cправа № 925/944/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
головуючий - Стратієнко Л.В.,
судді: Бакуліна С.В., Кібенко О.Р.,
за участю секретаря судового засідання - Юдицького К.О.,
за участю представників:
позивача - Антоненка А.Ю.,
відповідача - не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелко Груп»
про стягнення витрат на професійну правничу допомогу,
при розгляді касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелко Груп»
на рішення Господарського суду Черкаської області
(суддя - Спаських Н.М.)
на додаткове рішення Господарського суду Черкаської області
(суддя - Спаських Н.М.)
та на постанови Північного апеляційного господарського суду
(головуючий - Сулім В.В., судді - Майданевич А.Г., Ткаченко Б.О.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелко Груп»
до Комунального некомерційного підприємства «Черкаська міська інфекційна лікарня»
про стягнення 1 119 305,18 грн
та за зустрічним позовом Комунального некомерційного підприємства «Черкаська міська інфекційна лікарня»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелко Груп»
про визнання недійсним договору в частині включення до загальної вартості робіт 473 025,00 грн та стягнення 359 510, 76 грн
у липні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Зелко Груп» звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом про стягнення з відповідача 1 119 305,18 грн, з яких 546 368,91 грн - заборгованість за поставлений товар за договором про закупівлю товару № 032-20 від 16.10.2020, 549 525,00 грн - заборгованість за фактично виконані роботи за договором надання послуг з монтажу обладнання та проведення пусконалагоджувальних робіт № НП 11/20-003-2 від 05.03.2021, 23 411,27 грн - пеня за прострочення виконання грошового зобов`язання.
У серпні 2021 року КНП «Черкаська міська інфекційна лікарня» звернулась із зустрічним позовом про визнання недійсним договору надання послуг з монтажу обладнання та проведення пусконалагоджувальних робіт № НП 11/20-003-2 від 05.03.2021 в частині включення до загальної вартості робіт 473 025,00 грн як вартості блок-боксу (п. 1.3. договору, специфікація додаток № 1 та п. 2.1. договору) та стягнення 359 510, 76 грн штрафних санкцій.
Рішенням Господарського суду Черкаської області від 24.12.2021, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.06.2022, первісний позов задоволено частково.

Стягнуто з КНП «Черкаська міська інфекційна лікарня» на користь ТОВ «Зелко Груп» 546 368, 91 грн заборгованості за договором про закупівлю товару № 032-20 від 16.10.2020, 76 500,00 грн основного боргу за договором надання послуг з монтажу обладнання та проведення пусконалагоджувальних робіт № НП 11/20-003-2 від 05.03.2021 та 16 789, 58 грн судового збору.

У стягненні пені та решти заявлених до стягнення коштів за договором № НП 11/20-003-2 від 05.03.2021 відмовлено.

Зустрічний позов задоволено. Визнано недійсним договір № НП 11/20-003-2 надання послуг з монтажу обладнання та проведення пусконалагоджувальних робіт від 05.03.2021 в частині включення до загальної вартості робіт 473 025, 00 грн як вартості блок-боксу (п. 1.3 договору, специфікація додаток № 1 та п. 2.1 договору).

Стягнуто з ТОВ «Зелко Груп» на користь КНП «Черкаська міська інфекційна лікарня» 218 547, 57 грн 20% штрафу за некомплектність товару, 76 491, 65 грн 7 % штрафу, 64 471,53 грн пені за порушення строків виконання зобов`язання за договором про закупівлю товару № 032-20 від 16.10.2020 та 7 662, 66 грн судового збору.

Додатковим рішенням Господарського суду Черкаської області від 11.01.2022, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.06.2022, заяви ТОВ «Зелко Груп» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково.

Стягнуто з КНП «Черкаська міська інфекційна лікарня» на користь ТОВ «Зелко Груп» 8 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. В решті вимог відмовлено.

21.07.2022 ТОВ «Зелко Груп» подало касаційну скаргу на рішення Господарського суду Черкаської області від 24.12.2021, додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 11.01.2022 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 21.06.2022, в якій просило рішення суду першої інстанції від 24.12.2021 частково скасувати, а додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 11.01.2022 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 21.06.2022 - повністю. Прийняти нове рішення, яким стягнути з КНП «Черкаська міська інфекційна лікарня» 549 525,00 грн заборгованості за фактично виконані роботи, 23 411,27 грн пені за прострочення виконання грошового зобов`язання. У задоволенні зустрічного позову відмовити.

У касаційній скарзі ТОВ «Зелко Груп» також зазначило про понесення ним витрат на професійну правничу допомогу у справі № 925/944/21 у сумі 29 250,00 грн за підготовку касаційної скарги.

На підтвердження понесених витрат надало документи: копію ордера серії АІ № 1254819 від 20.07.2022, виданого ТОВ «Зелко Груп» на підставі договору про надання правової допомоги № 05/21-п від 30.04.2021 на ім`я адвоката Антоненка А.Ю.; рахунок на оплату послуг на суму 29 250, 00 грн; акт № 15 до договору про правову допомогу № 05/21-п від 20.07.2022; платіжне доручення № 6228 від 20.07.2022 про оплату за юридичне обслуговування на суму 29 250,00 грн.

Постановою Верховного Суду від 19.10.2022 рішення Господарського суду Черкаської області від 24.12.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.06.2022 в частині вирішення зустрічного позову КНП «Черкаська міська інфекційна лікарня» про визнання недійсним договору надання послуг з монтажу обладнання та проведення пусконалагоджувальних робіт № НП 11/20-003-2 від 05.03.2021 в частині включення до загальної вартості робіт 473 025,00 грн як вартості блок-боксу (п. 1.3 договору, специфікація додаток № 1 та п. 2.1 договору) та у стягненні з ТОВ «Зелко Груп» 218 547,57 грн 20% штрафу за некомплектність товару скасовано.

Прийнято в цій частині нове рішення, яким у зустрічному позові КНП «Черкаська міська інфекційна лікарня» про визнання недійсним договору надання послуг з монтажу обладнання та проведення пусконалагоджувальних робіт № НП 11/20-003-2 від 05.03.2021 в частині включення до загальної вартості робіт 473 025,00 грн як вартості блок-боксу (п. 1.3 договору, специфікація додаток № 1 та п. 2.1 договору) та у стягненні з ТОВ «Зелко Груп» 218 547,57 грн 20% штрафу за некомплектність товару відмовлено.

Змінено рішення Господарського суду Черкаської області від 24.12.2021 в частині розподілу судового збору за подання первісної і зустрічної позовних заяв, зменшивши його стягнення з ТОВ «Зелко Груп» на користь КНП «Черкаська міська інфекційна лікарня» з 7 662,66 грн до 2 114, 45 грн та в частині стягнення з КНП «Черкаська міська інфекційна лікарня» на користь ТОВ «Зелко Груп» з 16 789, 58 грн до 9 343, 40 грн.

Постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.06.2022 в частині розподілу cудових витрат скасовано та стягнуто з КНП «Черкаська міська інфекційна лікарня» на користь ТОВ «Зелко Груп» 8 322,32 грн судового збору за подання апеляційної скарги та 8 325,00 грн витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи у апеляційному господарському суді.

В решті рішення Господарського суду Черкаської області від 24.12.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.06.2022 у справі № 925/944/21 залишено в силі.

Додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 11.01.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.06.2022 (ухвалену за результатами перегляду цього рішення) у справі № 925/944/21 скасовано.

Стягнуто з КНП «Черкаська міська інфекційна лікарня» на користь ТОВ «Зелко Груп» 23 037,50 грн витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи у суді першої інстанції та 11 096, 42 грн судового збору за подання касаційної скарги.

У клопотанні від 24.10.2022 КНП «Черкаська міська інфекційна лікарня» просить зменшити стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем у Касаційному господарському суді, до 2 925,00 грн.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що витрати у сумі 29 250,00 грн є явно завищеними, не відповідають принципу «співрозмірності» та «реальності» цих витрат. При вирішенні питання розподілу витрат просить врахувати те, що відповідач є неприбутковою організацією, не має додаткових коштів для їх компенсації.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши доводи заяви позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, додані останнім документи на підтвердження понесення цих витрат, врахувавши заперечення відповідача щодо їх стягнення, Верховний Суд вважає, що заяву позивача необхідно задовольнити частково з таких підстав.

Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (аналогічний висновок міститься у п. 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 242/4741/16-ц).

Згідно з ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Практична реалізація цього принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Водночас за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах «Ніколова проти Болгарії» та «Єчюс проти Литви», п.п. 79 і 112).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Тобто нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20).

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України).

Отже, у розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Витрати на професійну правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16).

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції на суму 29 250,00 грн позивач надав: копію ордера серії АІ № 1254819 від 20.07.2022, виданого ТОВ «Зелко Груп» на підставі договору про надання правової допомоги № 05/21-п від 30.04.2021 на ім`я адвоката Антоненка А.Ю.; рахунок № 17 від 20.07.2022 на оплату послуг на суму 29 250, 00 грн; акт № 15 до договору про правову допомогу № 05/21-п від 20.07.2022; платіжне доручення № 6228 від 20.07.2022 про оплату за юридичне обслуговування на суму 29 250,00 грн.

З рахунку на оплату № 17 від 20.07.2022 вбачається, що АО «Міжрегіональна колегія адвокатів» надало позивачу такі послуги як підготовка касаційної скарги на оскаржувані судові рішення у сумі 29 250,00 грн (10 год. - затрачений час * 2 925,00 грн - вартість 1 год. витрачено часу).

Дослідивши надані позивачем документи на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції, врахувавши заперечення відповідача щодо розміру цих витрат, Верховний Суд дійшов висновку, що витрачення адвокатом 10 год. часу на підготовку касаційної скарги ТОВ «Зелко Груп» є завищеним (один і той же адвокат представляв інтереси позивача при розгляді цієї справи у всіх трьох інстанціях; позиція позивача впродовж розгляду справи не змінювалась), а витрати в сумі 29 250,00 грн за підготовку касаційної скарги не відповідають критерію «реальності і розумності» їх розміру.

Врахувавши вказане, вимоги ст. ст. 123, 126, 129 ГПК України, результати розгляду справи № 925/944/21 у суді касаційної інстанції 19.10.2022, Верховний Суд стягує з відповідача на користь позивача 11 700,00 грн витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи у суді касаційної інстанції (8 775,00 грн - за підготовку касаційної скарги на рішення Господарського суду Черкаської області від 24.12.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.06.2022 та 2 925,00 грн - за підготовку касаційної скарги на додаткове рішення суду першої інстанції від 11.01.2022 та постанову апеляційного господарського суду від 21.06.2022).

Витрати на професійну правничу допомогу за підготовку касаційної скарги на оскаржувані судові рішення у сумі 11 700,00 грн відповідають критерію реальності адвокатських витрат - встановлення їхньої дійсності та необхідності та критерію розумності їхнього розміру і ці витрати є співрозмірні з виконаною роботою у суді касаційної інстанції (підготовкою касаційної скарги на оскаржувані судові рішення).

Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелко Груп» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 925/944/21 задовольнити частково.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Черкаська міська інфекційна лікарня» (18028, м. Черкаси, вул. Самійла Кішки, 210/1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелко Груп» (02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, буд. 4а, ) 11 700,00 грн витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи у суді касаційної інстанції.

Доручити Господарському суду Черкаської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Л. Стратієнко

Судді С. Бакуліна

О. Кібенко