ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

31.10.2022 Справа № 917/1365/22

Суддя Кльопов І.Г. , розглянувши

заяву Фермерського господарства "Грім", вул. Остроградського, 223, с.Козельщина, Полтавська область, 39100, ел.ад

про забезпечення позову

у справі №917/1365/22

за позовною заявою Фермерського господарства "Грім", вул. Остроградського, 223, с.Козельщина, Полтавська область, 39100, ел.ад

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промагролізинг-Україна", вул.Олександра Пироговського 19,корпус 4, прим.84, м.Київ, 03110

про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню

встановив:

Фермерське господарство "Грім" звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промагролізинг-Україна" про визнання Виконавчого напису, вчинений 22.11.2018 року за реєстровим № 5890 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ЛЕВЧЕНКО ВАЛЕНТИНОЮ МИКОЛАЇВНОЮ таким, що не підлягає виконанню, згідно з яким пропонується повернути майно від Лізингоодержувача - фермерського господарства "Грім" на користь лізингодавця - Товариства з обмеженою відповідальністю "Промагролізинг-Україна" об`єкта фінансового лізингу - комбайн зернозбиральний самохідний КЗС-1218-29 "Палесс 081218", в тому числі: КЗС-12-0100000Б-12 молотарка самохідна без понижуючого редуктору молотильного барабану, 2016 року випуску, заводський номер 07714, вартістю 2 406 256 гривень 25 копійок; ЖЗК-7-5 жниварка для зернових культур без транспортного візка, 2016 року випуску, заводський номер 7944, вартістю 309 793 гривень 75 копійок; КЗР 1590000-04 транспортний візок до жниварки для зернових культур ЖЗК-7-5, 2016 року випуску, вартістю 33 950 гривень, що були передані на підставі договору фінансового лізингу № 28/06Л, укладеного 30 червня 2016 року .

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 31.10.2022 року суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду і відкрити провадження у справі; справу розглядати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 29.11.2022. Також, суд ухвалою від 31.10.2022 залучив до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Левченко Валентину Миколаївну (вул.Кутузова,9, кв.6, м.Київ, 01011) та приватного виконавця Райда Олександр Сергійович (вул.Пушкіна,56-а, м.Полтава, 36039

Разом із позовної заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову. В заяві про забезпечення позову позивач просить забезпечити наведений позов шляхом:

1. Зупинити стягнення на підставі Виконавчого напису, вчиненого 22.11.2018 року за реєстровим № 5890 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ЛЕВЧЕНКО ВАЛЕНТИНОЮ МИКОЛАЇВНОЮ таким, що не підлягає виконанню, згідно з яким пропонується повернути майно від Лізингоодержувача - фермерського господарства "Грім" на користь лізингодавця - Товариства з обмеженою відповідальністю "Промагролізинг-Україна" об`єкта фінансового лізингу - комбайн зернозбиральний самохідний КЗС-1218-29 "Палесс 081218", в тому числі: КЗС-12-0100000Б-12 молотарка самохідна без понижуючого редуктору молотильного барабану, 2016 року випуску, заводський номер 07714, вартістю 2 406 256 гривень 25 копійок; ЖЗК-7-5 жниварка для зернових культур без транспортного візка, 2016 року випуску, заводський номер 7944, вартістю 309 793 гривень 75 копійок; КЗР 1590000-04 транспортний візок до жниварки для зернових культур ЖЗК-7-5, 2016 року випуску, вартістю 33 950 гривень, що були передані на підставі договору фінансового лізингу № 28/06Л, укладеного 30 червня 2016 року .

2. Заборонити приватному виконавцю виконавцю виконавчого округу Полтавської області Райді Олександру Сергійовичу вчиняти будь-які виконавчі дії стосовно Фермерського господарства "Грім" в рамках зведеного виконавчого провадження за №60665393.

В обґрунтування заяви заявник вказує наступне:

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левченко Валентиною Миколаївною вчинено виконавчий напис 22 листопада 2018року, який зареєстровано в реєстрі за №5890 про передачу лізингоодержувачем - фермерським господарством "Грім" на користь лізингодавця - Товариства з обмеженою відповідальністю "Промагролізинг- Україна" об`єкта фінансового лізингу - комбайн зернозбиральний самохідний КЗС-1218-29 Г; "Палесс 081218", в тому числі: КЗС-12-0100000Б-12 молотарка самохідна без понижуючого редуктору молотильного барабану, 2016 року випуску, заводський номер с 07714, вартістю 2 406 256 гривень 25 копійок; ЖЗК-7-5 жниварка для зернових культур без ^ транспортного візка, 2016 року випуску, заводський номер 7944, вартістю 309 793 гривень -- 75 копійок; КЗР 1590000-04 транспортний візок до жниварки для зернових культур ЖЗК-7- 5, 2016 року випуску, вартістю 33 950 гривень, що були передані на підставі договору фінансового лізингу № 28/06Л, укладеного 30 червня 2016 року та наказу про примусове виконання рішення №917/2016/17 від 25.09.2018року про стягнення з урахуванням залишку суми боргу про стягнення 329 439,87грн.

Предметом позовних вимог, з якими Позивач звернувся до суду, є визнання вказаного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з тим, що приватним нотаріусом при його вчиненні не перевірено безспірність заборгованості; виконавчий напис здійснено до спливу тридцяти днів з моменту надіслання Позивачу (боржнику) письмової вимоги про усунення порушень; стягнута сума є спірною, а тому виконавчий напис не відповідає вимогам діючого законодавства та підлягає скасуванню.

20.11.2019року Приватним виконавцем Виконавчого округу Полтавської області Райдою Олександром Сергійовичем винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження №60663380 на підставі наказу про примусове виконання рішення суду, виданого 25.09.2018року, про стягнення залишку боргу 329 439,87грн.

20.11.2019року Приватним виконавцем Виконавчого округу Полтавської області Райдою Олександром Сергійовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №60664456 про примусове виконання виконавчого напису №5890 від 22.11.2018р.,виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левченко Валентиною Миколаївною.

20.11.2019року Приватний виконавець Виконавчого округу Полтавської області Райда О.С. об"єднав вищевказані провадження у зведене виконавче провадження за №60665393 на підставі постанови про об"єднання виконавчих проваджень. В цей ж день приватним виконавцем винесено постанови про арешт коштів та майно ФГ`Грім».

В цих постановах про арешт коштів та майна боржника вказано, що загальна сума звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, становить - 362 383,86грн.

Балансова вартість арештованого майна значно перевищує суму заборгованості.

Тобто, приватний виконавець маючи наказ господарського суду про стягнення 329 439,87грн. 10 лютого2022року передав стягувачеві комбайн зернозбиральний самохідний КЗС-1218-29 "Палесс 081218", вартістю 2 406 256 гривень 25коп.

Вбачається, що негативні наслідки для ФГ "Грім" стверджуєються матеріалами заяви, а саме на даний час проводить збір врожаю 2022 року, який вже наступив, тому через арешт коштів фермерське господарство позбавлене можливості здійснити будь-які оплати, у т.ч. за паливно-мастильні матеріали, а арештовану зернозбиральну техніку можуть виставити на продаж, що ставить під загрозу своєчасний та якісний збір врожаю.

Крім того, вбачається, що арешт розрахункових рахунків призвів до унеможливлення своєчасної виплати працівникам фермерського господарства заробітної плати. Крім того, від суми цих виплат неможливо сплатити до місцевого бюджету податок з доходів фізичних осіб та військовий збір .

Отже, невжиття заходів до забезпечення майбутнього позову шляхом зупинення стягнення за оскаржуваним виконавчим написом може нівелювати ефективність судового захисту шляхом прийняття рішення господарського суду у справі - у разі задоволення позовних вимог.

Так, у разі повного виконання спірного виконавчого напису задоволення позову не призведе до фактичного відновлення прав та інтересів, з метою захисту яких позивач звернувся з відповідним позовом до суду. Вказане зумовить необхідність вжиття додаткових заходів з боку позивача, направлених на повернення майна, в тому числі грошових коштів, які можуть бути стягнуті під час провадження у даній справі.

При розгляді вказаної заяви судом враховано наступне.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з частиною 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду або реальна загроза в подальшому у поновленні порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Також, суд повинен з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З огляду на положення статей 13, 74, 80 ГПК України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

При цьому суд, надавши оцінку поданій заяві про забезпечення позову зазначає, що позивачем не наведено достатніх аргументів та не надано доказів на підтвердження того, що існують реальні обставини, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі можливого задоволення позовних вимог або існуючу загрозу у поновленні чи утрудненні в поновленні порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Щодо підстав вважати, що є обставини, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог чи вказують на реальну існуючу загрозу у поновленні чи утрудненні в поновленні порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, то заявником наводяться, на думку суду, в основному припущення про можливість настання таких, проте, не зазначається, що саме свідчить чи підтверджує такі обставини.

Судом також встановлено, що у заяві про забезпечення позову заявником не вказано яким саме чином винесення державним виконавцем постанов може ускладнити або унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, з огляду на те, що наразі заявником не надано доказів вчинення державним виконавцем передбачених Закону України «Про виконавче провадження» заходів, спрямованих на реалізацію майна, на яке накладено арешт, відсутні докази виставлення арештованої зернозбиральної техніки на продаж.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Такий висновок здійснено Верховним Судом у постанові від 02.09.2019 у справі №917/137/19.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи, в разі задоволення позову.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначено, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18, а також у постановах Верховного Суду від 16.03.2020 у справі №916/3245/19, від 16.10.2019 у справі №904/2285/19.

Враховуючи зазначене, оцінивши посилання заявника на наведенні вище обставини в обґрунтування заяви про забезпечення позову, суд вважає недоведеним належним і достатнім чином заявником обставин, які можуть свідчити про подальше утруднення виконання рішення суду в разі можливого задоволення позову чи утруднення у відновленні порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

А тому, суд приходить до висновку, що заявником належним чином не обґрунтовано та не подано належних доказів в обґрунтування наявності фактичних обставин, з якими заявник пов`язує застосування вказаних ним заходів забезпечення позову, а наведені заявником обставини є в основному його припущеннями і не є підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів позивача, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності забезпечення позову.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин та з огляду на те, що позивачем не доведено, що невжиття, визначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Разом з тим, суд має за необхідне зауважити, що заява про забезпечення позову, яка раніше була відхилена повністю або частково, може бути подана вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

Керуючись ст.ст. 136-137,140,234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Фермерського господарства "Грім" про забезпечення позову

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її прийняття шляхом подання апеляційної скарги через відповідний суд згідно з підп.17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 31.10.2022

Суддя Кльопов І.Г.