ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2022 р. Справа№ 910/15256/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Станіка С.Р.

Хрипуна О.О.

за участю секретаря судового засідання Рудь Н.В.

за участю представників згідно протоколу судового засідання від 19.07.2022

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-Будівельний Альянс» на рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2021 (повний текст рішення складено 15.02.2021)

у справі №910/15256/20 (суддя Бойко Р.В.)

за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Володимир-Волинський

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-Будівельний Альянс»

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача:

1) Військова частина НОМЕР_1

2) Військова частина НОМЕР_2

про стягнення 120 697,42 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Квартирно-експлуатаційний відділ м. Володимир-Волинський (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-Будівельний Альянс" (далі - відповідач) про стягнення 120 697,42 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у відповідача наявна заборгованість за Договором №27/19 про відшкодування вартості спожитої теплової енергії від 28.12.2019 у розмірі 110 673,37 грн. з відшкодування вартості спожитої у січні-березні 2020 року теплової енергії.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача інфляційні втрати у розмірі 1 665,00 грн., 3% річних у розмірі 548,26 грн. (з посиланням на приписи ст. 625 Цивільного кодексу України) та пеню у розмірі 7 810,79 грн., нараховані за прострочення виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Проектно-Будівельний Альянс" своїх грошових зобов`язань у період з 01.04.2020 по 01.10.2020.

Короткий зміст заперечень відповідача проти позову

Відповідач в обґрунтування заперечень на позов вказував про те, що теплову енергію позивач відповідачу не поставляв, а відповідач таку енергію не отримував; спірного договору та актів уповноваженим представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-Будівельний Альянс" не підписувалось. Крім того, позивач не є теплопостачальною організацією; не надав доказів відповідності застосованого тарифу вимогам законодавства, а надані Квартирно-експлуатаційним відділом м. Володимир-Волинський показники приладів обліку не можуть вважатись належним доказом, оскільки такі прилади обліку не були занесені до реєстру затверджених типів засобів вимірювальної техніки; спірний договір укладений значно пізніше ніж почався опалювальний сезон.

Короткий зміст пояснень по суті спору третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача

Треті особи у письмових поясненнях зазначали, що між військовими частинами НОМЕР_2, № НОМЕР_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Проектно-Будівельний Альянс" було укладено договори підряду на виконання робіт із будівництва казарм поліпшеного планування. На виконання договір підряду Товариству з обмеженою відповідальністю "Проектно-Будівельний Альянс" було передано відповідні будівельні майданчики ще у 2018 році. Підрядні роботи мали бути завершені у 2019 році, однак у зв`язку з зменшенням фінансування продовжено строк дії договорів до кінця 2020 року. 01.12.2020 військовими частинами НОМЕР_2, НОМЕР_1 було розірвано договори підряду з Товариством з обмеженою відповідальністю "Проектно-Будівельний Альянс" за порушення термінів виконання робіт за договорами підряду.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.02.2021 позов задоволено частково: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-Будівельний Альянс" на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Володимир-Волинський заборгованість у розмірі 110 673,37 грн, пеню у розмірі 7810,79 грн, 3% річних у розмірі 548,26 грн, інфляційні втрати у розмірі 1555,89 грн та судовий збір у розмірі 2100,10 грн. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позову мотивовано тим що:

- суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджується спожиття Товариством з обмеженою відповідальністю "Проектно-Будівельний Альянс" у період з січня по березень 2020 року теплової енергії загальною вартістю 110 673,37 грн, у той час як доказів відшкодування позивачу вартості теплової енергії, спожитої відповідачем у січні-березні 2020 року, станом на дату розгляду справи Товариством з обмеженою відповідальністю "Проектно-Будівельний Альянс" суду не надано;

- оскільки відповідач обов`язку по сплаті грошових коштів у визначений Договором строк не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому за висновком суду дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань;

- здійснивши перерахунок заявленої до стягнення позивачем пені та 3% річних , з урахуванням встановлених судом періодів нарахування та керуючись імперативними приписами ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язку суду розглядати спір не інакше як в межах заявлених вимог, суд прийшов до висновку про правомірність стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-Будівельний Альянс" пені у розмірі 7 810,79 грн та 3% річних у розмірі 548,26 грн;

- щодо стягнення інфляційних втрат з урахуванням визначеного позивачем періоду нарахування, суд здійснивши перерахунок заявлених сум, дійшов висновку, що правомірним є стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-Будівельний Альянс" інфляційних втрат у розмірі 1 555,89 грн, а в іншій частині заявлені до стягнення інфляційні втрати у розмірі 109,11 грн. не підлягають задоволенню, оскільки обраховані позивачем без врахування дефляції, яка мала місце у липні та серпні 2020 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Проектно-Будівельний Альянс" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2021 у справі №910/15256/20 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог. Також, в апеляційній скарзі скаржник заявив клопотання про призначення експертизи.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом при ухваленні рішення порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному дослідженні доказів та з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а зроблені судом висновки в частині задоволених позовних вимог не відповідають обставинам справи.

В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги відповідач посилається на те, що ОСОБА_1 , який був директором у період з 11.07.2017 по 09.01.2020, не підписував договір №27/19 від 28.12.2019 та Акт підключення опалення від 28.12.2019, за якими на думку позивача у відповідача виникла заборгованість, а тому вказані обставини викликають сумнів у достовірності та належності наданих позивачем документів, у зв`язку з чим заявив клопотання про призначення експертизи.

Окрім того, скаржник наголошував, що:

- фактично, між позивачем та відповідачем не виникли правовідносини, пов`язані з поставкою теплової енергії та обов`язком відповідача щодо її оплати;

- суд першої інстанції всупереч п. 5 ч. 4 ст. 238 ГПК України не наддав мотивованої оцінки аргументам відповідача щодо неналежності наданих позивачем копій договору № 27/19 від 28.12.2019 та Акту про підключення опалення від 28.12.2019;

- твердження суду першої інстанції та висновки, викладені в оскаржуваному рішенні, є необгрунтованими та не відповідають поданим відповідачем процесуальним документам і вимогам чинного законодавства;

- суд першої інстанції припустився порушень п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України, оскільки безпідставно відмовив відповідачу у зупиненні провадження у даній справі до розгляду пов`язаних справи № 910/9936/20 та № 910/5417/20, адже саме рішення у даних справах могли б підтвердити факт виконання чи невиконання станом на кінець 2019 року та на початок 2020 року будівельних робіт з будівництва казарм поліпшеного планування № 1 та № 2;

- суд першої інстанції взяв до уваги неналежний доказ - договір № 18 про відшкодування вартості спожитої електричної енергії від 24.09.2019 у м.Володимир-Волинський, який не стосується предмету доказування і є неналежним доказом;

- суд першої інстанції допустив неправильне застосування ст. 58-1 Господарського кодексу України, оскільки висновки суду першої інстанції стосовно необхідності доведення відповідачем недостовірності печатки відповідача чи її втрати - є помилковими та безпідставними;

- суд першої інстанції безпідставно не врахував приписи ст. 241 ЦК України та те, що відповідач не вчинив жодних дій, що свідчать про схвалення можливо вчиненого ОСОБА_2 правочину, за відсутності повноважень чи прийняття його до виконання, як не враховано і відсутність доказів в підтвердження повноважень вказаної особи на підписання актів про зняття показників лічильників;

- позивач не довів факт постачання теплової енергії відповідачу і фіксування її обсягу шляхом підписання акту зняття показників уповноваженим представником, а суд першої інстанції не врахував зазначені обставини;

- наданий позивачем як додаток до позовної заяви договір №27/19 від 28.12.2019 абсолютно не відповідає Типовому договору з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії, який затверджений Постановою КМУ від 21 серпня 2019 р. № 830 та має укладатися між виконавцем послуги та споживачем виключно у встановленій формі;

- підлягають експертному дослідженню та оцінці надані позивачем докази на підтвердження позовних вимог, а саме договір №27/19 від 28.12.2019 та Акт про підключення опалення від 28.12.2019, Акти про зняття показників лічильників №1 від 29.01.2020, №2 від 26.02.2020, №3 від 26.03.2020;

- відповідач заперечує проти допустимості доказів, використаних судом першої інстанції, а саме договір №27/19 від 28.12.2019 та Акт про підключення опалення від 28.12.2019, Акти про зняття показників лічильників №1 від 29.01.2020, №2 від 26.02.2020, №3 від 26.03.2020, оскільки вони за відсутності експертного висновку є неналежними та не доводять позицію позивача та не підтверджують його позовні вимоги.

14.12.2021 від скаржника через канцелярію Північного апеляційного господарського суду надійшли письмові пояснення стосовно висновку судового експерта, і скаржником додатково окреслено коло питань, які підлягають встановленню під час апеляційного розгляду справи, а також надійшло клопотання про повернення оригіналів доказів, які подавались для проведення судової експертизи.

Також, 14.07.2022 від скаржника надійшли додаткові пояснення стосовно печатки товариства, і скаржник наголошував, що наявність чи відсутність печатки на документі не створює юридичних наслідків, а проставлення відбитку печатки , який наявний на договорі, саме печаткою відповідача, не було предметом експертного дослідження, позивач не заявляв клопотання про призначення експертизи відбитків печатки.

Короткий зміст відзивів на апеляційну скаргу

Позивачем - Квартирно-експлуатаційним відділом м. Володимир-Волинський через канцелярію Північного апеляційного господарського суду подано відзив на апеляційну скаргу, який прийнято судом апеляційної інстанції до розгляду з огляду на ст. 263 Господарського процесуального кодексу України, і в якому позивач заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу - відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін як таке, що ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Позивачем у відзиві на апеляційну скаргу наголошувалось, що відповідачем в апеляційній скарзі не наведено обґрунтованих чи правомірних фактів обставин справи або належних аргументів, які б свідчили про незаконність чи необґрунтованість рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2021, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні клопотання про призначення експертизи та відмовити в задоволенні апеляційної скарги. При цьому, позивач наголошував, що підставою для задоволення позовних вимог є те, що у відповідача наявна заборгованість за Договором №27/19 про відшкодування вартості спожитої теплової енергії від 28.12.2019 у розмірі 110 673,37 грн. з відшкодування вартості спожитої у січні-березні 2020 року теплової енергії.

Також, Військовою частиною НОМЕР_1 та Військовою частиною НОМЕР_2 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду подано спільний відзив на апеляційну скаргу, який прийнято судом апеляційної інстанції до розгляду з огляду на ст. 263 Господарського процесуального кодексу України, і в якому треті особи заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили апеляційну скаргу - відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін як таке, що ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, посилаючись, зокрема на те, що:

- відповідачем не доведено фактів протиправності використання власної печатки чи доказів її втрати, а саме печатка відноситься до даних, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні відповідних правовідносин;

- відповідач всупереч пункту 6.3.22 Договорів на протязі 10-ти днів, з дати отримання від Замовників повідомлення про розірвання Договорів в односторонньому порядку, не передав Замовникам згідно з пунктом 5.2. Договорів виконані будівельні роботи по об`єктам та очищений від сміття, непотрібних матеріальних ресурсів, тимчасових споруд, приміщень тощо будівельний майданчик;

- доводи стосовно необхідності зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішень у справах № 910/9936/20 та № 910/5417/20 - є необґрунтованими.

Крім того,10.01.2022 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 надійшли письмові пояснення стосовно висновку експерта щодо проведеної почеркознавчої експертизи, в яких наголошувалось, зокрема про те, що відповідачем не доведений факт протиправності використання його печатки, а отже, на договорі № 27/19 міститься дійсна печатка юридичної особи.

Короткий зміст заперечень Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-Будівельний Альянс" на відзиви Квартирно-експлуатаційного відділу м. Володимир-Волинський, Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2

29.04.2021 скаржником через канцелярію Північного апеляційного господарського суду подано заперечення на відзив відповідача, в якому наголошував на тому, що:

- ОСОБА_1 , який був директором у період з 11.07.2017 по 09.01.2020, не підписував договір №27/19 від 28.12.2019 та Акт підключення опалення від 28.12.2019, а відповідач не отримував зазначені у акті послуги у вигляді постачання теплової енергії від позивача;

- суд першої інстанції не зобов`язав відповідача надати докази звернення до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення не витребував відповідні докази, а отже, неправомірно послався на відповідні обставини;

- твердження позивача про те, що відповідач у спірний період користувався тепловою енергією та зобов`язаний відшкодувати її вартість у дохід держави - є хибним та не підтверджується належними доказами;

- жодним положенням договорів підряду від 10.08.2018 № 169/18 та від 11.10.2018 № 13/18 не було передбачено зобов`язань відповідача, як підрядника, забезпечувати теплопостачання будівель казарм, оскільки підрядник виконував лише будівельна роботи на об`єктах;

- позивач жодними доказами не підтвердив наявність будь-яких договірних відносин з теплопостачальною організацією, як не надав і жодних доказів отримання ним теплової енергії від теплопостачальної організації, а наданий позивачем доказ (договір від 04.02.2020 № 40) - не підтверджує відповідні обставини;

- відсутність доказів в підтвердження повноважень ОСОБА_2. на підписання актів про зняття показників лічильників;

- позивачем не надано доказі, що ним в установленому порядку придбавалися засоби вимірювальної техніки.

29.04.2021 скаржником через канцелярію Північного апеляційного господарського суду подано заперечення на відзив третіх осіб, в якому наголошував на тому, що:

- суд першої інстанції не зобов`язав відповідача надати докази звернення до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення не витребував відповідні докази, а отже, неправомірно послався на відповідні обставини;

- треті особи ВЧ НОМЕР_3 та ВЧ НОМЕР_1 безпідставно ухиляються від обов`язку прийняти виконані роботи і прийняти в експлуатацію будівлі казарм та оплатити виконані роботи;

- суд першої інстанції припустився порушень п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України, оскільки безпідставно відмовив відповідачу у зупиненні провадження у даній справі до розгляду пов`язаних справи № 910/9936/20 та № 910/5417/20, адже саме рішення у даних справах могли б підтвердити факт виконання чи невиконання станом на кінець 2019 року та на початок 2020 року будівельних робіт з будівництва казарм поліпшеного планування № 1 та № 2;

- наявність чи відсутність печатки не створює юридичних наслідків.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №910/15256/20 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В. судді: Станік С.Р., Дикунська С.Я.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.03.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-Будівельний Альянс" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2021 у справі №910/15256/20 залишено без руху. Надано строк для усунення недоліків.

05.04.2021 на виконання ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху через канцелярію Північного апеляційного господарського суду надійшла заява скаржника про усунення недоліків з доказами доплати судового збору та доказами направлення апеляційної скарги третім особам.

Колегія суддів дійшла висновку, що недоліки апелянтом усунуто в межах наданих процесуальних строків.

Одночасно з апеляційною скаргою апелянтом подано клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що рішення суду від 04.02.2021 отримано Товариством з обмеженою відповідальністю "Проектно-Будівельний Альянс" - 19.02.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.04.2021 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Проектно-Будівельний Альянс" пропущений строк на апеляційне оскарження на рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2021 у справі №910/15256/20, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-Будівельний Альянс" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2021 у справі №910/15256/20, встановлено учасникам справи процесуальні строки на подання відзивів, заяв та клопотань, розгляд справи призначено на 29.04.2021, зупинено дію оскаржуваного рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2021 у справі №910/15256/20 до закінчення його перегляду у апеляційному порядку.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.04.2021 задоволено клопотання Квартирно-експлуатаційного відділу м. Володимир-Волинський про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

У зв`язку з перебуванням судді Дикунської С.Я. 29.04.2021 у відпустці, протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 28.04.2021 у справі №910/15256/20 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Станік С.Р., Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.04.2021 справу №910/15256/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-Будівельний Альянс" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2021 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Станік С.Р., Мальченко А.О., розгляд справи призначено на 10.06.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2021 задоволено клопотання Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2021 задоволено клопотання Квартирно-експлуатаційного відділу м. Володимир-Волинський про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2021 задоволено клопотання ТОВ "Проектно-Будівельний Альянс" про призначення у справі №910/15256/20 судової почеркознавчої експертизи. По справі №910/15256/20 призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Державному науково - дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України. На вирішення експертам, судом поставлені питання:

1) Чи виконано підпис від імені особи ОСОБА_1 у договорі №27/19 від 28.12.2019 (графа "Директор ________ ОСОБА_1") тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою?

2) Чи виконано підпис від імені особи ОСОБА_1 у Акті про підключення опалення від 28.12.2019 (графа "ТОВ "ПБ Альянс" ________ ОСОБА_1") тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою?

Провадження у справі № 910/15256/20 - зупинено до отримання з Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України висновку експертизи, призначеної по даній справі.

06.08.2021 до Північного апеляційного господарського суду з Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшло клопотання експерта про витребування додаткових матеріалів необхідних для проведення дослідження (надання з переліком документів, або зазначенням аркушів справи), а саме:

- оригіналів досліджуваних документів - Договору №27/19 від 28.12.2019 та Акту про підключення опалення від 28.12.2019;

- вільних зразків підпису ОСОБА_1 (не менше 10-15 підписів) у різних документах, максимально наближених за часом виконання до 2019 року;

- експериментальних зразків підпису ОСОБА_1 , виконаних на 10-15 аркушах паперу формату А-4.

У зв`язку з перебуванням суддів Станіка С.Р. з 04.08.2021 та Мальченко А.О. з 19.07.2021 у відпустках, протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 13.08.2021 у справі №910/15256/20 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Хрипун О.О., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.08.2021 прийнято справу №910/15256/20 за апеляційною скаргою ТОВ "Проектно-Будівельний Альянс" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2021 колегією суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді Хрипун О.О., Шаптала Є.Ю. Поновлено апеляційне провадження у справі №910/15256/20 для витребування додаткових матеріалів за клопотанням експерта.

Враховуючи, що оригінали досліджуваних документів, а саме: Договір №27/19 від 28.12.2019, Акт про підключення опалення від 28.12.2019 містяться в матеріалах справи (том 1 а.с. 196-198) та експериментальні зразки підпису ОСОБА_1 були надані суду при прийнятті ухвали про призначення судової почеркознавчої експертизи і також містяться у матеріалах справи (том 3 а.с. 21-35), судом апеляційної інстанції запропоновано ТОВ "Проектно-Будівельний Альянс" надати суду пояснення щодо поданого клопотання та витребувані судовим експертом вільні зразки підпису ОСОБА_1 (не менше 15 підписів) у різних документах, максимально наближених за часом виконання до 2019 року.

Розгляд клопотання судового експерта у справі №910/15256/20 призначено на 09.09.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.09.2021 задоволено клопотання Квартирно-експлуатаційного відділу м. Володимир-Волинський про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

09.09.2021 до Північного апеляційного господарського суду від ТОВ "Проектно-Будівельний Альянс" надійшли витребувані за клопотанням судового експерта вільні зразки підпису ОСОБА_1., а саме документи:

- Договір на лабораторне забезпечення №06-11/19/15 від 06.11.2019 укладений між ТОВ "Проектно-Будівельний Альянс" та ТОВ "Науково-виробничий центр "Київський Будпроект" - на 2 аркушах;

- Додаток №1 (розцінки) до Договору на лабораторне забезпечення №06- 11/19/15 від 06.11.2019 укладеного між ТОВ "Проектно-Будівельний Альянс" та ТОВ "Науково-виробничий центр "Київський Будпроект" - на 2 аркушах;

- Договір про надання гарантії №Д-2485-18Е від 27.04.2018 укладений між ТОВ "Проектно-Будівельний Альянс" та ПАТ "РВС БАНК" - на 2 аркушах;

- Договір про надання гарантії №2165-0618/РВА1 від 19.06.2018 укладений між ТОВ "Проектно-Будівельний Альянс" та ПАТ "ВЕРНУМ БАНК" (прошитий та скріплений печаткою ПАТ "ВЕРНУМ БАНК") - на 5 аркушах;

- Лист-відповідь ТОВ "Проектно-Будівельний Альянс" від 06.02.2019 №060219/2 адресований ТУ ДФС у м. Києві з відміткою (штампом) про одержання від 12.02.2019 - на 3 аркушах;

- Довіреність ОСОБА_1. від 16.08.2017 посвідчена приватним нотаріусом КМНО Оберемчук Л.А. та зареєстрована в реєстрі за №1663 - на 1 аркуші;

- Заява ТОВ "Проектно-Будівельний Альянс" до ДКСУ про відкриття рахунків від 07.03.2019 з відміткою органу про перевірку документів та відкриття рахунку - на 1 аркуші.

У клопотанні про долучення до матеріалів справи вказаних вище документів для проведення судової почеркознавчої експертизи, скаржник просив суд повернути ТОВ "Проектно-Будівельний Альянс" оригінали документів після проведення експертизи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2021 задоволено клопотання судового експерта Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України про надання додаткових матеріалів необхідних для проведення дослідження у справі №910/15256/20. Матеріали справи № 910/15256/20 та витребувані додаткові матеріали на вимогу експерта (вільні зразки підпису ОСОБА_1 у різних документах, максимально наближених за часом виконання до 2019 року) направлені до Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України для проведення судової почеркознавчої експертизи призначеної у даній справі ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2021. Зупинено провадження у справі до отримання з Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України висновку експертизи, призначеної по даній справі.

У вказаній ухвалі, судом апеляційної інстанції зазначено про повернення оригіналів доказів, які подавались для проведення судової експертизи з залишенням у справі належним чином засвідчених копій.

10.11.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшов висновок експерта №СЕ-19-21/24635-ПЧ від 04.11.2021 та повернулися матеріали справи №910/15256/20.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2021 поновлено апеляційне провадження у справі №910/15256/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-Будівельний Альянс" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2021, розгляд справи призначено на 14.12.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2021 задоволено клопотання представника Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 - ОСОБА_3 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2021 задоволено клопотання Квартирно-експлуатаційного відділу м. Володимир-Волинський про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, доручено Господарському суду Волинської області забезпечити проведення судового засідання 14.12.2021 в режимі відеоконференції.

У призначений час судове засідання у режимі відеоконференції з Господарським судом Волинської області провести не вдалося, у зв`язку з участю судді Шаптали Є.Ю. у розгляді інших справ, призначених з 12 год. 00 хв. до 13 год. 30 хв., закінченням заброньованого часу для проведення відеоконференції у Господарському суду Волинської області та неможливістю проведення відеконференції пізніше. Представник Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 - ОСОБА_3 не вийшла на зв`язок через додаток "EasyCon".

У судове засідання 14.12.2021 до Північного апеляційного господарського суду з`явився представники відповідача.

З огляду на неможливістю проведення відеконференції з Господарським судом Волинської області та представником Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 - ОСОБА_3, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2021 розгляд справи відкладено до 03.02.2022.

У зв`язку з перебуванням судді Шаптали Є.Ю. з 25.01.2022 на лікарняному, протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 02.02.2022 у справі №910/15256/20 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Хрипун О.О., Станік С.Р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.02.2022 прийнято справу №910/15256/20 за апеляційною скаргою ТОВ "Проектно-Будівельний Альянс" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2021 колегією суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Хрипун О.О., Станік С.Р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2022 розгляд справи відкладено до 24.03.2022.

Однак, судове засідання 24.03.2022 не відбулося, оскільки Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 14.03.2022 р. № 133/2022 продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хв. 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", який затверджено Верховною Радою України, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", який затверджено Верховною Радою України, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, тобто до 23 серпня 2022 року.

Відповідно до п. 1 наказу Голови Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2022 "Про встановлення особливого режиму роботи Північного апеляційного господарського суду в умовах воєнного стану" встановлено тимчасово до усунення обставин, які зумовили загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників суду, в умовах воєнної агресії проти України зупинено здійснення судочинства Північним апеляційним господарським судом.

Відповідно до п. 2 наказу Голови Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2022 "Про внесення змін до наказу від 03.03.2022 № 10 "Про встановлення особливого режиму роботи Північного апеляційного господарського суду в умовах воєнного стану" визнано таким, що втратили чинність, зокрема, пункт 1 наказу Голови суду від 03.03.2022 №10 "Про встановлення особливого режиму роботи Північного апеляційного господарського суду в умовах воєнного стану".

Разом з тим, головуючий суддя Тищенко О.В. перебувала у відпустці, відтак питання про призначення справи до розгляду здійснюється після виходу судді з відпустки (30.05.2022).

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом (частина перша); кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (частина друга).

Відповідно до статті 64 Конституції України права громадян на звернення до суду та отримання правничої допомоги не можуть бути обмежені, а мають реалізовуватися з урахуванням умов існуючого воєнного стану.

Таким чином, оскільки судова система має забезпечувати дотримання права на доступ до правосуддя і здійснення такого правосуддя, з метою дотримання прав учасників справи на участь у судовому засіданні та забезпечення права на справедливий суд, дотримання принципу пропорційності, реалізації засад змагальності, враховуючи завдання господарського судочинства, з метою всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи у розумні строки, колегія суддів дійшла висновку розглянути справу у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.05.2022 розгляд справи відкладено до 19.07.2022.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

У судове засідання 19.07.2022 з`явився представник відповідача (скаржника) - Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-Будівельний Альянс".

У судовому засіданні 19.07.2022 представник відповідача (скаржника) надав пояснення по суті спору та по суті апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу - задовольнити, а оскаржуване судове рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог про стягнення 120 697,42 грн.

Позивач та треті особи у судове засідання 19.07.2022 не з`явились про розгляд справи повідомлялись засобами електронного зв`язку, які наявні в матеріалах справи, оскільки у Північному апеляційному господарському суді тимчасово припинено фінансування поштової кореспонденції.

У відповідності до вимог ч. 5 статті 6 Господарського процесуального кодексу України, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Частиною12 ст.270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи

Суд апеляційної інстанції враховуючи те, що учасники справи про розгляд справи повідомлені належним чином, явка учасників обов`язковою не визнавалась, у зв`язку з чим неявка представників третіх осіб, не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги.

Крім того,10.01.2022 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 надійшла заява про розгляд справи без участі представника військових частин просили апеляційну скаргу - відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін як таке, що ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202, ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки представники учасників справи, що не з`явилися, про дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, участь представників сторін у судовому засіданні судом обов`язковою не визнавалась, суду не наведено обставин, за яких апеляційну скаргу не може бути вирішено в даному судовому засіданні.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка представників учасників справи у судове засідання за умови належного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що підстави для відкладення розгляду апеляційної скарги - відсутні.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як підтверджується наявними матеріалами справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 28.12.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Проектно-Будівельний Альянс" (сторона 2) та Квартирно-експлуатаційним відділом м. Володимир-Волинський (сторона 1) укладено договір №24/19 про відшкодування вартості спожитої теплової енергії (надалі - Договір), у відповідності до п. 1.1 якого сторона 2 відшкодовує стороні 1 вартість спожитої теплової енергії за адресою: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Привокзальна, в процесі виконання умов договору згідно показників лічильника та наданого рахунку за тарифом, наданим теплопостачальною організацією, згідно наданих щомісячно рахунків постачальної організації.

У пункті 1.2 Договору зазначено, що теплова енергія постачається стороною 1 стороні 2 для опалення казарм для виконання стороною 2 робіт за Договорами підряду №169/18 від 10.08.2018 та №13/18 від 11.10.2018, укладеними між Товариством з обмеженою відповідальністю "Проектно-Будівельний Альянс" та військовими частинами НОМЕР_2, НОМЕР_1.

Відповідач заперечує проти факту укладення Договору та вказує, що такий договір не укладав та не мав наміру укладати, зокрема, з тих підстав, у нього відсутній обов`язок із забезпечення приміщень теплопостачанням.

Вказані доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-Будівельний Альянс" обгрунтовано відхилені судом першої інстанції, з висновками якого погоджується і суд апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

Як вбачається із наданих позивачем документів, у 2018 році між Товариством з обмеженою відповідальністю "Проектно-Будівельний Альянс", як генпідрядником, та військовими частинами НОМЕР_2 та НОМЕР_1, як замовниками, було укладено договори підряду №169/18 від 10.08.2018 та №13/18 від 11.10.2018 (надалі - Договори підряду) відповідно, предметом яких було виконання робіт з будівництва казарм поліпшеного планування №1 та №2 у АДРЕСА_2.

Дані договори передбачали поетапне виконання будівельних робіт з будівництва казарм, яке повинне було бути завершеним наприкінці 2018 року - на початку 2019 року.

На виконання вказаних договорів, Товариству з обмеженою відповідальністю "Проектно-Будівельний Альянс" було передано будівельні майданчики.

В подальшому, у зв`язку з відсутністю кошторисних призначень та фінансування сторонами укладались додаткові угоди, якими продовжувався термін виконання робіт та відповідно термін дії договорів підряду.

При цьому, доводи відповідача щодо того, що додатковими угодами передбачалось саме продовження терміну дії договорів підряду, а не терміну виконання робіт, - є необґрунтованими та правомірно відхилені судом першої інстанції, з огляду на те, що вони спростовуються змістом додаткових угод, якими, в тому числі, визначались нові періоду виконання певних етапів робіт.

Доказів повернення у період з грудня 2019 року по березень 2020 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Проектно-Будівельний Альянс" військовим частинам будівельних майданчиків та/або припинення (в тому числі, шляхом розірвання в односторонньому порядку) Договорів підряду - матеріали не містять і не були надані суду першої інстанції під час розгляду справи, ні суду апеляційної інстанції під час апеляційного розгляду справи.

Отже, матеріалами справи підтверджується, що станом на кінець 2019 року та на початок 2020 року у володінні відповідача перебували будівельні майданчики, на яких виконувались будівельні роботи з будівництва казарм поліпшеного планування №1 та №2.

При цьому, як вбачається із матеріалів справи, зокрема, поетапного календарного графіку виконання робіт за Договорами підряду, завершальними етапами будівництва були внутрішні (опоряджувальні) роботи у побудованих казармах.

Зважаючи, що будівництво казарм тривало з 2018 року та повинне було тривати до початку 2019 року, однак фактично термін виконання робіт продовжувався в залежності від надходження бюджетних асигнувань, то відповідно на кінець 2019 року припадало виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Проектно-Будівельний Альянс" внутрішніх (опоряджувальних) робіт у побудованих казармах, для якісного виконання яких потребується забезпечення відповідних приміщень теплом (наприклад, для висихання штукатурки, поклейки шпалер, фарбування та покриття лаком поверхонь).

Обставини виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Проектно-Будівельний Альянс" робіт у казармах, згідно Договорів підряду, також підтверджується укладенням між Товариством з обмеженою відповідальністю "Проектно-Будівельний Альянс" та Квартирно-експлуатаційного відділом м. Володимир-Волинський договору №18 про відшкодування вартості спожитої електричної енергії від 24.09.2019 та відповідно споживанням у спірний період відповідачем такої енергії, а також оплатою спожитої електроенергії (що останнім не заперечувалось).

Отже, відповідач наприкінці 2019 року та на початку 2020 року виконував внутрішні опоряджувальні роботи у казармах (оскільки виконання будь-яких інших передбачених Договорами підряду робіт у зимовий період, наприклад, улаштування фундаменту, стін цегляних, каналізації, є неможливим), у зв`язку з чим існувала потреба у споживанні електричної та теплової енергії.

Таким чином, суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності та встановлені обставини, підтверджують, що у відповідача існувала необхідність у забезпеченні теплом приміщень для належного виконання своїх зобов`язань за Договорами підряду.

Доводи відповідача, що підписи, виконані на Договорі №24/19 про відшкодування вартості спожитої теплової енергії від 28.12.2019 та на Договорі №18 про відшкодування вартості спожитої електричної енергії від 24.09.2019 (укладення останнього Товариством з обмеженою відповідальністю "Проектно-Будівельний Альянс" не заперечується) є візуально відмінними - судом першої інстанції були відхилені, і відповідно, судом першої інстанції було відмовлено у призначенні відповідної судової експертизи щодо вказаного питання.

Також, матеріали справи свідчать, що всі підписи від імені відповідача на Договорі №24/19 про відшкодування вартості спожитої теплової енергії від 28.12.2019 та акті про підключення опалення від 28.12.2019 скріплені печаткою Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-Будівельний Альянс", проте, у своєму відзиві на позов, відповідач, стверджуючи про невиконання уповноваженою особою від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-Будівельний Альянс" таких підписів, жодним чином не вказував про недостовірність печатки відповідача чи про її втрату.

При цьому, на підставі Договору №24/19 про відшкодування вартості спожитої теплової енергії від 28.12.2019 уповноваженою особою відповідача, яка відповідала за будівництво казарм №1 та №2, було підписано акти на зняття показань лічильника за січень та лютий 2020 року.

Відповідач під час розгляду справи наголошував, що Договір не підписувався керівником Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-Будівельний Альянс", а теплова енергія фактично не поставлялась відповідачу, у зв`язку з чим у нього відсутній обов`язок по її оплаті.

При цьому, відповідач не надав ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції доказів звернення до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 384 Кримінального кодексу України щодо підробки спірних Договору та акту про підключення опалення від 28.12.2019, чи то втрати печатки.

Також, суд першої інстанції зазначив, що керуючись приписами ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, суд приходить до висновку, що вірогідність підроблення документів (тобто, вчинення кримінально караних діянь) юридичною особою (яка входить до сфери управління Міністерства оборони України) з метою заволодіння коштами Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-Будівельний Альянс", розмір яких не перевищує 58 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на дату подання даної позовної заяви), є значно меншою, ніж вірогідність тверджень відповідача (який наприкінці 2019 року та на початку 2020 року у м. Луцьку виконував будівельні роботи з будівництва казарм №1 та №2 та споживав електричну енергію на підставі укладеного з позивачем договору) про непідписання такого Договору та актів з метою ухилення від виконання своїх зобов`язань. Зважаючи на викладене, а також враховуючи наявність достатніх доказів для вирішення даного спору та те, що висновок експерта не має для суду преюдиційного значення, суд першої інстанції відмовив у задоволенні відповідного клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-Будівельний Альянс".

Визначення поняття доказів, вимоги щодо доказів, властивостей доказів та порядку їх оцінки урегульовано у главі 5 "Докази та доказування" Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами першою, третьою статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

17.10.2019 набув чинності Закон України №132-IX від 20.09.2019 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до України змінено назву статті 79 Господарського процесуального кодексу України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17, від 25.06.2020 у справі №924/233/18).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц (провадження №14-400цс19).

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та інші проти Швеції" Суд наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". ... Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Схожий стандарт під час оцінки доказів застосовано у рішенні Європейського суду з прав людини від 15.11.2007 у справі "Бендерський проти України", в якому Суд оцінюючи фактичні обставини справи звертаючись до балансу вірогідностей вирішуючи спір виходив з того, що факти встановлені у експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.

Відповідно до частини 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику зазначеного Суду як джерело права.

Оцінюючи надані сторонами докази, суд апеляційної інстанції вважає правомірним застосування судом першої інстанції стандарту "balance of probabilities" ("баланс ймовірностей"), за яким факт є доведеним, якщо після оцінки доказів внутрішнє переконання судді каже йому, що факт скоріше був, а ніж не мав місце, на підставі застосування якого зроблено висновок про те, що сторонами було укладено Договір №24/19 про відшкодування вартості спожитої теплової енергії від 28.12.2019, предметом якого було врегулювання правовідносин сторін з приводу відшкодування відповідачем спожитої ним теплової енергії позивачу.

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що облік спожитої стороною 2 теплоенергії здійснюється електронними приладами обліку №00185153 та №00185154.

Пунктом 3.2 Договору визначено, що розрахунковий період для оплати стороною 2 переданої теплової енергії встановлюється щомісячний. До 30 числа місяця наступного за розрахунковим.

У пункті 3.3 Договору передбачено, що кількість фактично спожитої теплоенергії визначається за показниками приладу обліку (лічильника) на останній день звітного періоду.

Згідно п. 3.6 Договору розрахунки за договором здійснюються за показниками приладу обліку (лічильника) сторони 2, що знімається уповноваженим представником сторони 1 - за фактично спожиту теплову енергію.

Пунктом 4.3 Договору визначено, що за порушення термінів відшкодування вартості спожитої теплової енергії сторона 2 сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент прострочення, за кожен день невідшкодування.

Договір вчинено (підписано) 28.12.2019. Термін дії договору до 31.12.2020 (п. 6.1 Договору).

28.12.2019 сторонами складено акт про підключення опалення об`єкту за адресою: м. Луцьк, в/м №51, вул. Привокзальна, 14. У даному акті зазначено, що підключається казарма №1 та №2, а також вказано номери лічильників у кожній із казарм.

Позивач стверджував у позові, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Проектно-Будівельний Альянс" у період з січня по березень 2020 року було спожито теплову енергію загальною вартістю 110 673,37 грн.

Спір у справі виник у зв`язку з твердженнями позивача про наявність у відповідача заборгованості з відшкодування згідно Договору спожитої у період з січня по березень 2020 року теплової енергії загальною вартістю 110 673,37 грн. Крім того, позивач стверджував про наявність правових підстав для стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 1 665,00 грн., 3% річних у розмірі 548,26 грн. та пені у розмірі 7 810,79 грн., нарахованих за прострочення виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Проектно-Будівельний Альянс" своїх грошових зобов`язань у період з 01.04.2020 по 01.10.2020.

Відповідач в обґрунтування заперечень на позов вказував про те, що теплову енергію позивач відповідачу не поставляв, а відповідач таку енергію не отримував; спірного договору та актів уповноваженим представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-Будівельний Альянс" не підписувалось.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно із ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

За приписами статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Статтею 204 Цивільного кодексу України гарантується презумпція правомірності правочину, тобто правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Однією із засад цивільного законодавства є, зокрема, свобода договору (пункт 3 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України).

Таким чином, особа може, реалізуючи своє право свободи договору (право свободи правочину), вчиняти з метою створення, зміни, припинення тощо цивільних прав і обов`язків будь-які правомірні дії. При цьому не вимагається прямої вказівки на правомірність дій в акті цивільного законодавства, а достатньо того, що закон не визначає ці дії як заборонені.

Отже, як вірно встановлено судом першої інстанції і з чим погоджується суд апеляційної інстанції, сторонами було укладено Договір, яким передбачено обов`язок Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-Будівельний Альянс" компенсувати Квартирно-експлуатаційному відділу м. Володимир-Волинський витрати, понесені на оплату послуг теплопостачання у казарми №1 та №2, в яких відповідачем виконувались підрядні роботи.

Доводи відповідача, що Квартирно-експлуатаційним відділом м. Володимир-Волинський укладено Договір як постачальником теплової енергії в розумінні Закону України "Про теплопостачання" та Закону України "Про житлово-комунальні послуги", обгрунтовано відхилені судом першої інстанції, і які відхиляються також і судом апеляційної інстанції, з огляду на те, що даний договір не передбачає купівлі-продажу теплової енергії, а його предметом лише є компенсація Квартирно-експлуатаційному відділу м. Володимир-Волинський вартості спожитої теплової енергії, яка була куплена позивачем, як споживачем, у теплопостачальних компаній, зокрема, у Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергозбереження Львів". Вказаний договір від 04.02.2020 № 40 обгрунтовано було враховано судом першої інстанції як належний та допустимий доказ в розумінні ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України.

В свою чергу, матеріалами справи підтверджено обставини, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Проектно-Будівельний Альянс" визнає укладення з Квартирно-експлуатаційним відділом м. Володимир-Волинський договору на відшкодування електричної енергії, а також підтверджує виконання його умов, однак позивач також не є і енергопостачальником.

Представник відповідача у судовому засіданні в суді першої інстанції, в якому здійснювалась фіксація технічними засобами, не зміг пояснити суду першої інстанції відмінність правового розуміння Товариством з обмеженою відповідальністю "Проектно-Будівельний Альянс" договору про відшкодування електричної енергії та договору про відшкодування теплової енергії, у зв`язку з чим судом першої інстанції обгрунтовано зроблено висновки про те, що дані доводи відповідача (те, що позивач не є теплопостачальною організацією) спрямовані виключно на ухилення від виконання своїх зобов`язань за Договором.

Матеріалами справи підтверджується, що в обґрунтування обсягів спожитої відповідачем у спірний період теплової енергії позивачем було надано акти на зняття показань лічильника №1 від 29.01.2020, №2 від 26.02.2020 та №3 від 26.03.2020, які від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-Будівельний Альянс" підписані ОСОБА_2 та скріплені печаткою відповідача.

Щодо посилань скаржника про те, що ОСОБА_2. не був уповноважений на підписання відповідних актів, - суд апеляційної інстанції відхиляє вказані доводи з огляду на те, що оскільки у п. 3.6 Договору сторонами було погоджено, що розрахунки за договором здійснюються за показниками приладу обліку (лічильника) сторони 2, що знімається уповноваженим представником сторони 1 - за фактично спожиту теплову енергію. Тобто, у відповідності до п. 3.6 Договору показання приладу обліку (лічильника) знімаються уповноваженим представником сторони 1, тобто Квартирно-експлуатаційного відділу м. Володимир-Волинський. Таким чином, Договір не передбачає обов`язковості складання актів на зняття показань лічильника за участю уповноваженого представника відповідача. Аналогічних правомірних висновків дійшов і суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Також, за поясненнями представника третіх осіб та позивача, які надані на момент розгляду справи судом першої інстанції, станом на дату підписання спірних актів ОСОБА_2. був головним інженером на об`єктах будівництва, тобто був працівником Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-Будівельний Альянс", який відповідав за будівництво казарм №1 та №2.

Також, судом першої інстанції враховано обгрунтовано і пояснення третіх осіб про те, що що ОСОБА_2. від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-Будівельний Альянс" підписував також акти за Договорами підряду, які є предметом дослідження в межах справ №910/5417/20 та №910/9936/20.

З огляду на наведене в сукупності, суд апеляційної інстанції погоджується з правомірними висновками суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 був уповноваженою особою відповідача на об`єктах будівництва за Договорами підряду у спірний період, а відтак міг засвідчити акт, в якому фіксувались показники лічильника, і з огляду на п. 3.6 Договору, непідписання представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-Будівельний Альянс" акту №3 від 26.03.2020 жодним чином не зумовлює недійсність даного акту чи непідтвердженість зафіксованих у ньому показників лічильника.

Також, суд апеляційної інстанції погоджується з правомірними висновками суду першої інстанції про відхилення як необґрунтованих посилань відповідача на те, що такі прилади обліку не були занесені до реєстру затверджених типів засобів вимірювальної техніки, а відтак їх показники не можуть вважатись належним доказом обсягу спожитої теплової енергії, оскільки саме вказані лічильники були зафіксовані у акті про підключення опалення від 28.12.2019, який підписаний уповноваженими представниками та скріплений печатками сторін. Отже, підписавши акт про підключення опалення від 28.12.2019, керівник відповідача фактично підтвердив, що саме дані лічильники є належним доказом визначення обсягу спожитої теплової енергії за Договором.

Таким чином, на підставі показань лічильників Квартирно-експлуатаційним відділом м. Володимир-Волинський виставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Проектно-Будівельний Альянс" рахунки №54 від 31.01.2020 на суму 63 538,22 грн., №101 від 27.02.2020 на суму 34 912,95 грн. та №160 від 25.03.2020 на суму 12 222,20 грн.

Посилання відповідача на недоведеність застосованого Квартирно-експлуатаційним відділом м. Володимир-Волинський тарифу при обрахунку вартості спожитої Товариством з обмеженою відповідальністю "Проектно-Будівельний Альянс" теплової енергії - є необґрунтованими, і суд апеляційної інстанції погоджується з правомірними висновками суду першої інстанції про відхилення вказаних посилань з огляду на те, що оскільки позивач не здійснює тарифікацію спожитої теплової енергії, а лише визначає пропорційний розмір спожитої відповідачем теплової енергії до загальної вартості теплової енергії, поставленої Квартирно-експлуатаційному відділу м. Володимир-Волинський теплопостачальною організацію.

В свою чергу, теплопостачальній організації - Товариству з обмеженою відповідальністю "Енергозбереження Львів" було встановлено тариф на теплову енергію рішенням Виконавчого комітету Луцької міської ради №729-1 від 20.11.2019, а саме - в розмірі 1 722,65 грн. за 1 Гкал (з ПДВ) та саме по такому тарифу Квартирно-експлуатаційним відділом м. Володимир-Волинський сплачувалась теплопостачальній організації спожита теплова енергія.

Також, суд апеляційної інстанції здійснивши перевірку наданих позивачем документів, що стосуються обсягів поставленої позивачу теплової енергії та докази оплати (видаткові накладні, платіжні доручення), дійшов висновку про обґрунтованість здійсненого Квартирно-експлуатаційним відділом м. Володимир-Волинський розрахунку вартості спожитої відповідачем теплової енергії, який є документально обгрунтованим щодо сум, строків та ставок нарахувань.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дослідивши наявні у справі докази як кожен окремо, так і у їх сукупності дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджується документально споживання Товариством з обмеженою відповідальністю "Проектно-Будівельний Альянс" у період з січня по березень 2020 року теплової енергії загальною вартістю 110 673,37 грн. Скаржником не було надано належних та допустимих доказів в розумінні ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України в спростування вказаних обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 3.2 Договору передбачено, що розрахунковий період для оплати стороною 2 переданої теплової енергії встановлюється щомісячний. До 30 числа місяця наступного за розрахунковим.

За приписами ст. 637 Цивільного кодексу України, тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Статтею 213 Цивільного кодексу України визначено, що при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Керуючись наведеними нормами законодавства, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, з яким погоджується і суд апеляційної інстанції про те, що відповідач повинен був відшкодовувати позивачу вартість спожитої теплової енергії до останнього календарного дня місяця, наступного за розрахунковим.

Частиною 5 статті 254 Цивільного кодексу України визначено, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, з яким погоджується і суд апеляційної інстанції, відповідач повинен був відшкодувати спожиту у січні 2020 року теплову енергію до 02.03.2020 включно (згідно приписів ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, оскільки останній день лютого 2020 року припадав на вихідний день - суботу), у лютому 2020 року - до 31.03.2020 включно, у березні 2020 року - до 30.04.2020 включно).

Доказів в розумінні ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України щодо відшкодування позивачу вартості теплової енергії, спожитої відповідачем у січні-березні 2020 року, Товариством з обмеженою відповідальністю "Проектно-Будівельний Альянс" - не було надано ні станом на дату розгляду справи судом першої інстанції, ні станом на момент апеляційного розгляду справи, а тому, матеріалами справи в сукупності підтверджується наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-Будівельний Альянс" простроченої заборгованості перед Квартирно-експлуатаційним відділом м. Володимир-Волинський у розмірі 110 673,37 грн. за договором.

В свою чергу, відповідач як під час розгляду справи судом першої інстанції, так і під час апеляційного провадження наголошував, що Договір не підписувався керівником Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-Будівельний Альянс", а теплова енергія фактично не поставлялась відповідачу, у зв`язку з чим у нього відсутній обов`язок по її оплаті.

Також, суд першої інстанції зазначив, що керуючись приписами ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, суд приходить до висновку, що вірогідність підроблення документів (тобто, вчинення кримінально караних діянь) юридичною особою (яка входить до сфери управління Міністерства оборони України) з метою заволодіння коштами Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-Будівельний Альянс", розмір яких не перевищує 58 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на дату подання даної позовної заяви), є значно меншою, ніж вірогідність тверджень відповідача (який наприкінці 2019 року та на початку 2020 року у м. Луцьку виконував будівельні роботи з будівництва казарм №1 та №2 та споживав електричну енергію на підставі укладеного з позивачем договору) про непідписання такого Договору та актів з метою ухилення від виконання своїх зобов`язань. Зважаючи на викладене, а також враховуючи наявність достатніх доказів для вирішення даного спору та те, що висновок експерта не має для суду преюдиційного значення, суд першої інстанції відмовив у задоволенні відповідного клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-Будівельний Альянс".

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Проектно-Будівельний Альянс" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2021 у справі №910/15256/20 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог. Також, в апеляційній скарзі скаржник заявив клопотання про призначення експертизи, яке ним було уточнено.

У клопотанні про призначення судової почеркознавчої експертизи апелянт просить суд призначити у справі вказану експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз та на вирішення якої поставити наступні питання:

- Чи виконано підпис від імені особи ОСОБА_1 у договорі №27/19 від 28.12.2019 (графа "Директор __________ ОСОБА_1") тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою?

- Чи виконано підпис від імені особи ОСОБА_1 у Акті про підключення опалення від 28.12.2019 (графа "Директор __________ ОСОБА_1") тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою?

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_1 , який був директором у період з 11.07.2017 по 09.01.2020, не підписував договір №27/19 від 28.12.2019 та Акт підключення опалення від 28.12.2019, за якими на думку позивача у відповідача виникла заборгованість, а тому вказані обставини викликають сумнів у достовірності та належності наданих позивачем документів. Позивачем не доведено факту поставки і передачі теплової енергії на об`єкт та надання відповідних послуг шляхом їх передачі уповноваженому представнику відповідача та звернув увагу, що за відсутності експертизи є неможливим встановлення судом фактичних обставин справи при розгляді справи за результатами оцінки наявних у справі доказів, оскільки відповідач заявляє про недопустимість доказів, наданих позивачем, а тому існує потреба у спеціальних знаннях експерта, який надасть однозначну відповідь щодо питання вчинення підпису директором ТОВ "Проектно-Будівельний Альянс" ОСОБА_1. чи іншою особою.

Потім заявник просив доручити проведення вказаної експертизи Державному науково - дослідному експертно - криміналістичному центру МВС України.

Тобто відповідач ставить під сумнів достовірність та належність наданих позивачем документів, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Ухвалою Північного апеляційного господарького суду від 10.06.2021 призначено у справі №910/15256/20 судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Державному науково - дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України (08130, Україна, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Велика Кільцева 4), поставивлено перед експертами питання:

1) Чи виконано підпис від імені особи ОСОБА_1 у договорі №27/19 від 28.12.2019 (графа "Директор ________ ОСОБА_1") тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою?

2) Чи виконано підпис від імені особи ОСОБА_1 у Акті про підключення опалення від 28.12.2019 (графа "ТОВ "ПБ Альянс" ________ ОСОБА_1") тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою?

Для проведення експертизи надіслано Державному науково - дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України (08130, Україна, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Велика Кільцева 4), матеріали справи №910/15256/20.

10.11.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшов висновок експерта №СЕ-19-21/24635-ПЧ від 04.11.2021 та повернулися матеріали справи №910/15256/20.

Так, у висновку експерта №СЕ-19-21/24635-ПЧ від 04.11.2021 зроблено наступні висновки:

- підпис від імені ОСОБА_1 в графі "Директор __________ ОСОБА_1") у договорі №27/19 від 28.12.2019 про відшкодування вартості спожитої теплової енергії, виконаний не ОСОБА_1 , а іншою осбою;

- підпис від імені ОСОБА_1 в графі ТОВ «ПБ Альянс» в Акті про підключення опалення від 28.12.2019, виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 1, 3 та 4 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

З урахуванням обставин справи, суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначається судом.

Статтею 104 Господарського процесуального кодексу України визначено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Так, дослідивши вказаний висновок експерта, складеним за результатами проведення судової експертизи на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2021, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вказаний висновок експерта є належним доказом у справі, проте, наявність або відсутність боргу, як і факти стосовно наявності або відсутності грошових зобов`язань відповідача перед позивачем, мають встановлюватись з огляду на усю сукупність доказів, наявних в матеріалах справи, а не обмежуватись виключно експертним висновком, який оцінюється судом в сукупності з іншими обставинами справи.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції, дослідивши наявні матеріали справи в сукупності, дійшов висновку, що матеріали справи свідчать, що всі підписи від імені відповідача на Договорі №24/19 про відшкодування вартості спожитої теплової енергії від 28.12.2019 та акті про підключення опалення від 28.12.2019 скріплені печаткою Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-Будівельний Альянс", а отже, саме товариство, як юридична особа, яка виступає учасником господарських правовідносин, посвідчила вчинений на вказаних документах підпис що свідчить про те, що юридична особа погодила/виразила своє волевиявлення на підписання від свого імені відповідного правочину, тобто взяла на себе обумовлений законом та договором обсяг прав та зобов`язань за визначеним договором.

При цьому, як свідчать матеріали справи, відповідач не надав ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції доказів звернення до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 384 Кримінального кодексу України щодо підробки спірних Договору та акту про підключення опалення від 28.12.2019, як не надав і жодних заяв стосовно втрати належної йому печатки, якою посвідчені оспорювані відповідачем документи.

Доводи скаржника про те, що суд першої інстанції допустив неправильне застосування ст. 58-1 Господарського кодексу України, оскільки висновки суду першої інстанції стосовно необхідності доведення відповідачем недостовірності печатки відповідача чи її втрати - є помилковими та безпідставними - судом апеляційної інстанції відхиляються як підстава для скасування рішення, з огляду на те, що приписами ст. 14 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Отже, обов`язок подати певний доказ в ствержування/підтвердження обставини - покладається саме на відовідну сторону, яка про них заявляє, і процесуальні наслідки такого неподання, визначає саме суд у встановленому процесуальним законом порядку, що і було обгрунтовано здійснено судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення з огляду на приписи ст. 2, 14 Господарського процесуального кодексу України.

Також, з огляду на вищенаведене, суд апеляційної інстанції зазначає, що сам по собі висновок експерта №СЕ-19-21/24635-ПЧ від 04.11.2021 відповідає приписам ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України ознакам доказу, проте, за висновками суду апеляційної інстанції не може бути єдиним доказом, який покладається в твердження відповідача стосовно відсутності у нього обов`язку оплати за договором заявленої до стягнення суми, адже наявні у матеріалах справи докази та встановлені обставини саме в їх сукупності (зокрема, наявність на Договорі №24/19 про відшкодування вартості спожитої теплової енергії від 28.12.2019 та акті про підключення опалення від 28.12.2019 печатки відповідача, якою посвідчено вчинений підпис, виставлені рахунки, відсутність доказів втрати/викрадення печатки) свідчать про наявність у відповідача обов`язку по оплаті за договором заявленої до стягнення суми заборгованості, як такої, що виникла саме невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань по договору у спірний період.

Окрім того, доводи скаржника про те, що суд першої інстанції безпідставно не врахував приписи ст. 241 ЦК України та те, що відповідач не вчинив жодних дій, що свідчать про схвалення можливо вчиненого ОСОБА_2 правочину, за відсутності повноважень чи прийняття його до виконання, як не враховано і відсутність доказів в підтвердження повноважень вказаної особи на підписання актів про зняття показників лічильників - судом апеляційної інстанції відхиляється з огляду на те, що предметом спору у даній справі є стягнення відповідної заборгованості, а не оспорювання презумпції чинності відповідного правочину, при оцінці чого і підлягає застосуванню ст. 241 ЦК України.

Також, доводи скаржника про те, що наданий позивачем як додаток до позовної заяви договір №27/19 від 28.12.2019 абсолютно не відповідає Типовому договору з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії, який затверджений Постановою КМУ від 21 серпня 2019 р. № 830 та має укладатися між виконавцем послуги та споживачем виключено у встановленій формі - судом апеляційної інстанції відхиляється з огляду на те, що як зазначалось вище, предметом спору у даній справі є стягнення відповідної заборгованості, тобто наслідки дії відповідних зобов`язальних правовідносин на підставі укладеного і чинного правочину, а не оспорювання презумпції чинності відповідного правочину з підстав його відповідності /невідповідності певним вимогам Типового договору у певній сфері.

Також, судом апеляційної інстанції відхиляються і доводи скаржника стосовно недопустимості доказів, використаних судом першої інстанції, а саме договір №27/19 від 28.12.2019 та Акт про підключення опалення від 28.12.2019, Акти про зняття показників лічильників №1 від 29.01.2020, №2 від 26.02.2020, №3 від 26.03.2020, як і доводи стосовно неналежності поданих позивачем у справу доказів - адже вказані докази є належними, допустимими та достовірними в розумінні приписів процесуального закону щодо підтвердження факту виникнення у відповідача грошового зобов`язання перед позивачем у заявленому до стягнення розмірі у спірний період.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Наявність та обсяг заборгованості відповідача у розмірі у розмірі 110 673,37 грн. підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, та відповідачем не були спростовані, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції погоджується з правомірними висновками суду першої інстанції про те, що позовна вимога Квартирно-експлуатаційного відділу м. Володимир-Волинський про стягнення суми боргу у розмірі 110 673,37 грн. підлягає задоволенню у повному обсязі.

При цьому, суд апеляційної інстанції доводи скаржника про те, що суд першої інстанції всупереч п. 5 ч. 4 ст. 238 ГПК України не наддав мотивованої оцінки аргументам відповідача щодо неналежності наданих позивачем копій договору № 27/19 від 28.12.2019 та Акту про підключення опалення від 28.12.2019 - відхиляє як безпідставні та необґрунтовані, оскільки судом першої інстанції надано належну правову оцінку вказаним документам, про що зазначено в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача інфляційні втрати у розмірі 1 665,00 грн., 3% річних у розмірі 548,26 грн. та пеню у розмірі 7 810,79 грн., нараховані за прострочення виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Проектно-Будівельний Альянс" своїх грошових зобов`язань у період з 01.04.2020 по 01.10.2020.

Таким чином, оскільки відповідач обов`язку по сплаті грошових коштів у визначений Договором строк - не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для застосування встановленої законом або договорами відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Проектно-Будівельний Альянс" не навело ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції обставин, з якими законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання.

За змістом ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Згідно ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 4.3 Договору передбачено, що за порушення термінів відшкодування вартості спожитої теплової енергії сторона 2 сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент прострочення, за кожен день невідшкодування.

З наведеного пункту Договору вбачається, що сторонами було визначено розмір пені (подвійна облікова ставка НБУ, що діє на момент прострочення), порядок нарахування пені (за кожен день прострочення відшкодування), проте не визначено строк такого нарахування, а відтак в силу приписів ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України період нарахування штрафних санкцій обмежено піврічним терміном.

Таким чином, у відповідності до приписів ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України за прострочення відшкодування теплової енергії правомірним є нарахування відповідачу пені за січень 2020 року у період з 03.03.2020 по 02.09.2020, за лютий 2020 року - у період з 01.04.2020 по 30.09.2020, за березень 2020 року - у період з 01.05.2020 по 01.10.2020 (визначена позивачем дата, до якої нараховується пеня).

Суд апеляційної інстанції, здійснивши перерахунок заявленої до стягнення позивачем пені з урахуванням встановлених періодів, строків та ставок нарахування та керуючись імперативними приписами ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язку суду розглядати спір не інакше як в межах заявлених вимог, прийшов до висновку про правомірність стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-Будівельний Альянс" пені у розмірі 7 810,79 грн. Аналогічних правомірних висновків дійшов і суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення 3% річних з урахуванням встановлених дат, з яких відповідач є таким, що прострочив виконання свого грошового зобов`язання, та визначеної позивачем дати, до яких нараховується 3% річних - 01.10.2020, суд, керуючись імперативними приписами ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язку суду розглядати спір не інакше як в межах заявлених вимог, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про правомірність стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-Будівельний Альянс" 3% річних у розмірі 548,26 грн. Аналогічних правомірних висновків дійшов і суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

З розрахунку інфляційних втрат вбачається, що позивачем нараховуються відповідачу інфляційні втрати за прострочення грошових зобов`язань за період з квітня по серпень 2020 року.

Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення інфляційних втрат, з урахуванням визначеного позивачем періоду нарахування, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що правомірним є стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-Будівельний Альянс" інфляційних втрат у розмірі 1 555,89 грн.

В іншій частині заявлені до стягнення інфляційні втрати у розмірі 109,11 грн. не підлягають задоволенню, оскільки обраховані позивачем без врахування дефляції, яка мала місце у липні та серпні 2020 року.

Натомість, в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). При застосуванні індексу інфляції необхідно мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Для визначення індексу інфляції за будь-який період необхідно помісячні індекси, які складають відповідний період, перемножити між собою з урахуванням відповідних оплат.

Аналогічна правова позиція щодо застосування частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі №916/190/18, постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.07.2019 у справі №905/600/18 та у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.04.2020 у справі №910/1193/19.

Доводи скаржника про те, що суд першої інстанції припустився порушень п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України, оскільки безпідставно відмовив відповідачу у зупиненні провадження у даній справі до розгляду пов`язаних справи № 910/9936/20 та № 910/5417/20, адже саме рішення у даних справах могли б підтвердити факт виконання чи невиконання станом на кінець 2019 року та на початок 2020 року будівельних робіт з будівництва казарм поліпшеного планування № 1 та № 2 - судом апеляційної інстанції відхиляються з огляду на наступне.

Так, предметом розгляду у справі № 910/9936/20 є позовні вимоги військової частини до Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-будівельний альянс" про стягнення заборгованості за неналежне виконання зобов`язань за договором підряду №13/18 на виконання робіт із будівництва будівлі казарми поліпшеного планування АДРЕСА_1 від 11.10.2018, яка складається з 704 523 грн 77 коп. пені та 114 219 грн 20 коп. штрафу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.10.2018 між Військовою частиною (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Проектно-будівельний альянс" (генпідрядник) укладено Договір підряду №13/18 на виконання робіт із будівництва будівлі казарми поліпшеного планування АДРЕСА_1. Позивач вказує, що відповідачем не виконано в повному обсязі обумовлені Договором роботи, в зв`язку з чим позивачем нараховано пеню в розмірі 704 523,77 грн та 114 219,20 грн штраф.

Також, предметом розгляду у справі № 910/5417/20 є позовні вимоги Військової частини до Товариства з обмеженою відповідальністю Проектно-будівельний альянс про стягнення 1 254 493,62 грн. пені та штрафу, обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем робіт за договором підряду № 169/18 від 10.08.2018.

Відповідно до змісту п. 5 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, зокрема, у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Отже, вирішуючи питання щодо зупинення провадження у справі через неможливість її розгляду до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку господарського провадження, суд повинен належним чином проаналізувати імовірні наслідки ухвалення судом рішення за результатом розгляду справи, їх взаємозв`язок зі спірними правовідносинами, що є предметом розгляду у цій справі, підставами позову.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду справи дійшов висновку, що ні клопотання відповідача про зупинення провадження не містить доказів неможливості розгляду цієї справи до вирішення наведених відповідачем справи № 910/9936/20 та № 910/5417/20, та всупереч вимогам пункту 5 частини 1 статті 227 ГПК України не містить аргументованих та переконливих мотивів необхідності зупинення провадження у справі як у частині об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до набрання законної сили рішеннями у вказаних справах, так і стосовно того, що зібрані у справі, що розглядається, докази дійсно не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду (стягнення заборгованості за договором №27/19 про відшкодування вартості спожитої теплової енергії від 28.12.2019 у розмірі 110 673,37 грн. з відшкодування вартості спожитої у січні-березні 2020 року теплової енергії).

З огляду на викладене, доводи скаржника про допущені судом першої інстанції порушення вимог процесуального закону - п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України - суд апеляційної інстанції відхиляє як необґрунтовані та такі, що спростовуються наявними матеріалами справи.

Отже, усі доводи, посилання та обгрунтування учасників справи судом апеляційної інстанції враховані при вирішенні спору, проте, є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції та висновків суду апеляційної інстанції у даній постанові щодо спірних правовідносин учасників справи, а судом першої інстанції, в свою чергу, надано належну оцінку усім наявним у справі доказам та правовідносинам учасників справи та ухвалено обґрунтоване рішення у відповідності до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, яким частково задоволено позовні вимоги та стягнуто з відповідача на користь позивача суму боргу у розмірі 110 673,37 грн., пені у розмірі 7 810,79 грн., 3% річних у розмірі 548,26 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1 555,89 грн.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що учасникам спору було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені скаржником в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції у вказаній справі про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача суму боргу у розмірі 110 673,37 грн., пені у розмірі 7 810,79 грн., 3% річних у розмірі 548,26 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1 555,89 грн., з відмовою у задоволенні решти позовних вимог.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, оскаржуване рішення ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваного рішення, за наведених скаржником доводів апеляційної скарги.

Розподіл судових витрат

Згідно із ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги та витрати за проведену судову почеркознавчу експертизу, покладаються на скаржника.

Інші процесуальні питання

14.12.2021 від скаржника через канцелярію Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про повернення оригіналів доказів, які подавались для проведення судової експертизи. Вказане клопотання розглянуто судом та задоволено про що вказано в ухвалі суду від 09.09.2021, а тому скаржнику підлягають поверненню оригінали відповідних документів, з залишенням у справі належним чином засвідчених копій.

Керуючись ст. ст. 129, 232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-Будівельний Альянс» на рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2021 у справі №910/15256/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2021 у справі №910/15256/20 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги (судовий збір, витрати за проведену судову почеркознавчу експертизу) покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю «Проектно-Будівельний Альянс».

4. Матеріали справи №910/15256/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 27.10.2022 після виходу суддів з відпусток.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді С.Р. Станік

О.О. Хрипун