УХВАЛА

08 листопада 2022 року

м. Київ

cправа № 914/851/16

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Малашенкової Т.М.,

розглянувши заяву Представництва Американського Об`єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу

про відвід суддів Верховного Суду Волковицької Н.О., Случа О.В. від розгляду справи №914/851/16

за касаційною скаргою Представництва Американського Об`єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу

на рішення Господарського суду Львівської області від 15.04.2021

та постанову Західного апеляційного господарського суду від 19.05.2022

у справі №914/851/16

за позовом Об`єднання Комітетів для Євреїв Колишнього Радянського Союзу та Представництва Американського Об`єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу

до

1) Львівської міської ради;

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Парус Девелопмент"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача:

1) Міністерство культури та інформаційної політики України;

2) Львівська обласна державна адміністрація,

3) Відділ Держгеокадастру у м. Львові;

4)Відкрите акціонерне товариство "Будівельно-монтажне управління "Львівгазифікація",

про визнання недійсними ухвал Львівської міської ради та договору оренди земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Представництвом Американського Об`єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу 04.11.2022 на електронну адресу суду надіслано заяву про відвід суддів Верховного Суду Волковицької Н.О., Случа О.В. від розгляду справи №914/851/16, яка підписана кваліфікованим та удосконаленим електронним підписом 04.11.2022 (далі - КУЕП). Підпис КУЕП перевірено і підтверджено протоколом створення та перевірки КУЕП від 04.11.2022.

У заяві про відвід суддів Представництво Американського Об`єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу зазначає про те, що наявні сумніви у неупередженості та об`єктивності суддів Волковицької Н.О., Случа О.В. з огляду на обґрунтування та висновки, раніше викладені в судовому рішенні у справі №914/1445/19, прийнятому за участю цих суддів, які підлягають відведенню від розгляду справи №914/851/16 на підставі пункту 5 частини першої статті 35 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), а саме, що є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Мотивуючи подану заяву Представництво Американського Об`єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу, вказує на наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності суддів Верховного Суду Волковицької Н.О., Случа О.В., а саме:

- обставини сумніву неупередженості суддів викликані об`єктивним i свідомим ставленням суддів Волковицької Н.О. та Случа О.В. в розріз практиці ЄСПЛ i судовій практиці Верховного Суду у питаннях збереження історико-культурної спадщини, поваги до померлих i моральної відповідальності, ігноруванням пам`ятних знаків, присвячених особам єврейського походження;

- також заявник зазначає, що такі обставини сумніву для позивача склалися внаслідок викладених формулювань i обґрунтувань колегією суддів у складі Волковицької Н.О., Міщенка І. С., Случа О.В. у cправi 914/1445/19.

Ухвалою Верховного Суду від 07.11.2022 у справі №914/851/16 визнано необґрунтованою заяву про відвід суддів Волковицької Н.О., Случа О.В. від розгляду справи №914/851/16.

Справу №914/851/16 передано на авторозподіл для визначення судді з розгляду заяви про відвід суддів Верховного Суду Волковицької Н.О., Случа О.В. від розгляду даної справи.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.11.2022 на розгляд судді Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Малашенковій Т.М. передано заяву Представництва Американського Об`єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу про відвід суддів Волковицької Н.О., Случа О.В. від розгляду справи №914/851/16.

Розглянувши зазначену заяву, Суд не вбачає підстав для її задоволення з огляду на таке.

Правовою підставою подання заяви про відвід суддів заявник визначає пункт 5 частини першої статті 35 ГПК України, відповідно до якого суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Касаційний господарський суд зазначає, що вичерпний перелік таких обставин чинним законодавством не визначений і тому вирішення питання про визнання тих чи інших обставин тими обставинами, мова про які йде у наведеному вище пункті 5 частини першої статті 35 ГПК України, знаходиться у межах дискреційних повноважень Суду.

Метою відводу судді (суддів) є уникнення будь-яких ситуацій, які б свідчили про зацікавленість у розгляді справи, впливали на об`єктивність під час оцінки обставин справи та прийняття у ній рішення.

Відповідно до частин першої, третьої статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для забезпечення неупередженості суду у розумінні положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод необхідно виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо безсторонності суду (рішення ЄСПЛ у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15.10.2010).

Отже, при вирішенні питання про відвід судді (складу суду) необхідно перевірити додержання як об`єктивного, так і суб`єктивного критеріїв безсторонності суду.

При цьому, Європейський суд з прав людини виходить з того, що у контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного.

У контексті об`єктивного критерію, окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. рішення Суду у справі Газета Україна-Центр проти України, no. 16695/04, від 15.07.2010).

Разом з тим, надаючи оцінку об`єктивності судді під час вчинення ним процесуальних дій, необхідно виходити з таких критеріїв: чи вільний суддя під час виконання ним своїх обов`язків від будь-яких заходів впливу; чи сприяє його поведінка у судовому процесі та за стінами суду підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі; чи вчинялись суддею дії, які можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та приймати рішення у справах.

Перед розглядом справи суддя повинен утриматись від будь-яких коментарів, які можуть вплинути на перебіг цієї справи чи поставити під сумнів справедливе ведення процесу. Суддя утримується від публічних та інших коментарів, оскільки це може перешкодити неупередженому розгляду справи стосовно певної особи чи питання.

При об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості судді (суддів) повинно бути визначено чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його (їх) безсторонність, зважаючи на безпосередню поведінку судді (суддів).

Водночас приписами частини четвертої статті 35 ГПК України імперативно визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Отже, рішення або окрема думка судді в інших справах не свідчить про його упередженість і не може поставити під сумнів його (їх) безсторонність, а тому не є підставою для відводу відповідно до наведених норм ГПК України.

Суд зазначає, що заява про відвід суддів зводиться саме до висловлення незгоди з процесуальним рішенням суддів Волковицької Н.О., Случа О.В. під час розгляду касаційної скарги та винесення судового рішення у справі №914/1445/19.

Верховний Суд зазначає, що істинність твердження про упередженість та/чи сумнів про його (їх) безсторонність судді має бути доведена, адже суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Суд зазначає, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ, тощо.

Таким чином, щодо суб`єктивної складової упередженості та/чи небезсторонність суду заявнику необхідно подати докази фактичної наявності упередженості судді для відводу його від справи, оскільки існує презумпція неупередженості судді. І тільки якщо з`являються об`єктивні сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, або його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Доказів на підтвердження необ`єктивності чи упередженості заявником до матеріалів заяви про відвід суддів Волковицької Н.О., Случа О.В. не надано. Відтак, істинність тверджень заявника документально не підтверджена та недоведена належними та допустимими доказами відповідно до статей 73-80 ГПК України.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що в даному випадку скаржник не довів наявність обставин, які б свідчили про упередженість суддів Волковицької Н.О., Случа О.В. стосовно скаржника або їх зацікавленість у певному рішенні в цій справі та необ`єктивне ставлення до сторін у справі, а обставини наведені у заяві про відвід суддів самі по собі жодним чином не свідчить про їх необ`єктивність чи упередженість та зводяться до незгоди з процесуальним рішенням суддів. Інших обставин, які викликають у скаржника сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів, ним не зазначено.

Отже доводи, наведені у заяві про відвід суддів, не можуть бути віднесені до обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів Волковицької Н.О., Случа О.В. у розгляді цієї справи, а також не містять обґрунтованого посилання на підстави, передбачені статтею 35 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із чим суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заявленого відводу.

Керуючись статтями 35, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Представництва Американського Об`єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу про відвід суддів Верховного Суду Волковицької Н.О., Случа О.В. від розгляду справи №914/851/16.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова