ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2022 р. Справа№ 910/10590/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Полякова Б.М.

суддів: Гарник Л.Л.

Отрюха Б.В.

за участю секретаря судового засідання Дюкарєвої І.М.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства обмеженої відповідальності «ФК «Женева»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.01.2022 (про закриття провадження у справі)

у справі № 910/10590/21

за заявою ОСОБА_1

про неплатоспроможність

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 01.11.2022

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.07.2021 відкрито провадження у справі № 910/10590/21 про неплатоспроможність ОСОБА_1 ; введено процедуру реструктуризації боргів боржника; керуючим реструктуризацією боржника призначено арбітражного керуючого Косякевича С.О.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.09.2021 визнано кредитором у справі № 910/10590/21 по відношенню до фізичної особи ОСОБА_1 : Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Женева" на суму 81 815 191,27 грн, з яких: 76 300 749,98 грн - вимоги другої черги, 5 509 901,29 грн - вимоги третьої черги та 4 540,00 грн судові витрати кредитора, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.01.2022 у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "Женева" про закриття провадження у справі відмовлено повністю.

Ключовим мотивом ухвали є:

- звіт керуючого реструктуризацією про результати перевірки декларації не містить посилань та доказів того, що у деклараціях зазначена неповна та/або недостовірна інформація.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого суду, ТОВ «ФК «Женева» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу місцевого суду та ухвалити нове рішення, яким закрити провадження у справі.

Ключовий аргумент скарги є:

- боржником було зазначено недостовірну інформацію у деклараціях.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду), справа №910/10590/21 передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Поляков Б.М., судді Отрюх Б.В., Грек Б.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2022 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/10590/21.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2022 відкладення вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи.

На виконання ухвали від 10.06.2022 з Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи № 910/10590/21.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.07.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства обмеженої відповідальності «ФК «Женева» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.01.2022 у справі № 910/10590/21, розгляд справи призначено 16.08.2022.

Розпорядженням керівника апарату від 15.08.2022 у зв`язку з перебування судді Отрюха Б.В., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справи №910/10590/21 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Поляков Б.М., судді - Грек Б.М., Гарник Л.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.08.2022 розгляд справи № 910/10590/21 відкладено на 23.08.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.08.2022 розгляд справи № 910/10590/21 відкладено на 06.09.2022. Визнано особисту явку ОСОБА_1 обов`язковою.

Розпорядженням керівника апарату від 05.09.2022 у зв`язку з перебування судді Грека Б.М., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справи №910/10590/21 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Поляков Б.М., судді - Отрюх Б.В., Гарник Л.Л. Зазначена колегія суддів сформована відповідно до рішення загальних зборів суддів Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2018 зі змінами від 12.11.2019 й може розглядати справи про банкрутство та справи у спорах, які пов`язані з процедурою банкрутства, справи у спорах щодо захисту прав на об`єкти інтелектуальної власності.

Відтак, судова колегія зазначає, що визначений за допомогою автоматизованої системи розподілу судової справи склад колегії суддів є судом, встановленим законом, у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Zand v. Austria», висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.09.2022 розгляд справи № 910/10590/21 відкладено на 04.10.2022.

Однак в зв`язку з оголошенням повітряної тривоги 04.10.2022 о 14.35, а отже посиленою небезпекою з боку Російської Федерації розгляд справи не відбувся.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.10.2022 розгляд справи № 910/10590/21 відкладено на 01.11.2022.

В силу положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.07.2021 відкрито провадження у справі № 910/10590/21 про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

06.08.2021 від ТОВ "ФК "Женева" надійшла заява про грошові вимоги до боржника.

Обґрунтовуючи подану заяву заявник зазначає, що 03.04.2007 між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Інкрістар» був укладений кредитний договір № 010/14/043 та 26.07.2007 Додаткова угода №010/14/04/165, за яким підприємству була відкрита не відновлювальна кредитна лінія з лімітом 7 000 000 доларів США строком до 31.03.2014 зі сплатою процентної ставки в розмірі Libor (1 month) + 6.18% річних за користування кредитом та одноразової комісійної винагороди за розрахунково-касове обслуговування кредиту в розмірі 0.99% від ліміту кредитної лінії.

03.04.2007 кредитні кошти були проконвертовані в національну валюту та в суму 35 353 500 гривень, зараховані на поточний рахунок позичальника.

29.09.2008 ТОВ «Інкрістар» за згодою Банку уклав договір переводу боргу за яким перевів борг в сумі 6 200 000 доларів США на нового боржника ТОВ «Західбудінвест Компані Консалтинг» та була укладена Додаткова угода № 010/14/04/443 до кредитного договору №010/14/043 від 03.04.2007.

30.03.2009, 29.03.2010 та 28.12.2010 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Західбудінвест Компані Консалтинг» укладено додаткові угоди № 010/14/043/456, №010/14/6 та № 010/14/7 до кредитного договору від 03.04.2007 № 010/14/043, згідно з якими було змінено ліміт невідновлювальної кредитної лінії, розмір процентної ставки та графік погашення кредиту.

29.09.2008 між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 укладено договір поруки № 12/14/03/569 (зі змінами), відповідно до умов якого сторони встановили, що поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов`язання перед кредитором відповідати за борговими зобов`язаннями боржника - ТОВ «Західбудінвест Компані консалтинг», які виникають із умов кредитного договору від 03.04.2007 № 010/14/С043 з додатковими угодами до нього, що укладені та будуть укладені в його рамках, а саме: повернути кредитні кошти в сумі 5 млн 900 тис. доларів США та сплатити проценти за користування кредитними коштами, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штрафи), в строк не пізніше 31 березня 2014 року та у інших випадках, передбачених кредитним договором, а також відшкодувати можливі збитки та виконати інші умови кредитного договору в повному обсязі.

У зв`язку з тим, що боржником не виконувалось зобов`язання за кредитним договором, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду з позовом про стягнення на його користь із ОСОБА_1 як поручителя 6 276 720,44 доларів США заборгованості за кредитним договором, з яких 4 073 677,19 доларів США заборгованості за тілом кредиту; 1 773 327,50 доларів США заборгованості за відсотками, 386 260,90 доларів США пені за кредитом, 43 454,85 доларів США пені за відсотками та 3219 гривень судового збору.

Так, Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 19.09.2014 у справі №2-7572/12-ц позов задоволено в повному обсязі, стягнуто з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» 4 073 677,19 дол. США (чотири мільйони сімдесят три тисячі шістсот сімдесят сім доларів США 19 центів) - заборгованості за тілом кредиту, 1 773 327,50 доларів США (один мільйон сімсот сімдесят три тисячі триста двадцять сім доларів США 50 центів) заборгованості за відсотками, пеню за прострочення сплати за кредитом в розмірі 386 260,90 доларів США (триста вісімдесят шість тисяч двісті шістдесят доларів США 90 центів), пеню за прострочення сплати за відсотками в розмірі 43 454,85 доларів США (сорок три тисячі чотириста п`ятдесят чотири долари США 85 центів), а всього: 6 276 720,44 дол. США (шість мільйонів двісті сімдесят шість тисяч сімсот двадцять доларів США 44 центи).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 11.03.2015 рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19.09.2014, залишено без змін.

Ухвалою Колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.10.2015 ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 11.03.2015 в частині вирішення спору про стягнення пені скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В іншій частині рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19.09.2014 та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 11.03.2015 залишено без змін.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 21.09.2016 у справі № 2-7572/12-ц (апеляційне провадження №22-ц-796/1249/2016), Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19.09.2014 в частині стягнення пені скасовано та постановлено в цій частині нове рішення наступного змісту. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» 4 952 714 грн. 51 коп. нені за прострочення зобов`язань за кредитом, 557 186 грн. 78 коп. пені за прострочення сплати відсотків, а всього - 5 509 901 грн. 29 коп.

19.11.2018 відбулася заміна кредитора у зобов`язані, а саме - ТОВ «ФК «Женева» набуло у власність всі належні АТ «Райффайзен Банк Аваль» права вимоги за Кредитним договором № 010/14/043 від 03.04.2007 з усіма змінами, доповненнями і додатковими угодами до нього.

Перехід прав кредитора підтверджується укладеними між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «Женева» Договором від 19.11.2018 та Договором відступлення прав за договором іпотеки від 19.11.2018.

Таким чином, ТОВ «ФК «Женева» набуло права кредитора за Кредитними зобов`язаннями у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Колегія суддів наголошує, що підставою для виникнення боргу у боржника, який вона не взмозі була оплатити є договір поруки, тобто договір, за яким ОСОБА_1 не отримувала кошти для себе, але, як вбачається з матеріалів справи, сплатила у межах виконавчого провадження на ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЖЕНЕВА» 114 582,71 грн суми боргу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.09.2021 визнано кредитором у справі № 910/10590/21 по відношенню до фізичної особи ОСОБА_1 : Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Женева" на суму 81 815 191,27 грн, з яких: 76 300 749,98 грн - вимоги другої черги, 5 509 901,29 грн - вимоги третьої черги та 4 540,00 грн судові витрати кредитора, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів.

Надалі ТОВ "ФК "Женева" звернулося до суду з клопотанням про закриття провадження у справі, оскільки боржником було зазначено недостовірну інформацію у деклараціях.

Місцевий суд відмовив у задоволенні вказаного клопотання, вказавши, що не вбачає підстав для закриття провадження у справі, з урахуванням ст. 126 Кодексу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду з огляду на таке.

Пунктом першим частини сьомої статті 123 КзПБ передбачено, що суд приймає рішення про закриття провадження у справі за клопотанням зборів кредиторів, сторони у справі або з власної ініціативи, якщо встановить зокрема, що боржником у декларації про майновий стан зазначена неповна та/або недостовірна інформація про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї, якщо боржник упродовж семи днів після отримання звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки такої декларації не надав суду виправлену декларацію про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів та витрат боржника та членів його сім`ї.

Водночас, певні неточності в декларації про майновий стан не можуть слугувати підставою для відмови у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність або закриття провадження у такій категорії справ, оскільки законодавцем наділено боржника можливістю усунути такі неточності шляхом надання суду виправленої декларації.

Так, на виконання вимог ухвали від 22.09.2021 керуючим реструктуризацією скликано збори кредиторів, які відбулись 04.10.2021, результати яких подані вчасно до Господарського суду міста Києва. Також, у межах строків, визначених кодексом, арбітражним керуючим ОСОБА_2 , проведено аналіз фінансового стану боржника, проведено перевірки руху коштів по усіх наявних рахунках (долучені до матеріалів справи), здійснено опис наявного майна, сформовано реєстр кредиторів, направлено численні запити до різних державних органів України, а також проведені інші дії з метою встановлення реального фінансового стану боржника, докази чого містяться у матеріалах справи.

Керуючий реструктуризацією здійснює перевірку декларації боржника, оформлює висновки за результатами проведеної перевірки та, у разі виявлення ним неповної та/або недостовірної інформації про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї, обов`язково її доводить до відома боржнику, у результаті чого в останнього виникає право виправити декларацію у строк встановлений законом.

Так, згідно зі звітом керуючого реструктуризацією ОСОБА_2 , останнім не виявлено недоліків поданих боржником декларацій і у боржника відсутній обов`язок подання уточнених декларацій згідно положень п. 1 ч. 7 ст. 123 Кодексу України з процедур банкрутства, разом з тим, з метою усунення суто технічних неточностей, які не впливають на повноту і достовірність зазначених відомостей про майно, доходи та витрати членів сім`ї, боржник подав декларації із виправленими технічними описками за 2019-2020 роки.

В апеляційній скарзі апелянт посилався на те, що судом першої інстанції повністю проігноровано факт не зазначення в переліку кредиторів Боржника АТ «ОТП Банк», наявність заборгованості до якого було підтверджено самим боржником.

Так, згідно ч. 5 ст. 116 Кодексу декларація про майновий стан подається боржником за три роки (за кожен рік окремо), що передували поданню до суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Декларація повинна містити інформацію щодо майна, доходів та витрат боржника і членів його сім`ї, що перевищують 30 розмірів мінімальної заробітної плати.

З урахуванням такого, відомості про кредиторів взагалі не вносяться до декларації, а у відповідності до п.3 ч.3 ст.116 Кодексу подаються додатком до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Так, боржником, на виконання п.3 ч.3 ст.116 Кодексу, подано конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників).

Щодо заборгованості Боржника перед AT «ОТП Банк» суд зазначає, що Боржником відомості щодо наявної заборгованості по кредитній картці були вказані у додатку №28 до заяви про відкриття провадження про неплатоспроможність, де зокрема вказано зазначену юридичну особу, і відому заборгованість перед нею без будь-яких приховувань. Такі відомості зокрема були зазначені у межах виконавчого провадження № 52946397, у якому ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЖЕНЕВА» є стягувачем, які і підтверджують зазначену заборгованість. Разом з тим, боржник додатково звернувся до AT «ОТП Банк» із проханням надати актуальні відомості про залишки коштів на рахунках.

Так, боржник отримав 19.10.2021 довідки про заборгованість на наступних рахунках в AT «ОТП Банк»:

· НОМЕР_2

· НОМЕР_3

· НОМЕР_4

· НОМЕР_4

·

НОМЕР_5

Згідно отриманих довідок, станом на 19.10.2021 року заборгованість по всім рахункам боржника відсутня (копії містяться у матеріалах справи).

Окрім того, згідно постанов державного виконавця від 06.05.2019 та 31.01.2019 у межах виконавчого провадження №52946397, у якому ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЖЕНЕВА» є стягувачем, на усі рахунки боржника накладено арешти і усі грошові кошти, які на них перебували, були заарештовані і користуватись ними боржник не може по дату складення цього клопотання (копії містяться у матеріалах справи).

Таким чином, боржником не допущено порушень і подано на розгляд суду повну інформацію про наявних кредиторів.

Також скаржник вказував в апеляційній скарзі на те, що Боржником в порушення вимог Кодексу не було повідомлено в Деклараціях відомостей про фактичний склад власної сім`ї, а зокрема щодо особи, яка спільно проживає, але не перебуває в шлюбі, ОСОБА_3 , як і не зазначення доходів та розтрат такої особи.

Проте, жодного об`єктивного доказу того, що боржник дійсно проживає у зазначеному будинку постійно чи тимчасово, тим паче веде спільне господарство та має спільні права і обов`язки із ОСОБА_3 стороною ТОВ «ФК «ЖЕНЕВА» надано не було.

Окрім того, ТОВ «ФК «ЖЕНЕВА» навіть не навела проміжок часу, протягом якого, за її думкою, боржник проживала та/або проживає спільно разом із ОСОБА_3 .

Стосовно доводів Скаржника про те, що боржником в її заяві про неплатоспроможність та в деклараціях не вказано повного переліку своїх роботодавців колегія зазначає таке.

Скаржник вважає, що боржник мала трудові або цивільно-правові відносини і не вказала відомостей про доходи боржника на інтернет платформах YouTube, каналах OBOZ.TV, Island .tv., однак згідно поданих декларацій за 2018 - 2020 роки боржник не отримувала у 2018-2020 роках доходів на зазначених платформах та каналах.

Окремо варто звернути увагу, що ОСОБА_1 мала трудові відносини лише на телеканалі «ДОМ», власником якого є ДП «МПІУ», про що було зазначено у декларації за 2020 рік та відображено отриману заробітну плату.

Таким чином, боржник отримувала та отримує дохід виключно від суб`єктів, які вказані у деклараціях.

Щодо членства боржника у Раді з питань свободи слова та захисту журналістів при Президентові України то згідно поданого ж кредитором п.7 Положення про Раду з питань свободи слова та захисту журналістів, визначається робота у Раді на громадських засадах.

Такі доводи кредитора абсолютно некоректні, адже посади боржника у зазначених суб`єктах є неоплачувані і не носять характеру ані трудових, ані цивільно-правових відносин.

Членство боржника в одному із комітетів Американської торговельної палати є також діяльністю на громадських засадах без отримання будь-яких доходів і у боржника немає жодних трудових чи цивільно-правових оплачуваних відносин із зазначеною організацією.

Зазначені доводи кредитора підкріплені виключно посиланнями на статті у мережі інтернет, які не містять жодного слова про оплатну діяльність боржника.

Належних та допустимих доказів того, що дійсно боржник працевлаштована або дійсно має цивільно-правові відносини із суб`єктами господарювання, відмінними від тих, про які зазначено у деклараціях, кредитором не надано, а арбітражним керуючим не виявлено.

Скаржник вказує також на те, що не дивлячись на недостовірну інформацію, що міститься в деклараціях про майновий стан Боржника, суд першої інстанції, в порушення ч. 1 ст. 123 Кодексу не закрив провадження у справі про неплатоспроможність.

Так, ОСОБА_4 володів часткою в статутному капіталі ТОВ «КРІО КОМПАНІ ЛТД» у розмірі 1% та вартістю 40 грн. з середини 2016 року по середину 2019 року поки не відчужив її ОСОБА_5 , через що відповідні відомості були також внесені до декларації за 2018-2019 роки.

Щодо вартості частки ОСОБА_6 у ТОВ «МЕДІА ЕКСПЕРТ», яка зазначена у декларації боржника за 2019 рік, боржником зазначено частку у розмірі 3 626 грн., так як згідно офіційних джерел, ОСОБА_6 володіла часткою у зазначеному розмірі з 2016 року по середину 2019 доки ОСОБА_4 не відчужив на її користь частину своєї частки, через що боржником і був зазначений саме такий розмір частки, а вже в декларації за 2020 рік боржником зазначено про володіння ОСОБА_6 частки в статутному капіталі ТОВ «МЕДІА ЕКСПЕРТ» у розмірі 7 326 грн.

Щодо вартості частки ОСОБА_6 у ТОВ «КРІО КОМПАНІ ЛТД», яка зазначена у декларації боржника за 2020 рік, ймовірно сталась технічна помилка, так як у декларації боржника за 2018 рік еквівалент зазначено вірно.

Окрім того, варто звернути увагу, що усі зауваження щодо неточностей у поданих боржником деклараціях жодним чином не свідчать про недостовірність відомостей, адже усі суб`єкти господарювання, учасниками яких були члени сім`ї боржника зазначені, відсоткова частка у статутних капіталах товариств визначена боржником вірно, а грошовий еквівалент участі зазначених вище осіб у десятки разів менший 30 розмірів мінімальної заробітної плати на відповідний рік подання декларації, що не свідчить по бажання чи спробу боржника приховати свої доходи чи доходи членів сім`ї.

Щодо перетину державного кордону боржником та членами його сім`ї, то боржником зазначено, що усі відомості про перетин державного кордону містяться у межах матеріалів виконавчого провадження №52946397, у якому ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЖЕНЕВА» є стягувачем і останній достеменно відомо ще з 2019 року про усі пересування ОСОБА_1 за кордон, окрім того, згідно з ухвалою Печерського районного суду міста Києва у справі №757/12816/19-ц від 05.04.2019 ОСОБА_1 обмежена у праві виїзду за кордон, про що також достеменно відомо ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЖЕНЕВА», так як остання є стороною виконавчого провадження №52946397 з примусового виконання виконавчого листа № 2-7572/12 від 07.10.2016 року, виданого на виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19.09.2014 року та рішення Апеляційного суду м. Києва від 21.09.2016 року у справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , третя особа: ТОВ «Західбудінвест Компані Консалтинг» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Щодо відсутності відомостей щодо авторського права на твір «Словник стратегічні комунікації», то, зазначений словник був розроблений спільно із другим співавтором ОСОБА_7 , однак зазначений об`єкт авторського права не реєструвався у порядку ЗУ «Про авторське право та суміжні права» і на нього боржником не отримувалось свідоцтво про реєстрацію авторського права на твір, а також інформація щодо зазначеного твору відсутня у Державному реєстру свідоцтв про реєстрацію авторського права на твір, у зв`язку з чим відсутні результати пошуку в базі даних «Спеціальна інформаційна система Укрпатенту». Окрім того, як зазначає боржник, вона ніколи не отримувала та не отримує жодних виплат від зазначеного твору, так як не здійснювала та не здійснює його публікацію та/або продаж, так як ще у 2017 році передала усі майнові права на твір ОСОБА_7 , у зв`язку з чим боржник не може оцінити зазначений твір у жодному грошовому вираженні, так як такий твір не має вартісного вираження для боржника і боржник не має права на отримання жодним результатів від його реалізації.

Таким чином, Боржником, за вимогою арбітражного керуючого Косякевича С.О., були надані вичерпні документи, що свідчать про усі наявні доходи, витрати та майно боржника. Перевірка декларацій відбувалась на підставі також поданих арбітражному керуючому документів (декларації ФО-ГІ, річних декларацій фізособи, довідок про заробітну плату, матеріалів виконавчого провадження тощо).

Крім іншого, скаржник в апеляційній скарзі посилався на те, що він не міг затвердити запропонований план реструктуризації заборгованості ОСОБА_1 оскільки в даному плані було запропоновано списати та реструктурувати заборгованість значно меншу ніж була визнана судом.

Так, згідно запропонованого плану реструктуризації було запропонована реструктуризація заборгованості шляхом сплати заборгованості перед кредитором, протягом п`яти років з моменту затвердження плану реструктуризації, щомісяця рівними частинами в сумі 5 500 грн., тобто на загальну суму 330 000,00 грн. на 5 років. Решту заборгованості ОСОБА_1 перед кредитором в сумі 78 209 057,40 грн. з урахуванням п. 6 ч. 2 ст. 124 Кодексу, запропоновано списати.

При цьому, як було зазначено у плані реструктуризації, вказана сума була визначена боржником виходячи з частки заробітної плати, що тривалий час стягувалась державним виконавцем у розмірі 20 відсотків від розміру заробітної плати боржника згідно вимог Закону України "Про виконавче провадження", тобто план реструктуризації був складений відповідно до фактичних даних і при цьому план реструктуризації у повній мірі відповідає вимогам Кодексу.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суду апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення першої інстанції - без змін як такого, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

У зв`язку з тим, що суд відмовляє у задоволенні апеляційної скарги та залишає без змін раніше ухвалене судове рішення, на скаржника покладаються витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

У зв`язку з введенням указами Президента України воєнного стану на всій території України; можливістю незнаходження осіб за вказаними в апеляційних скаргах адресами, зокрема, у зв`язку з евакуацією; тимчасовою нероботою АТ "Укрпошта", зокрема, на тимчасово окупованих та звільнених від агресора територіях; та інше, з метою належного повідомлення сторін в цій особливій для країни ситуації, відповідно до приписів п.п. 6, 7 ст. 6 та ст. 169 ГПК України, колегія суддів вважає за можливе повідомляти осіб про розгляд справи не через АТ "Укрпошта", а іншими засобами, які доступні в період воєнного стану (надсилання повідомлення на електрону пошту сторін, електронний кабінет, повідомлення на офіційному сайті ПАГС); докази повідомлення долучати до матеріалів справи.

Керуючись ст.ст. 2, 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 253-255, 269, 276, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства обмеженої відповідальності «ФК «Женева» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.01.2022 у справі № 910/10590/21 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.01.2022 у справі № 910/10590/21 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Справу №910/10590/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

5. Дану постанову направити на відомі суду електронні адреси сторін, що наявні в матеріалах справи.

Відповідно до частин 6 та 7 статті 6 ГПК України:

"Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки та особи, які провадять клірингову діяльність у значенні, наведеному в Законі України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.

Особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою."

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачено ст. 287 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст складено 08.11.2022

Головуючий суддя Б.М. Поляков

Судді Л.Л. Гарник

Б.В. Отрюх