РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2022 м. КиївСправа № 914/1312/22

За позовом: приватного підприємства "ЗАХІДПРОМБІЗНЕС";

до: державного підприємства "СЕТАМ";

про: стягнення 227.333,20 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У :

Приватне підприємство "ЗАХІДПРОМБІЗНЕС" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Львівської області із позовом до державного підприємства "СЕТАМ" (далі - відповідач) про стягнення 227.333,20 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов`язання за укладеним між сторонами спору договором суборенди нежитлового приміщення від 01.01.2019 № 1134, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогами про стягнення з відповідача 227.333,20 грн., з яких: 196.423,80 грн. - основна заборгованість, 11.177,33 грн. - заборгованість з компенсації комунальних витрат, 13.543,40 грн. - пеня та 6.188,67 грн. - 3 % річних.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 28.06.2022 № 914/1312/22 вказану позовну заяву передано на розгляд до господарського суду м. Києва з підстав місцезнаходження відповідача у м. Києві.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.08.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 914/1312/22 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив повністю.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як суборендодавцем, та відповідачем, як суборендарем, укладено договір суборенди нежитлового приміщення від 01.01.2019 № 1134 (далі - Договір), відповідно до предмету якого позивач передає, а відповідач приймає у строкове платне користування нежитлове приміщення, що складається з частини площі будівлі, загальною площею 59,41 кв.м., розташоване за адресою: 46010, Україна, м. Тернопіль, вул. Поліська, 14 (3-й поверх), та нежитлове складське приміщення літера "Л" загальною площею 600,00 кв.м., яке розташоване за адресою: 46010, Україна, м. Тернопіль, вул. Поліська, 14, далі - Об`єкт суборенди. Мета оренди: для використання в господарській діяльності (п. 1.1, 1.4 Договору).

Пунктом 3.1 Договору визначено, що орендна плата становить 21.564,60 грн. в місяць.

Положеннями пункту 3.4 Договору передбачено, що орендна плата перераховується відповідачем щомісяця до 10 числа наступного місяця за попередній місяць, на підставі рахунку позивача, на поточний рахунок позивача.

Умовами пункту 3.5 Договору, зокрема, передбачено, що відповідач здійснює по окремих рахунках, які надаються позивачем, компенсацію комунальних витрат (водо-, тепло-, електропостачання, вивіз сміття) протягом 5-ти днів з дня одержання рахунку.

Додатковою угодою від 28.12.2019 № 1 до Договору внесені зміни, зокрема, о пункту 3.1 Договору, а саме, зокрема: орендна плата становить 28.752,80 грн. в місяць без ПДВ.

Додатковою угодою від 23.12.2020 № 2 до Договору внесені зміни, зокрема, о пункту 3.1 Договору, а саме, зокрема: орендна плата становить 32.737,30 грн. в місяць з ПДВ.

Між сторонами Договору підписано та скріплено відбитками печаток акт прийому-передачі нежитлового приміщення від 31.12.2020 № б/н.

Статтею 774 ЦК України унормовано, що передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

У відповідності до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Аналогічні положення викладені в ч. 1 ст. 283 ГК України.

Частиною 3 ст. 283 ГК України встановлено, що об`єктом оренди можуть бути, зокрема, нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення).

Позивач стверджує, що відповідачем порушені умови Договору в частині здійснення розрахунків, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогами про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати в сумі 196.423,80 грн., заборгованості з компенсації комунальних витрат в сумі 11.177,33 грн.

Також позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 13.543,40 грн. та 3 % річних в сумі 6.188,67 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з урахуванням наступного.

Позивачем, в прохальній частині позову зазначено про стягнення заявлених до стягнення сум з товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ДОНБАС-ЗАХІД" на користь приватного підприємства "СМБ-ПЛЮС", які не мають жодного відношення як Договору так і до спору у даній справі.

Оскільки позовні вимоги, в прохальній частині позову, пред`явлені до юридичної особи, яка не є стороною укладеного між сторонами спору Договору, з приводу якого виник спір у даній справі, жодна з позовних вимог задоволенню не підлягає.

Заяв позивача про виправлення описок/помилок у прохальній частині позову матеріали справи не містять.

Також суд позбавлений можливості самостійно застосувати приписи статті 48 Господарського процесуального кодексу України, оскільки такі приписи можуть бути застосовані судом виключно за клопотанням позивача, яке останнім заявлено до суду не було.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 та пункту 2 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати позивача у вигляді витрат на правову допомогу, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили та може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 241, 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Балац