ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

01.11.2022 Справа № 905/139/13-г

Господарський суд Донецької області у складі судді Аксьонової К.І. за участю секретаря судового засідання Парахотіна Ю.А., розглянувши матеріали

заяви ліквідатора Кузнецової В.В. №02-09-22/16 від 27.01.2022 про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями банкрута на його керівника, його засновників, у тому числі в особі їх посадових осіб.

у справі №905/139/13-г

за заявою кредитора (заявника) Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області, м. Слов`янськ, Донецька область () (правонаступник Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області ()

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Барракуда», м. Краматорськ, Донецька область ()

про банкрутство

ліквідатор Кузнецова В.В.,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Господарського суду Донецької області знаходиться справа №905/139/13-г про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Барракуда», м.Краматорськ, Донецька область ().

11.02.2022 до Господарського суду Донецької області від ліквідатора Кузнецової В.В. надійшла заява №02-09-22/16 від 27.01.2022, в якій ліквідатор просить покласти субсидіарну відповідальність пропорційно у рівних частинах за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю «Барракуда», м. Краматорськ, Донецька область () у справі про банкрутство №905/139/13-г у зв`язку з доведенням його до банкрутства на ТОВ «Фірма юридичних послуг «Патронат» (), ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ; стягнути солідарно на користь ТОВ «Барракуда» 215582,93грн для задоволення вимог кредиторів, визнаних в процедурі банкрутства у справі №905/139/13-г.

Ухвалою суду від 16.02.2022 заяву ліквідатора Кузнецової В.В. №02-09-22/16 від 27.01.2022 про покладення субсидіарної відповідальності у справі №905/139/13-г було призначено до розгляду в судовому засіданні 03.03.2022.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Згідно з наказом Господарського суду Донецької області «Про встановлення особливого режиму роботи Господарського суду Донецької області» №20 від 28.02.2022 встановлено особливий режим роботи суду в умовах воєнного стану, тимчасово, до усунення обставин, які зумовили загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів, працівників суду, в умовах воєнної агресії проти України, обмежено доступ до приміщення суду.

Приймаючи до уваги неможливість забезпечити безпечне перебування працівників суду та відвідувачів в приміщенні суду, проведення судових засідань не вбачалось за можливе.

Отже 03.03.2022 засідання з розгляду заяви №02-09-22/16 від 27.01.2022 у справі №905/139/13-г з огляду на запровадження на території України воєнного стану та ведення активних бойових дій на території міста Харкова та Харківської області не відбулось, заяву не розглянуто.

Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 №259/2022 від 17.05.2022 №341/2022, від 12.08.2022 №573/2022 продовжений строк дії воєнного стану в Україні. Наведені Укази Президента України були затверджені Верховною Радою України відповідними законами.

Згідно з опублікованими Радою суддів України 02.03.2022 Рекомендаціями щодо роботи судів в умовах воєнного стану судам України рекомендовано оптимізувати роботу зі сторонами та враховувати те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу реалізувати свої процесуальні права через залучення до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя.

Враховуючи зазначене, а також небезпечну ситуацію, яка склалася у місті Харкові, Господарський суд Донецької області продовжує свою роботу, зокрема у дистанційному режимі.

27.09.2022 на електронну адресу суду від ліквідатора Кузнецової В.В. надійшла заява №02-09-22/39 від 26.09.2022, в якій остання просить продовжити розгляд заяви №02-09-22/16 від 27.01.2022 про покладення субсидіарної відповідальності у справі №905/139/13-г.

З метою дотримання завдань, принципів господарського судочинства, а також з огляду на запровадження на території України воєнного стану, суд ухвалою суду від 04.10.2022 призначив судове засідання для розгляду заяви ліквідатора Кузнецової В.В., №02-09-22/16 від 27.01.2022 про покладення субсидіарної відповідальності у справі №905/139/13-г на 01.11.2022.

У судове засідання 01.11.2022 ліквідатор та учасники справи не з`явились; про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. 13.10.2022 від кредитора Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області надійшло клопотання про розгляд заяви ліквідатора без участі його представника.

Розглянувши заяву ліквідатора Кузнецової В.В., №02-09-22/16 від 27.01.2022 про покладення субсидіарної відповідальності у справі №905/139/13-г, суд встановив таке.

У заяві №02-09-22/16 від 27.01.2022 про покладення субсидіарної відповідальності у справі №905/139/13-г ліквідатор просить покласти субсидіарну відповідальність пропорційно у рівних частинах за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю «Барракуда», м. Краматорськ, Донецька область () у справі про банкрутство №905/139/13-г у зв`язку з доведенням його до банкрутства на ТОВ «Фірма юридичних послуг «Патронат» (), ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ; стягнути солідарно на користь ТОВ «Барракуда» 215582,93грн для задоволення вимог кредиторів, визнаних в процедурі банкрутства у справі №905/139/13-г.

В обґрунтування заяви ліквідатор посилається на те, що ТОВ «Барракуда» набуло стану банкрутства саме у зв`язку з умисними діями та умисною бездіяльністю керівництва та засновників юридичної особи ТОВ «Барракуда», неефективними, недобросовісними управлінськими та протизаконними діями залишити боржника без майна та можливості сплатити кредиторам належні їм кошти, про що свідчить відсутність підприємства за зареєстрованою адресою, переховування від ліквідатора майна та фінансово-господарської документації товариства, ненадання будь-яких відповідей на запити арбітражного керуючого.

Ліквідатор зазначає, що станом на дату відкриття ліквідаційної процедури за боржником був зареєстрований транспортний засіб ВАЗ210430-20, номер та серія знаку НОМЕР_1 , 2008 року випуску (лист Регіонального сервісного центру МВС в Донецькій області №31/5-1990 від 01.04.2021), який є предметом застави кредитора ТОВ «ФК «Горизонт», але місцезнаходження даного автомобіля ліквідатору не відомо. Вказаний транспортний засіб був переданий на відповідальне зберігання ТОВ «Фірма юридичних послуг «Патронат» за договором відповідального зберігання від 05.02.2013 та згідно з актом приймання-передачі №905/139/13-г від 05.02.2013; відомостей про повернення або реалізацію транспортного засобу в ліквідаційній процедурі матеріали справи не містять.

Між тим, ліквідатор зверталась до ТОВ «Фірма юридичних послуг «Патронат», яка є одним із засновників ТОВ «Барракуда» (листи №02-09-21/130 від 18.10.2021, №02-09-21/153 від 16.11.2021) про необхідність повернення транспортного засобу ліквідатору, проте відповідей ліквідатору не надано, майно не повернуто, про його місцезнаходження не повідомлено.

Отже, за твердженнями ліквідатора, ТОВ «Фірма юридичних послуг «Патронат», одним із засновників якої виступає засновник ТОВ «Барракуда» - ОСОБА_1 , неправомірно привласнено автомобіль, який є предметом застави ТОВ «ФК «Горизонт», й кошти від продажу якого мали піти на погашення вимог заставного кредитора, тобто привласнюючи собі даний автомобіль ТОВ «Фірма юридичних послуг «Патронат», порушило права заставного кредитора.

Відповідно до ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону про банкрутство, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч.6 ст.12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Судом враховується, що 21.10.2019 введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018 №2597-VIII, який встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника-юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Згідно з пу.2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства з дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон про банкрутство.

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону про банкрутство. Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Отже з огляду на пряму дію положень Кодексу України з процедур банкрутства вони підлягають застосуванню при розгляді цієї справи незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство та визнання банкрутом ТОВ «Барракуда».

Відповідно до ч.2 ст.61 Кодексу України з процедур банкрутства правопорушення, за вчинення якого покладається такий вид цивільної відповідальності як субсидіарна, має співвідноситися із наявністю необхідних умов (елементів), які є підставою для застосування цього виду відповідальності.

Об`єктом зазначеного правопорушення та захисту при покладенні субсидіарної відповідальності є права кредиторів на задоволення вимог до боржника, що залишилися незадоволеними у справі про банкрутство.

Суб`єктами правопорушення (субсидіарної відповідальності), що може бути покладена у справі про банкрутство за заявою ліквідатора, є засновники (учасники, акціонери) або інші особи, у тому числі керівник боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, за умови існування вини цих осіб у банкрутстві боржника, тобто вчиненні суб`єктом (суб`єктами) субсидіарної відповідальності винних дій, що призвели до банкрутства боржника.

При цьому одним з визначальних критеріїв для цієї відповідальності є причинно-наслідковий зв`язок між діями/бездіяльністю цих осіб і наслідками у вигляді доведення боржника до банкрутства та банкрутства, за умови наявності винних дій цих осіб (суб`єктивна сторона).

Тому дослідження обставин поведінки (дій чи бездіяльності), яка повинна перебувати у причинно-наслідковому зв`язку щодо порушення, передбаченого ч.2 ст.61 Кодексу України з процедур банкрутства, а також встановлення вини суб`єктів субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство здійснюються судом, що вирішує спір про субсидіарну відповідальність у справі про банкрутство.

Щодо об`єктивної сторони порушення для покладення на суб`єктів субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство, то на відміну від норм КК України та КУпАП, в нормах яких законодавець конкретно навів диспозицію кримінального та адміністративного порушення норм законодавства про банкрутство (зокрема, з доведення до банкрутства, за які особа притягається до кримінальної відповідальності), ч.2 ст.61 КУзПБ хоча і містить диспозицію (зміст) правопорушення "доведення до банкрутства", за яке передбачена "санкція" у вигляді субсидіарної відповідальності, однак не конкретизує дії/бездіяльність суб`єктів цієї відповідальності, які вказують (доводять) на його існування.

Тож для вирішення питання щодо кола необхідних і достатніх обставин, які мають бути доведені суб`єктом звернення (ліквідатором) та, відповідно, підлягають встановленню судом для покладення субсидіарної відповідальності, КГС ВС конкретизує об`єктивну сторону правопорушення з доведення до банкрутства або банкрутства з вини відповідальних суб`єктів, за які покладається субсидіарна відповідальність, зважаючи зокрема, на сукупність таких обставин щодо боржника та дій (бездіяльності) відповідальних суб`єктів:

1) вчинення суб`єктами відповідальності за відсутності у боржника будь-яких активів будь-яких дій/бездіяльності, спрямованих на набуття/збільшення кредиторської заборгованості боржника без наміру її погашення (вказівка на вчинення правочину без наміру його реального виконання боржником через відсутність матеріальних, фінансових, інформаційних, технічних, кадрових ресурсів; невиконання податкових зобов`язань, бездіяльність щодо стягнення дебіторської заборгованості тощо). При цьому не забезпечені реальними активами внески до статутного фонду боржника активами не вважаються;

2) прийняття суб`єктами відповідальності рішень, вказівок на вчинення майнових дій з виведення активів боржника за наявності у боржника заборгованості та за відсутності будь-яких інших ресурсів (перспектив їх отримання боржником) для погашення заборгованості боржника, що вказує на мету ухилення від погашення боржником заборгованості та її збільшення;

3) прийняття суб`єктами відповідальності рішень, вказівок на вчинення дій/бездіяльності з набуття/збільшення кредиторської заборгованості боржника в один і той самий період часу (податковий період тощо) або з незначним проміжком часу з прийняттям рішення, вказівкою на вчинення майнових дій з виведення активів боржника за відсутності будь-яких інших ресурсів (перспектив їх отримання боржником) для погашення заборгованості боржником.

Отже, для застосування інституту субсидіарної відповідальності ліквідатору, перед зверненням до суду необхідно провести детальний аналіз і встановити причинно-наслідковий зв`язок між діями директора та засновників банкрута і настанням негативних для кредиторів наслідків щодо непогашення їх кредиторських вимог, тобто визначити форму їх вини.

При цьому відсутність (ненадання) належних доказів на підтвердження елементів/складових об`єктивної сторони порушення, тобто дій/бездіяльності конкретної особи (суб`єкта) відповідальності, що вказують на доведення до банкрутства або банкрутства, спростовує існування об`єктивної сторони порушення з доведення до банкрутства, відповідно позбавляє суд підстав визначити суб`єктів відповідальності, встановити вину в діях/бездіяльності цих осіб та покласти субсидіарну відповідальність на її суб`єктів.

Між тим, звіт за результатами проведеного аналізу фінансово-господарського стану боржника складений у відповідності до Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності не є безумовним доказом доведення боржника до банкрутства, а його наявність (або його недоліки) чи відсутність не є визначальним критерієм притягнення винних осіб до субсидіарної відповідальності, оскільки встановлення підстав для її покладення належить до дискреційних повноважень суду, які здійснюються судом за результатами сукупної оцінки всіх наявних у справі доказів, в тому числі й цього звіту, який є лише одним із засобів доказування (подібний за змістом висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 915/1624/16).

Дослідивши зміст заяви ліквідатора, судом встановлена відсутність переконливих доказів незаконного відчуження майна банкрута на користь третіх осіб та не доведена наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями керівника банкрута та його засновників, у тому числі в особі їх посадових осіб, із настанням негативних для кредиторів наслідків, що полягають у неможливості задовольнити заявлені ними кредиторські вимоги.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Зважаючи на викладене та враховуючи, що судом не встановлено обставин доведення боржника до банкрутства з огляду на відсутність доказів заволодіння будь-ким із зазначених осіб майном та коштами боржника, прийняття рішень, спрямованих на таке зменшення активів боржника, що призвели до банкрутства боржника, господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання ліквідатора про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на керівника банкрута, його засновників, у тому числі в особі їх посадових осіб.

Керуючись ст.ст. 12, 61 Кодексу України з процедур банкрутства ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні клопотання ліквідатора Кузнецової В.В., №02-09-22/16 від 27.01.2022 про покладення субсидіарної відповідальності у справі №905/139/13-г.

У судовому засіданні 01.11.2022 складено та підписано вступну та резолютивну частини ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 07.11.2022.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя К.І. Аксьонова