РІШЕННЯ

Іменем України

07 листопада 2022 року м. Чернігів справа № 927/659/22

Господарський суд Чернігівської області у складі судді А.С. Сидоренка, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами позовну заяву
за позовом Акціонерного товариства "Чернігівобленерго" 14000, м. Чернігів, вул. Гонча, 40 () до Дочірнього підприємства "Чернігівський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" 14005, м. Чернігів, вул. Київська, 17 про стягнення 8450 грн. 36 коп.
ВСТАНОВИВ:

30 серпня 2022 року до Господарського суду Чернігівської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Чернігівобленерго" до Дочірнього підприємства "Чернігівський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про стягнення 8450,36 грн. заборгованості по оплаті послуг з розподілу електричної енергії за період лютий-травень 2022 року, наданих згідно договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, до умов якого відповідач приєднався 01.01.2019, підписавши відповідну заяву-приєднання.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань по оплаті наданих послуг.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 05.09.2022, зокрема:

прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі;

постановлено здійснювати розгляд позовної заяви за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами;

встановлений процесуальний строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали;

встановлені процесуальні строки: для подання позивачем відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву; для подання відповідачем заперечення - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив.

У зв`язку з відсутністю фінансування на оплату поштових послуг, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою від 05.09.2022 за підписом керівника апарату Господарського суду Чернігівської області, вказана вище ухвала суду від 05.09.2022, сторонам засобами поштового зв`язку в паперовій формі не направлялась, проте була направлена на їх електронні адреси з проханням повідомити про її отримання (відповідна інформація до суду не надходила).

В подальшому ухвала суду від 05.09.2022 на адресу відповідача була направлена в паперовій формі та отримана адресатом 17.10.2022 згідно поштового повідомлення №268.

Процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Процесуальним правом на подання клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін останні не скористались.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі, зокрема, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд ВСТАНОВИВ:

Згідно ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності з ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 173 - 175 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Майново - господарськими визнаються цивільно - правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Закон України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017 №2019-VIII визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

За статтею 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладається, зокрема, договори про надання послуг з розподілу.

Укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (далі - ПРРЕЕ), здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви - приєднання, за формою, наведеною в додатку до цієї Постанови.

Оператор системи розподілу (надалі - ОСР) під час укладення із споживачами договорів про надання послуг з розподілу електричної енергії (оформлення заяв-приєднання та паспортів точок розподілу) присвоює всім точкам розподілу електричної енергії за об`єктами існуючих споживачів ЕІС-коди за точками комерційного обліку відповідно до порядку, передбаченого Кодексом комерційного обліку, затвердженим постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 311, та інших нормативно-правових актів НКРЕКП, а також актів адміністратора комерційного обліку.

Відповідно до п.2.1.5. ПРРЕЕ Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) на основі типового договору, що є додатком 3 ПРРЕЕ.

Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії за ініціативою споживача або оператора системи відповідно до визначених цими Правилами випадків, як правило, укладається шляхом приєднання споживача за заявою-приєднанням до розробленого оператором системи розподілу договору на умовах складеного оператором системи розподілу паспорта точки розподілу.

За ініціативою однієї із сторін договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії оформлюється в паперовій формі.

За п.2.1.7. ПРРЕЕ фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора системи розподілу та/або документально підтверджене споживання електричної енергії.

Відповідно до Постанови НКРЕКП від 13.11.2018 №1434 "Про видачу ПАТ "Чернігівобленерго" ліцензії з розподілу електричної енергії та анулювання ліцензій з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами і постачання електричної енергії за регульованим тарифом" АТ "Чернігівобленерго" є оператором системи з розподілу електричної енергії.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі заяв-приєднання споживача 01.01.2019 між Акціонерним товариством "Чернігівобленерго" (оператор системи розподілу) та ДП "Чернігівський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" (споживач) укладено договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (надалі - Договір).

Відповідно до п.1.1., п.1.2. Договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови розподілу електричної енергії споживачам як послуги оператора системи. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом приєднання споживача до умов цього Договору, за заявою-приєднання яка є додатком 1 до нього. Умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ), затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, та є однаковими для всіх споживачів.

За п.2.1. Договору оператор системи надає споживачу послуги з розподілу електричної енергії параметри якості якої відповідають показникам, визначеним Кодексом системи передачі, затвердженим постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №309, та Кодексу систем розподілу, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №310, за об`єктом, технічні параметри якого фіксуються в Паспорті точки розподілу за об`єктом споживача, який є Додатком № 2 до цього Договору, та в особовому рахунку споживача, облікових даних оператора системи.

Згідно з п.2.2. Договору відомості про засіб (засоби) вимірювання обсягу електричної енергії, що використовується на об`єкті (об`єктах) споживача, зазначаються разом із енергетичними ідентифікаційними кодами (ЕІС кодами) в Додатку №3 до цього Договору.

За п.2.3. Договору споживач оплачує за розподіл електричної енергії за умовами глави 5 цього Договору та інші послуги оператора системи згідно з Додатком 4 "Порядок розрахунків".

Додатком №4 "Порядок розрахунків" сторони встановили, що обсяги спожитої (розподіленої) електричної енергії визначаються за розрахунковий період, який становить 1 (один) календарний місяць; для споживача, що не є побутовим, звітним розрахунковим періодом вважається період з 01 числа календарного місяця по 31 число календарного місяця включно; споживач, що не є побутовим, самостійно до 01 числа кожного місяця фіксує покази розрахункових засобів обліку та надає оператору системи "звіт про покази засобів обліку" в письмовому вигляді на паперових носіях або через особистий кабінет на сайті оператора системи розподілу за встановленою формою.

Оператор системи має право самостійно проводити зняття показів розрахункових приладів обліку, заносити в "звіт про покази засобів обліку" та надавати на погодження відповідальній посадовій особі споживача. Оператор системи на підставі "звіту про покази засобів обліку" надає споживачу рахунки на оплату за розподілену (спожиту) електроенергію, інших платежів за розрахунковий період та акт про використану електричну енергію за розрахунковий період. Акт про використану електричну енергію за розрахунковий період підписується споживачем та повертається оператору системи протягом трьох робочих днів від дня його отримання. Сторони також погодили, що в випадку не підписання акту про використану електричну енергію з боку споживача, підписаний з боку оператора системи акт про використану електричну енергію вважається погодженим та прийнятим споживачем і є підставою для здійснення розрахунків між сторонами за цим Договором. Тариф (ціна) на послуги з розподілу електричної енергії на ринку електричної енергії встановлюються Регулятором відповідно до затвердженої ним методики та розміщується на офіційному сайті оператора системи.

Споживач, який за п.5.4. Договору оплачує послугу з розподілу безпосередньо оператору системи, здійснює на поточний рахунок оператора системи повну оплату вартості послуг з розподілу електричної енергії, заявленої на наступний розрахунковий період, за формою попередньої оплати. Попередня оплата здійснюється до 25 числа включно місяця, що передує розрахунковому, в розмірі повної вартості послуги з розподілу очікуваного обсягу споживання електричної енергії на підставі отриманого в оператора системи рахунка, в якому зазначена кінцева дата його оплати.

Остаточний розрахунок за минулий розрахунковий період здійснюється споживачем на підставі виставленого оператором системи рахунка відповідно до даних про покази засобів обліку, які фіксуються в терміни та способи, передбачені Договором.

Остаточний розрахунок за послуги з розподілу електричної енергії та за надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії (в разі проведення таких розрахунків), оформлені рахунками оператора системи, здійснюються споживачем безпосередньо оператору системи протягом 5-ти робочих днів з дня отримання рахунка непобутовим споживачем, у разі якщо інше не зазначено в рахунку.

На підставі актів про використану електричну енергію від 28.02.2022, від 31.03.2022, від 30.04.2022, від 31.05.2022 відповідачеві було виписано наступні рахунки за послуги з розподілу електричної енергії: № 597 від 28.02.2022 на суму 1088,42 грн, № 471 від 31.03.2022 на суму 7612,36 грн.; № 245 від 30.04.2022 на суму -7533,23 грн., № 272 від 30.04.2022 на суму 77,52 грн., № 007 від 30.04.2022 на суму 6925,92 грн, № 329 від 31.05.2022 на суму 198,62 грн, № 311 від 31.05.2022 на суму 80,75 грн. Всього на загальну суму 8450,36 грн. Вказані рахунки підписані представниками сторін та скріплені печатками юридичних осіб.

Відповідач за надані послуги з розподілу електричної енергії не розрахувався.

За частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Виходячи з умов Додатка №4, яким врегульовано порядок розрахунків між сторонами, судом установлено, що граничний строк проведення відповідачем остаточних розрахунків за послуги з розподілу електроенергії на момент ухвалення рішення в справі є таким, що настав.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за послуги з розподілу електричної енергії за лютий-квітень 2022 року складає 8450,36 грн.

За приписами частин 2 та 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом.

Обов`язок доказування і подання доказів установлено статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, за якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частина 3 статті 74 ГПК України).

Відповідно до частини 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви в добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, установлених цим Кодексом (частина 1 статті 14 ГПК України).

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З огляду на зміст статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Стаття 76 даного Кодексу визначає, що належними доказами є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтями 78, 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними ніж докази, надані на її спростування.

За приписами частин 1 та 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо сплати за послуги з розподілу електричної енергії. Доказів повного або часткового погашення заборгованості перед позивачем відповідачем суду не надано.

Оскільки відповідач у порушення ст. 525, 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України взятих на себе зобов`язань не виконав, суд доходить висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 8450,36 грн заборгованості по оплаті послуг з розподілу електричної енергії за період лютий-квітень 2022 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За правилами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання до суду даної позовної заяви позивачем було сплачено 2481,00 грн. судового збору, який покладається на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства "Чернігівобленерго" до Дочірнього підприємства "Чернігівський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про стягнення 8450,36 грн задовольнити повністю.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Чернігівський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (; 14005, м. Чернігів, вул. Київська, 17) на користь Акціонерного товариства "Чернігівобленерго" (; 14000, м. Чернігів, вул. Гонча, 40) 8450,36 грн заборгованості.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Чернігівський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (; 14005, м. Чернігів, вул. Київська, 17) на користь Акціонерного товариства "Чернігівобленерго" (; 14000, м. Чернігів, вул. Гонча, 40) 2481,00 грн судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено та підписано 07.11.2022.

Суддя А.С.Сидоренко