від 21.10.2021 через неявку представників сторін суд відклав підготовче засідання на 11.11.2021.

Ухвалою від 11.11.2021 суд продовжив строк підготовчого провадження у справі №906/945/21 та відклав підготовче засідання на 09.12.2021.

Ухвалою від 09.12.2021 суд продовжив строк підготовчого провадження у справі на підставі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 та відклав підготовче засідання на 05.01.2022.

Ухвалою від 05.01.2022 суд відклав підготовче засідання на 13.01.2022.

Ухвалами від 13.01.2022 суд закрив провадження у справі №906/945/21 в частині вимог про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Злагода Базар" повернути земельну ділянку площею 45,00 га, кадастрові номери :08:000:0029, :08:000:0028 до земель запасу селищної ради шляхом її передачі Народицькій селищній раді та оголосив перерву у судовому засіданні до 20.01.2022.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 20.01.2022 відкладено підготовче засідання на 03.02.2022.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 03.02.2022 розгляд справи відкладено на 28.02.2022.

Судове засідання у справі №906/905/21, призначене на 28.02.2022 не відбулося через увільнення судді Давидюка В.К. від виконання посадових обов`язків з 24.02.2022, у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Житомирської області Дєдух О.М. №34/2022 від 15.03.2022, у зв`язку з тим, що суддя Давидюк В.К. відповідно до наказу Господарського суду Житомирської області від 24.02.2022 за №32-к увільнений від роботи у зв`язку з призовом на військову службу осіб з числа резервістів в особливий період, вирішено здійснити повторний автоматизований розподіл справи №906/945/21 та заяви у даній справі вх.№01-44/121/22.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №906/945/21 передано судді Кравець С.Г.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 16.03.2022 суддею Кравець С.Г. справу №906/945/21 прийнято до свого провадження, ухвалено повторно провести підготовче засідання у справі №906/945/21, підготовче засідання призначено на 14.04.2022.

Ухвалою суду від 14.04.2022 відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Злагода Базар" від 20.01.2022 про залишення позову без розгляду. Також ухвалою від 14.04.2022 продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 18.05.2022.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 18.05.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.06.2022.

Розгляд справи при розгляді справи по суті неодноразово відкладався. Зокрема, ухвалою суду від 08.09.2022 розгляд справи по суті було відкладено на 01.11.2022.

Позивач-1 та позивач-2 повноважних представників в судове засідання 01.11.2022 не направили, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином, про що свідчать реєстр поштових відправлень від 13.09.2022 (штрихкодовий ідентифікатор поштового відправлення - 093 та 399) (штрихкодовий ідентифікатор поштового відправлення - 882) (т.2, а.с.76-79). Поштове відправлення про направлення позивачу-1 копії вказаної ухвали згідно відомостей з офіційного сайту "Укрпошта" про відстеження поштового відправлення (за номером ідентифікатора 399) вручено за довіреністю 14.09.2022 (т.2,а.с.79). Поштове відправлення про направлення позивачу-2 копії вказаної ухвали згідно відомостей з офіційного сайту "Укрпошта" про відстеження поштового відправлення (за номером ідентифікатора 093) вручено за довіреністю 15.09.2022 (т.2, а.с.78).

Згідно з частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд констатує, що ним було виконано норми Господарського процесуального кодексу України стосовно належного повідомлення учасників справи про час і місце розгляду справи, проте своїми процесуальними правами позивачі не скористалися, явки представників в судові засідання не забезпечили, причин неявки не повідомили.

Враховуючи належне повідомлення позивача-1 та позивача-2 про дату судового засідання, достатність документів наявних у матеріалах справи для вирішення спору по суті, суд не вважає відсутність представників позивачів в судовому засіданні перешкодою для вирішення спору по суті, а тому дійшов висновку про розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Позивач-1 - Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області в поясненнях щодо позову просить позовні вимоги прокурора задовольнити. Зокрема, зазначає, що оскаржуване рішення втратило свою чинність після укладення попереднього договору оренди землі, а тому визнання в подальшому селищною радою його таким, що втратило чинність є лише констатацією факту та не має жодного правового наслідку і юридичної сили. Вказує, що з огляду на незаконність рішення Народицької седищної ради №236 від 28.04.2021 та з метою недопущення у подальшому прийняття неправомірних рішень, ефективним способом захисту є саме визнання незаконним та скасування вищевказаного рішення.

Прокурор в судовому засіданні 01.11.2022 позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві №15/1-731вих-21 від 20.08.2021, з урахуванням заяви про закриття провадження у справі №15/1-8вих-22 від 11.01.2022, заперечень №15/1-81вих-22 від 02.02.2022 проти заяви ТОВ "Злагода Базар" (т.1, а.с.1-18, 71-88, 223-224, 242-250).

Представник відповідача в судовому засіданні 01.11.2022 проти позову заперечила, надала письмові пояснення від 01.11.2022 та просила у задоволенні позову відмовити. Зокрема зазначила, що Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області не наділено повноваженнями зі звернення до суду із заявленою прокурором позовною вимогою про визнання незаконним та скасування рішення селищної ради. Вказала, що оскаржуване рішення Народицької селищної ради реалізовано шляхом укладання між Народицькою селищною радою та ТОВ "Злагода Базар" попереднього договору оренди землі, який був припинений на основі рішення Народицької селищної ради шляхом підписання між сторонами угоди про припинення попереднього договору оренди землі та відповідно повернення земельної ділянки площею Народицькій селищній раді згідно з актом прийому-передачі. Доводить, що у матеріалах справи відсутні докази, що земельна ділянка, яка знаходиться поза межами населеного пункту - с. Сухарівка, та передавалася в користування відноситься до зони радіоактивно забрудненої території. Також зазначає, що за заявленою вимогою ТОВ "Злагода Базар" не є належним відповідачем.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення прокурора та представника відповідача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

28.04.2021 Народицька селищна рада прийняла рішення №236 про надання ТОВ "Злагода Базар" в оренду земельної ділянки та укладання попереднього договору оренди землі загальною площею 45,00 га із земель реформованого КСП ім. Кірова (т.1, а.с.19).

Відповідно до п.1 вказаного рішення, на період виготовлення проекту із землеустрою та до укладення довгострокового договору оренди земельної ділянки вирішено укласти попередній договір оренди земельної ділянки з ТОВ "Злагода Базар" для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 45,00 га із земель реформованих КСП ім. Кірова, на території Народицької селищної ради.

01.05.2021 між Народицькою селищною радою та ТОВ "Злагода Базар" в укладено попередній договір оренди землі №54 (т.1, а.с.20-24).

За умовами п. 2 договору, в оренду ТОВ "Злагода Базар" передається земельна ділянка сільськогосподарського призначення (землі запасу селищної ради) загальною площею 45,00 га кадастровий номер :08:000:0029 та :08:000:0028, у тому числі рілля - 45,00 га із земель реформованого КСП ім. Кірова, біля населеного пункту с. Сухарівка.

Договір укладено з 01.05.2021 по 01.04.2022, строком на 11 місяців (п. 8 договору).

Відповідно до пунктів 15,16 договору, земельна ділянка передається в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Цільове призначення земельної ділянки: землі сільськогосподарського призначення (землі запасу селищної ради).

01.05.2021 між Народицькою селищною радою та ТОВ "Злагода Базар" було складено та підписано акт прийому-передачі земельної ділянки від 01.05.2021, який є додатком до попереднього договору оренди землі №54, за умовами якого Народицька селищна рада передала, а ТОВ "Злагода Базар" прийняло земельну ділянку площею 45,00га, яка знаходиться на території Народницької селищної ради Житомирської області поряд з населеним пунктом с.Сухарівка, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (т.1, а.с.26).

У позовній заяві прокуратурою заявлено вимогу про визнання незаконним та скасування рішення Народицької селищної ради №236 від 28.04.2021 про надання ТОВ "Злагода Базар" в оренду земельної ділянки та укладання попереднього договору оренди землі загальною площею 45,00га із земель реформованого КСП ім. Кірова, а також вимогу про зобов`язання ТОВ "Злагода Базар" повернути земельну ділянку площею 45,00га, кадастрові номери :08:000:0029, :08:000:0028 до земель запасу шляхом її передачі Народицькій селищній раді.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 13.01.2022 закрито провадження у справі №906/945/21 в частині вимог про зобов`язання ТОВ "Злагода Базар" повернути земельну ділянку площею 45,00га кадастровий номер :08:000:0029, :08:000:0028 до земель запасу шляхом її передачі Народицькій селищній раді (т.1. а.с.229-230).

Позов пред`явлено в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області та Народицької селищної ради. В обґрунтування позовних вимог, Житомирська обласна прокуратура у позові вказує, що Народицька селищна рада в порушення вимог норм Земельного кодексу України прийняла рішення та передала приватному суб`єкту господарювання земельну ділянку без виготовлення проекту землеустрою та без проведення земельних торгів, яка належить до зони радіоактивно забрудненої території.

Оцінка доводів відповідача щодо звернення прокурора з даним позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області та Народицької селищної ради надавалась судом в ухвалі Господарського суду Житомирської області від 14.04.2022, яка є чинною (т.2, а.с.20-23).

Рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин може оспорюватися з погляду його законності, а вимога про визнання такого рішення незаконним і про його скасування - розглядатися за правилами цивільного судочинства, якщо внаслідок реалізації такого рішення у фізичної особи виникло цивільне право, і спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У цьому разі зазначену вимогу можна розглядати як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 ЦК України та пред`являти до суду для розгляду за правилами цивільного судочинства, якщо фактично метою заявлення зазначеної позовної вимоги є оспорювання речового права (права власності), що виникло внаслідок реалізації відповідного рішення суб`єкта владних повноважень (аналогічні висновки Великої Палати Верховного Суду викладені у постановах від 24.04.2018 у справі № 401/2400/16-ц, від 15.05.2018 у справі № 809/739/17, від 20.09.2018 у справі № 126/1373/17).

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин може бути предметом оскарження в суді, якщо внаслідок реалізації цього рішення у особи виникає цивільне право і якщо метою заявлення зазначеної позовної вимоги є оспорювання речового права, що виникло внаслідок реалізації відповідного рішення суб`єкта владних повноважень.

Також суд враховує, що прокурор може звертатися до суду в інтересах держави і в особі органу місцевого самоврядування, зокрема тоді, коли цей орган є стороною правочину, про недійсність якого стверджує прокурор, а також тоді, коли прокурор заявляє вимогу про повернення територіальній громаді в особі сільської ради земельної ділянки, то саме відповідна сільська рада повинна бути в статусі позивача, тому, в силу положень ст.23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор має звертатися з відповідним позовом в інтересах держави в особі цієї сільської ради, що і мало місце у даному випадку при зверненні прокурора з позовом у даній справі.

Розглядаючи вимоги про визнання незаконним та скасування рішення Народицької селищної ради №236 від 28.04.2021 про надання ТОВ "Злагода Базар" в оренду земельної ділянки та укладання попереднього договору оренди землі загальною площею 45,00га із земель реформованого КСП ім. Кірова, судом враховується вищенаведене, а також таке.

Відповідно до п.34 ч.1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень (ч.1 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Згідно з ч.10 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Статтею 83 Земельного кодексу України визначено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

У державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності (ч.1 ст.84 Земельного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.122 Земельного Кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Частиною 1 статті 123 Земельного кодексу передбачено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Частиною 2 статті 123 Земельного кодексу України визначено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Приписами ст.124 Земельного Кодексу України встановлено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Згідно з ч.3 ст.124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 даного Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.134 Земельного кодексу України, земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті.

За доводами прокурора Народицька селищна рада, приймаючи рішення №236 від 28.04.2021 про надання ТОВ "Злагода Базар" в оренду земельної ділянки та укладання попереднього договору оренди землі загальною площею 45,00га із земель реформованого КСП ім. Кірова, яка не є сформованою, оскільки вказана в рішенні та договорі площа земельної ділянки складається з частин земельних ділянок з кадастровими номерами: :08:000:0029, :08:000:0028.

Відповідно до частин 1-5 статті 79-1 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок (ч.6 ст.79-1 ЗК України).

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі (ч.9, ч.10 ст.79-1 ЗК України).

Судом встановлено, що за Інформацією з витягів з Державного земельного кадастру стосовно земельних ділянок, площа земельної ділянки кадастровий номер :08:000:0029 становить 11,1197га, площа земельної ділянки кадастровий номер :08:000:0028 - 67,2251га (т.1, а.с.102-111). Отже, сумарна площа вказаних земельних ділянок становить 78,3448га (11,1197га+67,2251га). Водночас, Народицька селищна рада оспорюваним рішенням №236 від 28.04.2021 надала ТОВ "Злагода Базар" в користування земельну ділянку (загальною площею 45,00га), яка складається із частин земельних ділянок з кадастровими номерами :08:000:0029, :08:000:0028. Доказів здійснення поділу або об`єднання раніше сформованих земельних ділянок :08:000:0029, :08:000:0028) матеріали справи не містять, що підтверджує доводи прокурора, що оспорюване рішення стосується земельної ділянки яка несформована як об`єкт цивільних правовідносин.

Судом також встановлено, що місце розташування даних земельних ділянок Житомирська область, Народицький район, Сухарівська сільська рада; цільове призначення землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам), категорія земель - землі сільського господарського призначення.

При цьому, у розділі відомості про обмеження у використання земельної ділянки зазначено вид обмеження - зона радіоактивного забрудненої території, підстава для виникнення обмеження - Постанова Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 №106 "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української PCP про порядок введення в дію законів Української PCP "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи", строк дії обмеження - безстроково (т.1, а.с.102-111).

Згідно з п.3 додатку №1 до постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 №106, с.Сухарівка Народицького району Житомирської області віднесено до зони гарантованого добровільного відселення.

Як визначено ст.15 Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" земельні ділянки, розташовані у зоні гарантованого добровільного відселення, належать до радіоактивно забруднених і використовуються в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Керуючись наведеним суд встановив, що спірні земельні ділянки розташовані в зоні радіоактивно забрудненої території внаслідок Чорнобильської катастрофи.

В матеріалах справи відсутній дозвіл на здійснення діяльності з метою одержання товарної господарської продукції Державним агентством України з управління зоною відчуження на території Житомирської області.

Враховуючи те, що спірні земельні ділянки кадастрові номери :08:000:0029, :08:000:0028 розташовані в зоні радіоактивно забрудненої території внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до абзацу 3 ч.2 ст.12 Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 27.02.1991, тому в їх межах заборонено здійснення діяльності з метою одержання товарної продукції без спеціального дозволу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері управління зоною відчуження та зоною добровільного відселення.

За поданими до справи доказами, суд не встановив наявності ріллі (п.2 договору) в межах земельних ділянок з кадастровими номерами :08:000:0029, :08:000:0028.

Судом встановлено, що Головним управлінням Дергеокадастру у Житомирській області було проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки, за результатами якого складено Акт №583-Дк/530/Ап/09/01/-21 від 13.07.2021 (т.1, а.с.128-134).

У вказаному акті було встановлено, що при прийнятті Народицькою селищною радою рішень, серед іншого, №236 від 28.04.2021 були порушені норми статей 122, 124, 125, 126, 134, 135 Земельного кодексу України, ст.ст. 13,16 Закону України "Про оренду землі" та перевищені повноваження щодо розпорядження даними земельними ділянками. Зазначено, що дії селищного голови Народицької селищної ради при укладенні ним від імені ради попередніх договорів оренди землі, створили умови для використання земельних ділянок з порушенням вимог чинного законодавства.

Судом також враховується, що Головним управлінням Дергеокадастру у Житомирській області було винесено припис №583-ДК/0321Пр/03/01/-21 від 13.07.2021 голові Народицької селищної територіальної громади, яку зобов`язано привести у відповідність до вимог чинного земельного законодавства рішення № 236 від 28.04.2021 (т.1, а.с.135-141).

Слід також зазначити, що така форма документа, як попередній договір не містить юридичних підстав для надання в оренду земель сільськогосподарського призначення і порушує приписи Закону України "Про оренду землі" та Цивільного кодексу України.

Крім того, відповідно до ст.125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту реєстрації цих прав. Стаття 126 Земельного кодексу України визначає що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Однак, за наявними у справі витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, станом на 06.07.2021 відсутня інформація про зареєстроване право в Державному земельному кадастрі по спірних земельних ділянках.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що Народицька селищна рада неправомірно розпорядилась спірною земельною ділянкою, відповідно, рішення Народицької селищної ради №236 від 28.04.2021 "Про надання ТОВ "Злагода Базар" в оренду земельної ділянки та укладання попереднього договору оренди землі загальною площею 45,00 га із земель реформованого КСП ім. Кірова" було прийнято з порушенням норм чинного законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як уже зазначалось, частиною 10 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до частини 1 статті 21 Цивільного кодексу України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно з ч.1 ст.155 Земельного кодексу України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Отже, підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

З матеріалів справи вбачається, що 09.12.2021 Народицькою селищною радою прийнято рішення №475 "Про припинення договору оренди №54 від 01.05.2021 року земельної ділянки площею 45,00га укладеного з ТОВ "Злагода Базар" яким визнано таким, що втратило чинність рішення селищної ради, зокрема, рішення №236 від 28.04.2021 "Про надання ТОВ "Злагода Базар" в оренду земельної ділянки та укладання попереднього договору оренди землі загальною площею 45,00 га із земель реформованого КСП ім. Кірова" (т.1, а.с.203).

На виконання даного рішення 09.12.2021 між Народицькою селищною радою та відповідачем підписано угоду про припинення попереднього договору оренди №54 від 01.05.2021 та акт прийому-передачі земельної ділянки від 09.12.2021 (т.1, а.с.204-205).

Конституційний суд України у своєму рішенні №7-рп/2009 від 16.04.2009, у справі 1-9/2009 зазначив, що зі змісту частини другої статті 144 Конституції України та частини десятої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" вбачається, що рішення органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними з ініціативи заінтересованих осіб судом загальної юрисдикції, тобто в судовому порядку. Однак, як вважає Конституційний Суд України, це не позбавляє орган місцевого самоврядування права за власною ініціативою або ініціативою інших заінтересованих осіб змінити чи скасувати прийнятий ним правовий акт (у тому числі і з мотивів невідповідності Конституції чи законам України).

В пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 №7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначено, що проаналізувавши функції і повноваження органів місцевого самоврядування, врегульовані Конституцією України та іншими законами України, Конституційний Суд України дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Відповідно до останнього абзацу пункту 5 цього рішення Конституційного Суду України, ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Так, згідно з правовою позицією Конституційного Суду України викладеною у рішенні №7-рп/2009 від 16.04.2009 потрібно розрізняти нормативні та ненормативні акти органу місцевого самоврядування.

До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальних характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Господарський зазначає, що рішення Народицької селищної ради рішення №236 від 28.04.2021 "Про надання ТОВ "Злагода Базар" в оренду земельної ділянки та укладання попереднього договору оренди землі загальною площею 45,00 га із земель реформованого КСП ім. Кірова" є актом ненормативного характеру (індивідуальним актом), оскільки адресоване ТОВ "Злагода Базар" та породжує права і обов`язки лише для відповідача, у зв`язку з чим, судом відхиляються доводи відповідача, що він є неналежним. Ненормативний характер вказаного рішення також виражається у його одноразовому застосуванні, що полягає в укладенні на його виконання попереднього договору оренди землі від 01.05.2021 №54.

При цьому господарський суд зауважує, що оскільки відповідний орган не має права скасовувати та вносити зміни до раніше прийнятих ним індивідуальних правових рішень, тобто актів ненормативного характеру, які є актами одноразового застосування і вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому прийняття Народицькою селищною радою рішення №475 від 09.12.2021 "Про припинення договору оренди №54 від 01.05.2021 року земельної ділянки площею 45,00га укладеного з ТОВ "Злагода Базар", яким визнано таким, що втратило чинність рішення селищної ради, зокрема, рішення №236 від 28.04.2021 "Про надання ТОВ "Злагода Базар" в оренду земельної ділянки та укладання попереднього договору оренди землі загальною площею 45,00 га із земель реформованого КСП ім. Кірова" (т.1, а.с.203) не свідчать про припинення існування предмета спору. Водночас юридична оцінка актів державних та інших органів, прийнятих з питань скасування та внесення змін до згаданих індивідуальних правових рішень, має здійснюватися господарським судом з урахуванням ч. 2 ст. 4 ГПК України.

В свою чергу, оскаржуване рішення Народицької селищної ради №236 від 28.04.2021 "Про надання ТОВ "Злагода Базар" в оренду земельної ділянки та укладання попереднього договору оренди землі загальною площею 45,00 га із земель реформованого КСП ім. Кірова" є ненормативним правовим актом разового застосування органу місцевого самоврядування (актом індивідуальної дії), яке стосується відповідача та на підставі якого у останнього виникли права і обов`язки, пов`язані з користуванням переданою йому земельною ділянкою. Указане рішення сторони вже реалізували, відповідно воно вичерпало дію застосуванням.

Право на звернення до господарського суду в установленому порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (частини 1, 2 статті 4 ГПК України).

З огляду на положення статті 4 ГПК України і статей 15, 16 ЦК України підставою для захисту цивільного права чи охоронюваного законом інтересу є його порушення, невизнання чи оспорення. Отже, задоволення судом позову можливе лише за умови доведення позивачем обставин щодо наявності у нього відповідного права (охоронюваного законом інтересу), а також порушення (невизнання, оспорення) цього права відповідачем з урахуванням належно обраного способу судового захисту.

Положеннями статті 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої-п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Під захистом цивільних прав розуміють передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права. Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, необхідно зважати і на його ефективність з точки зору положень статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Так, у рішенні від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголосив, що зазначена норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, передбачених Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені у правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дали би змогу компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції та надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасниці Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, ЄСПЛ акцентував на тому, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, передбачених національним правом.

Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згідно із цією статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема його застосування не повинно бути ускладнено діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення ЄСПЛ у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005).

Отже, зрештою ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Для визначення предмета позову як способу захисту права чи інтересу важливим є перелік способів захисту цивільного права та інтересу, наведений у статті 16 ЦК України.

Отже, засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" ЄСПЛ зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Оцінюючи належність обраного прокуратурою способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, необхідно виходити із його ефективності, а це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечувати поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування (Аналогічну правову позицію викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №925/1265/16, від 12.12.2018 у справі №570/3439/16-ц, від 27.11.2018 у справі №905/2260/17).

Велика Палата Верховного Суду та Верховний Суд неодноразово звертали увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (Зазначені висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 11.09.2018 у справі №905/1926/16, від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц, від 11.09.209 у справі №487/10132/14-ц, від 16.06.2020 у справі №145/2047/16-ц, а також у постанові Верховного Суду від 07.12.2021 у справі №921/387/20).

Як уже вказувалось вище, згідно поданого до справи акту прийому-передачі земельної ділянки від 09.12.2021, земельну ділянку площею 45,00га було повернуто до земель запасу шляхом її передачі Народицькій селищній раді, у зв`язку з чим і було закрито провадження у справі в частині вимоги зобов`язання ТОВ "Злагода Базар" повернути земельну ділянку.

Розглядаючи по суті позовну вимогу про визнання незаконним та скасування рішення Народицької селищної ради №236 від 28.04.2021, суд приймає до уваги, що відповідно до усталеної практики Великої Палати Верховного Суду, вимога про визнання рішень органів державної влади чи органів місцевого самоврядування недійсними (незаконними) та їх скасування не є ефективним способом захисту, адже задоволення такої вимоги не призвело б до володіння відповідною земельною ділянкою (такий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 у справі №911/368/17, від 11.01.2020 у справі №922/614/19).

Суд зазначає, що судовий захист реально порушеного права має бути ефективним, тобто повинен здійснюватися з використанням такого способу захисту, який може відновити, наскільки це можливо, відповідні права позивача.

У даному випадку, обраний прокуратурою спосіб захисту не є ефективним та таким, що сприятиме відновленню прав, оскільки ефективний спосіб захисту порушеного права повинен, з однієї сторони, відповідати за своєю правовою природою суті спірних правовідносин, а з іншої - передбачати конкретний механізм захисту порушеного права, тобто мати відображення в сформульованих відповідним чином позовних вимогах, які дадуть змогу безумовно виконати таке рішення у разі задоволення судом вимог. Доводи прокурора про те, що вимогу про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування заявлено з метою захисту інтересів держави у юридичній визначеності на майбутнє, суд оцінює критично, оскільки для уникнення настання в майбутньому прийняття подібних управлінських рішень є інший спосіб реагування, зокрема, передбачений ст.386 ЦК України.

Враховуючи вищевикладене, у задоволенні позову прокурора про визнання незаконним та скасування рішення Народицької селищної ради №236 від 28.04.2021 "Про надання ТОВ "Злагода Базар" в оренду земельної ділянки та укладання попереднього договору оренди землі загальною площею 45,00 га із земель реформованого КСП ім. Кірова", суд відмовляє.

Господарським судом встановлено порушення, допущені при прийняті селищною радою рішення №236 від 28.04.2021 та укладені, на його виконання, попереднього договору оренди землі №54 від 01.05.2021 з відповідачем, що і призвело до звернення прокурора до суду із вказаним позовом.

Зважаючи на вищенаведене, оскільки судом встановлено відповідні обставини, з яким пов`язано застосування ч.9 ст.129 ГПК України, як то виникнення спору внаслідок неправильних дій сторони, тому господарський суд дійшов висновку, що відмова у задоволенні позову не є підставою для покладення на прокуратуру судових витрат у даній справі.

А відтак, господарський суд покладає витрати по сплаті судового збору за розгляд позовної заяви на Народицьку селищну раду та ТОВ "Злагода Базар" у рівних частках. Така позиція наведена у постанові Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.07.2022 у справі № 906/952/21.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Стягнути з Народицької селищної ради (11401, Житомирська область, Народицький район, смт.Народичі, вул. Свято-Миколаївська, 175, ) на користь Житомирської обласної прокуратури (10008, м. Житомир, вул. Святослава Ріхтера, 11, , розрахунковий рахунок UА 0011049 в ДКСУ м. Києва, МФО 820172, ) 1 135 грн судового збору за розгляд позовної заяви.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Злагода Базар" (11452, с.Базар, Народицького району, Житомирської області, вул.Шевченка, буд.98, ) на користь Житомирської обласної прокуратури (10008, м. Житомир, вул. Святослава Ріхтера, 11, , розрахунковий рахунок UА 0011049 в ДКСУ м.Києва, МФО 820172, ) 1 135 грн судового збору за розгляд позовної заяви.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 11.11.22

Суддя Кравець С.Г.

Друк:

1 - в справу

2 - Житомирська обласна прокуратура () та рек.;

3 - ГУ Держгеокадастру у Житомирській області (), рек.

4 - Народицька селищна рада (), рек.

5 - ТОВ "Злагода Базар" (), рек.

6 - представнику ТОВ "Злагода Базар" @ukr.net)