ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2022 р. Справа№ 920/575/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Гаврилюка О.М.

Майданевича А.Г.

за участю секретаря судового засідання Яценко І.В.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 06.09.2022

від позивача: Сухомлин О.В.

від відповідача: Лісовський Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги

Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЕНКОР" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 01.11.2021

у справі № 920/575/20 (суддя - Котельницька В.Л.)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Стенкор"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон"

про стянення 1 398 488, 92 грн.

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Стенкор" (далі - позивач, ТОВ "Стенкор") звернувся до Господарського суду Сумської області з позовною заявою до Державного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" (далі - відповідач, ДП "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон"), в якій просив стягнути з відповідача 1398488,92 грн заборгованості, у тому числі 1286100,00 грн основного боргу за поставлений товар, згідно з умов договору поставки №675-19 від 22.07.2019, 82999,13 грн пені, 12650,16 грн 3% річних, 16739,63 грн інфляційних втрат; а також покласти на відповідача судові витрати у справі. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором щодо оплати поставленого товару.

Короткий зміст заперечень проти позову

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що факт укладення між сторонами договору поставки від 22.07.2019 №675-19 - є підтвердженим. Водночас, зазначив, що продукція, поставлена за договором позивачем відповідачу не в повному обсязі, оскільки частина з неї виявилась такою, що не відповідає вимогам Додатку 1 до договору щодо поставки продукції 1-ї категорії (нової). Спір між сторонами, на думку відповідача, виник внаслідок розбіжностей в оцінці якості двох підшипників марки 3286848Д, які згідно з укладеним між сторонами договором від 22.07.2019 №675-19 мали б бути першої категорії - тобто новими. Враховуючи вищезазначене, відповідач вважав, що його зобов`язання по сплаті поставленої продукції - не виникло, заборгованість у сумі 1286100,00 грн у відповідача перед позивачем відсутня, а тому немає підстав для застосування до відповідача штрафних санкцій. Таким чином, відповідач просив суд залучити до матеріалів справи як речові докази підшипники, дві штуки марки 2386848Д з позначками « 2172» та « 1783»; відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог та покласти на позивача судові витрати.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду Сумської області від 27.09.2021 в задоволенні позову відмовлено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Стенкор» на користь Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» 39715,92 грн 92 коп. витрат за проведення судової експертизи.

Короткий зміст заяви позивача про відшкодування судових витрат та заперечень відповідача стосовно поданої заяви

06.10.2021 представником позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Стенкор" подана заява про стягнення судових витрат, в якій представник позивача просить суд стягнути з відповідача судові витрати у сумі 69500 грн.

В обґрунтування заяви, представником позивача додано наступні документи: договір про надання правової допомоги №16/01 від 16.01.2020; договір №057/07-21 про надання консультативних послуг експерта від 14.07.2021 з Додатком №1; акт № 2 від 28.09.2021 приймання-передачі наданої правової допомоги за договором про надання правової допомоги №16/01 від 16.01.2020, укладеного з ТОВ "Стенкор" з додатком № 1; рахунок-фактуру №28/09 від 28.09.2021 на суму 39500,00 грн; платіжне доручення від 15.07.2021 №336 в сумі 30000,00 грн; свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю №2701 від 15.10.2012.

19.10.2021 відповідачем подане клопотання про зменшення суми судових витрат від 12.10.2021 №3102 (вх№3763/21), в якому відповідач просить відмовити позивачу у відшкодуванні судових витрат або зменшити розмір заявлених позивачем до відшкодування судових витрат до 1 грн.

Відповідач наголошував, що у зв`язку із відмовою судом від позову, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України, витрати на професійну правничу допомогу покладаються на позивача. Таким чином, відповідач просив відмовити позивачу в задоволенні його заяви або зменшити розмір заявлених позивач до відшкодування судових витрат до 1 грн.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її постановлення

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 02.11.2021 відмовлено в задоволенні заяви представника позивача про прийняття додаткового рішення про стягнення судових витрат (вх№3660 від 06.10.2021) у справі №920/545/20, з посиланням на ч. 5 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що з врахуванням положень п. 2 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, суд відмовляє позивачу в задоволенні заяви про стягнення судових витрат (вх№3660 від 06.10.2021), оскільки такі витрати покладаються на позивача у даній справі, враховуючи прийняте судове рішення від 27.09.2021 у справі №920/575/20 про відмову у задоволенні позовних вимог.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "СТЕНКОР" подало апеляційну скаргу, в якій просить суд ухвалу Господарського суду сумської області від 01.11.2021 у справі № 920/575/20 скасувати і ухвалити нове рішення, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЕНКОР" про стягнення з Державного підприємства "Авіакон" судових витрат задовольнити повністю: стягнути з Державного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЕНКОР" судові витрати у сумі 69 500 грн.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції при постановленні ухвали порушено норми матеріального та процесуального права, ухвала суду першої інстанції була прийнята при неповному дослідженні доказів та з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Скаржник посилався на те, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали допущено порушення ст. 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, оскільки за результатами розгляду заяви позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, суд повинен був постановити додаткове рішення, в резолютивній частині якого вказати або про задоволення даної заяви про стягнення судових витрат, або про відмову в задоволенні заяви про стягнення судових витрат. Проте, суд першої інстанції, на думку скаржника, не мав правових підстав для прийняття саме ухвали про відмову у винесенні додаткового рішення. Окрім того, скаржник наголошував на тому, що судом першої інстанції в мотивувальній частині відмовлено саме у задоволенні його заяви, а в резолютивній частині ухвали відмовлено у задоволенні заяви представника позивача про прийняття додаткового рішення про стягнення судових витрат, що не є тотожними поняттями і суперечить вимогам процесуального права.

Також, скаржник вказував, що він не погоджується повністю з ухваленим рішенням Господарського суду Сумської області від 27.09.2021, і за наслідками апеляційного розгляду воно має бути скасовано, і заявлені судові витрати - відшкодовані позивачу за рахунок відповідача.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу

21.12.2021 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від Державного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" надійшов відзив на апеляційну скаргу, який прийнято судом апеляційної інстанції до розгляду, і в якому відповідач просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін як таку, що постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідач посилався на те, що відповідно до ч. 2 ст. 232 Господарського процесуального кодексу України саме постановлення ухвали про відмову у задоволенні заяви про прийняття додаткового рішення про стягнення судових витрат - є процесуально вірним видом судового рішення.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно з витягом із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.11.2021 для розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЕНКОР" у справі № 920/575/20 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (судді-доповідач) Ткаченко Б.О., судді : Гаврилюк О.М., Майданевич А.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЕНКОР" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 01.11.2021 у справі № 920/575/20, призначено до розгляду апеляційну скаргу на 14.12.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2021 продовжено строк розгляду апеляційної скарги Державного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "АВІАКОН" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 01.11.2021 у справі № 920/575/20, розгляд призначено на 25.01.2022.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді Ткаченко Б.О. з 17.01.2022 по 31.01.2022 на лікарняному, 25.01.2022 судового засідання не відбулось.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.02.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЕКОР" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.11.2021 у справі № 920/575/20 призначено на 15.03.22.

Проте, 15.03.2022 судове засідання у справі не відбулось, оскільки Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 133/2022 від 14 березня 2022 року частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

Крім того, керуючись статтею 3 Конституції України, статтями 10, 122 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", статтями 2, 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішенням Ради суддів України від 24 лютого 2022 року №9, рекомендаціями Ради суддів України від 02.03.2022, враховуючи положення Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", розпоряджень Ради оборони міста Києва, прийнятих відповідно до статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", пунктом 1 Наказу Голови Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2022 №1 "Про встановлення особливого режиму роботи Північного апеляційного господарського суду в умовах воєнного стану" наказано тимчасово до усуненння обставин, які зумовили загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників суду, в умовах воєнної агресії проти України зупинено здійснення судочинства Північним апеляційним господарським судом.

Пунктом 1 Наказу Голови Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2022 №11 "Про внесення змін до наказу від 03.03.2022 №10 "Про встановлення особливого режиму роботи Північного апеляційного господарського суду в умовах воєнного стану" відновлено здійснення судочинства Північним апеляційним господарським судом.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.04.2022 призначено до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЕНКОР" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 01.11.2021 у справі № 920/575/20 на 31.05.2022.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом (частина перша); кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (частина друга).

Відповідно до статті 64 Конституції України права громадян на звернення до суду та отримання правничої допомоги не можуть бути обмежені, а мають реалізовуватися з урахуванням умов існуючого воєнного стану.

Таким чином, оскільки судова система має забезпечувати дотримання права на доступ до правосуддя і здійснення такого правосуддя, з метою дотримання прав учасників справи на участь у судовому засіданні та забезпечення права на справедливий суд, дотримання принципу пропорційності, реалізації засад змагальності, враховуючи завдання господарського судочинства, з метою всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи у розумні строки, колегія суддів дійшла висновку про необхідність розгляду даної справи у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.05.2022 розгляд справи за апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Сумської області від 01.11.2021 відкладено до 05.07.2022, призначено розгляд в режимі відео конференції: поза межами суду прийматиме участь Державного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "АВІАКОН" - Лісовський Роман Володимирович, адреса електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; поза межами суду прийматиме участь представник Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЕНКОР" - Сухомлин Олена Валентинівна, адреса електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_2

В судовому засідання 05.07.2022 оголошено перерву до 10.08.2022, а в судовому засіданні 10.08.2022 - до 06.09.2022.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

Представник скаржника в судовому засіданні 06.09.2022 підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції з підстав наведених в апеляційній скарзі, та ухвалити нове рішення, яким заяву позивача про стягнення судових витрат - задовольнити та стягнути з відповідача судові витрати у сумі 69500 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні 06.09.2022 проти доводів апеляційної скарги заперечував з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін як таку, що постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Товариство з обмеженою відповідальністю "Стенкор" (далі - позивач, ТОВ "Стенкор") звернувся до Господарського суду Сумської області з позовною заявою до Державного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" (далі - відповідач, ДП "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон"), в якій просив стягнути з відповідача 1398488,92 грн заборгованості, у тому числі 1286100,00 грн основного боргу за поставлений товар, згідно з умов договору поставки №675-19 від 22.07.2019, 82999,13 грн пені, 12650,16 грн 3% річних, 16739,63 грн інфляційних втрат; а також покласти на відповідача судові витрати у справі. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором щодо оплати поставленого товару.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 27.09.2021 в задоволенні позову відмовлено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Стенкор» на користь Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» 39715,92 грн 92 коп. витрат за проведення судової експертизи.

06.10.2021 канцелярією суду першої інстанції зареєстрована заява позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Стенкор", надіслана засобами поштового звязку 02.10.2021 (згідно відбитку поштового штемпеля на конверті, в якому відповідну заяву скеровано до суду) про стягнення судових витрат, в якій позивач просив стягнути з відповідача судові витрати у сумі 69500 грн.

Відповідач у запреченнях протии поданої заяви вказував, що у зв`язку із відмовою у задоволенні позову, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати на професійну правничу допомогу покладаються на позивача. Таким чином, відповідач просив відмовити позивачу в задоволенні його заяви або зменшити розмір заявлених позивач до відшкодування судових витрат до 1 грн.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 02.11.2021 відмовлено в задоволенні заяви представника позивача про прийняття додаткового рішення про стягнення судових витрат (вх№3660 від 06.10.2021) у справі №920/545/20, з посиланням на ч. 5 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Пунктом 19 частини 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України визначено, що окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про відмову ухвалити додаткове рішення.

Також, ч. 5 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України визначено, що додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Згідно з ч. 1 статті 271 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно зі статтею 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи п вилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст. 15 Господарського процесуального кодексу України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно із частинами 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, рішенням Господарського суду Сумської області від 27.09.2021 у справі №920/575/20 у задоволенні позову відмовлено. Повний текст рішення підписано 08.10.2021. У рішенні вирішено питання як стосовно розподілу витрат щодо вартості проведеної судової експертизи, так і стосовно судових витрат.

В свою чергу, 06.10.2021 канцелярією суду першої інстанції зареєстрована заява позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Стенкор", надіслана засобами поштового звязку 02.10.2021 (згідно відбитку поштового штемпеля на конверті, в якому відповідну заяву скеровано до суду) про стягнення судових витрат, в якій позивач просив стягнути з відповідача судові витрати у сумі 69500 грн., які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 39 500 грн., згідно поданого розрахунку, та 30 000,00 грн. витрати зщодо оплати рецензування висновку судового експерта.

Так, частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Отже, позивачем подано відповідну заяву про в межах строку, обумовленого ч. 7 ст. ст. 116, ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

В свою чергу, оскільки рішенням Господарського суду Сумської області від 27.09.2021 у справі №920/575/20 у задоволенні позову відмовлено, а тому з огляду на приписи п. 2 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, суд першої інстанції обгрунтовано відмовлено в задоволенні заяви представника позивача про прийняття додаткового рішення про стягнення судових витрат (вх№3660 від 06.10.2021) у справі №920/545/20, оскільки обумовлені ст. 244 Господарського процесуального кодексу України підстави для постановлення саме додаткового рішення - були відсутні, адже у рішенні вирішено питання як стосовно розподілу витрат щодо вартості проведеної судової експертизи (з присудженням до стягнення в резолютивній частині), так і стосовно судових витрат (в мотивувальній частині), і віднесено відповідні витрати на сторону позивача, а отже, заява позивача задоволенню не підлягала з огляду на приписи п. 2 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Доводи скаржника про те, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали допущено порушення ст. 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, оскільки за результатами розгляду заяви позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, суд повинен був постановити додаткове рішення, в резолютивній частині якого вказати або про задоволення даної заяви про стягнення судових витрат, або про відмову в задоволенні заяви про стягнення судових витрат - судом апеляційної інстанції відхиляються як необґрунтовані, оскільки ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України чітко визначено випадки, в яких ухвалюється саме додаткове рішення, а оскільки в контексті розглядуваної заяви позивача підстави для ухвалення додаткового рішення (тобто такого, яке б додатково вирішувало саме невирішене питання за певними вимогами позивача щодо судових витрат) - були відсутні, а тому суд першої інстанції обгрунтовано постановив саме ухвалу про відмову у прийнятті додаткового рішення, постановлення якої, саме як виду судового процесуального рішення, чітко обумовлено в сукупності з приписами п.1 ч. 1, ч. 2 ст. 232, ч. 5 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України.

Також, судом апеляційної інстанції відхиляються з вищенаведених підстав і доводи скаржника про те, що судом першої інстанції в мотивувальній частині відмовлено саме у задоволенні його заяви, а в резолютивній частині ухвали відмовлено у задоволенні заяви представника позивача про прийняття додаткового рішення про стягнення судових витрат, що не є тотожними поняттями і суперечить вимогам процесуального права, адже суд першої інстанції здійснив розгляд заяви позивача та постановив відповідне процесуальне рішення у відповідності до норм процесуального права, зокрема і ст. 129, ч. 5 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України.

Також, скаржник вказував, що він не погоджується повністю з ухваленим рішенням Господарського суду Сумської області від 27.09.2021, і за наслідками апеляційного розгляду воно має бути скасовано, і заявлені судові витрати - відшкодовані позивачу за рахунок відповідача. Проте, оскільки за наслідками апеляційного розгляду справи, рішення Господарського суду Сумської області від 27.09.2021 у справі №920/575/20 залишено без змін, а тому обумовлені процесуальним законом підстави для перерозподілу судових витрат - відсутні.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з ч. 1 статті 271 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній ухвалі, ухвала суду першої інстанції постановлена з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування ухвали Господарського суду Сумської області від 02.11.2021, за наведених скаржником доводів апеляційної скарги.

Розподіл судових витрат

Згідно із ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 255, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЕНКОР" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 01.11.2021 у справі № 920/575/20 - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Сумської області від 01.11.2021 у справі № 920/575/20 - залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за скаржником.

4. Матеріали справи №920/575/20 повернути до Господарського суду Сумської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку, строки та випадках, визначених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді О.М. Гаврилюк

А.Г. Майданевич

Повний текст постанови підписано 07.11.2022.