ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2022р. Справа № 904/9892/21

За позовом: Приватного сільськогосподарського підприємства «Комишанське», с. Комиші

До: Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Світ Таєрс», м. Дніпро

Про: стягнення 134 130, 00 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ : не викликалися

СУТЬ СПОРУ:

ПСП «Комишанське» (позивач) звернувся з позовом до ТОВ «Торговий Дім Світ Таєрс» (відповідач) про стягнення 134 130, 00 грн. (в т.ч.: 92 000, 00 грн. - основний борг та 42 130, 00 грн. - пеня) заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань з своєчасної та повної поставки товару та безпідставним утримання залишу попередньої оплати за договором поставки №28/05 від 28.05.21р. (укладеним між сторонами).

Ухвалою суду від 14.01.22р. відкрито провадження у справі №904/9279/21, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

ТОВ «Торговий дім Світ Таєрс» (відповідач) своїм правом на подання до суду відзиву на позов не скористався, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомлення про направлення ухвали суду на адресу відповідача засобами електронної пошти.

Статтею 248 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Водночас, суд зазначає, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Указом Президента України № 259/2022 від 22.04.2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

За змістом статей 10, 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» , у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження, зокрема, судів. В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а суди повинні забезпечувати безпеку учасників судового провадження, запобігти створенню перешкод для реалізації ними права на судовий захист та визначених законом процесуальних прав в умовах воєнного стану, коли реалізація учасниками справи своїх прав і обов`язків є суттєво ускладненою.

Рада суддів України надала рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану, зокрема, вказала по можливості відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через задіяння до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя.

Стаття 27 Конституції України передбачає, що обов`язок держави - захищати життя людини.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

Відповідно до п.4 ст. 11 ГПК України , суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 №475/97-ВР) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема, "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника.

Одночасно, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

У пункті 3 постанови № 11 від 17.10.2014 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення" визначено, що розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс Проти Греції" від 05.02.2004)

При цьому, згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема, складність справи та поведінка заявників.

Так, у справі "Хосце проти Нідерландів" 1998 суд вирішив, що тривалість у 8,5 років є розумною у контексті ст. 6 Конвенції, в зв`язку зі складністю справи, а у справі "Чірікоста і Віола проти Італії", 15-річний строк розгляду визнано Європейським судом з прав людини виправданим, в зв`язку з поведінкою заявників.

Згідно з приписами ст.114 ГПК України, суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій; строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

28.05.21 р. між ПСП «Комишанське» (покупець) та ТОВ «Торговий дім Світ Таєрс» (постачальник) укладено договір поставки №28/05 , відповідно до умов якого продавець поставляє покупцю товар, а покупець приймає товар та сплачує постачальнику його вартість відповідно до умов договору ( п.1.1.) . В п.1.2. сторони узгодили, що номенклатура, асортимент, кількість, ціни, терміни поставки товару, оплата, зазначається у рахунках та видаткових накладних, які є невід`ємною частиною договору. Пунктом 2.1. встановлений строк дії договору з моменту його підписання сторонами та до 28.05.23 р, але у будь якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. Загальна сума договору складається з підсумкової вартості фактично відвантаженого товару згідно всіх специфікацій протягом дії даного договору (п. 3.1.). Пунктом 3.2. визначено, що покупець здійснює передплату 80% від суми замовленого товару, а саме - 132 000, 00 грн. та 20% - після фактичної поставки товару. В пункті 3.4. сторони встановили, що товар вважається переданим постачальником та прийнятим покупцем з моменту підписання видаткової накладної на цей товар. Поставка товару проводиться протягом узгодженого обома сторонам строку. Згідно з п.4.2. у випадку несвоєчасного відвантаження товару в узгоджені строки продавець сплачує неустойку у розмірі 0,5% від вартості недопоставленого товару за кожний день прострочення (а.с.6-8).

На виконання умов договору ПСП «Комишанське» відповідно до рахунку №268 від 28.05.21 р. перерахувало на користь відповідача передплату в сумі 132 000, 00 грн. згідно до п/д №1483 від 28.05.21 р. (а. с. 13).

У зв`язку із не поставкою товару 14.09.21 р. за вих. №1 ПСП «Комишанське» направило на адресу відповідача лист-вимогу про повернення передплати в сумі 132 000, 00 грн. (а. с. 14).

15.12.21 р. за вих. №117 ПСП «Комишанське» повторно направило на адресу відповідача лист вимогу №2 про повернення сплачених коштів в сумі 92 000, 00 грн. В листі позивач зазначає, що на попередню вимогу ТОВ «ТД Світ Таєрс» частково повернуло грошові кошти в сумі 40 000, 00 грн., в зв`язку із чим заборгованість складає 92 000, 00 грн. (а. с. 15).

Відповідач листом за вих. №18 від 18.11.21 р. повідомив позивача про те, що на його користь було перераховано 30 000, 00 грн. та гарантувало повернення залишку заборгованості в сумі 102 000, 00 грн. на розрахунковий рахунок до 01.12.21 р. (а. с. 17).

Таким чином позивач виконав свої зобов`язання з внесення платежу за поставку товару відповідно до умов договору №28/05 від 28.05.21 р. в повному обсязі. Відповідач в свою чергу визнав факт надходження коштів від позивача, однак в порушення умов договору товар не поставив, а передплату в повному обсязі не повернув. В зв`язку із вищевикладеним (згідно наданого позивачем розрахунку) у відповідача рахується заборгованість з не повернутих на користь позивача коштів в сумі 92 000, 00 грн.

Відповідно до статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до приписів ст. 604 ЦК України, зобов`язання припиняється за домовленістю сторін; зобов`язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами (новація); новація не допускається щодо зобов`язань про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, про сплату аліментів та в інших випадках, встановлених законом; новація припиняє додаткові зобов`язання, пов`язані з первісним зобов`язанням, якщо інше не встановлено договором, крім випадків, коли первісне зобов`язання змінене планом санації або реструктуризації згідно з Кодексом України з процедур банкрутства і заставодержатель проголосував проти такого плану.

Шляхом обміну листами сторони змінили зобов`язання відповідача з поставки товару на повернення отриманих в якості передплати коштів. При цьому не було встановлено розмір штрафних санкцій (пені) за несвоєчасне повернення цих коштів відповідачем.

Тому суд приходить до висновку про необгрунтованість позовних вимог про стягнення штрафних санкцій в сумі 42 130, 00 грн.

За перелічених вище обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог в частині стягнення основної суми заборгованості, що відповідно є підставою для часткового задоволення позову.

Згідно вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 233, 238, 240, 241, 247-252 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Світ Таєрс» (49000, м. Дніпро, вул. Янтарна, 75-В, ) на користь позивача Приватного сільськогосподарського підприємства «Комишанське» (42721, Cумська область, Охтирський район, село Комиші, вул. Київська, б. 1; ): 92 000, 00 грн. заборгованості та 1566, 30 грн. - витрат на сплату судового збору. Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

3.В іншій частині позовних вимог відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення складено та підписано без його проголошення 02.11.22р.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Васильєв О.Ю.