ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 року Справа №918/169/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючий суддя Дужич С.П.,

суддя Миханюк М.В.

суддя Коломис В.В.

без виклику представників сторін;

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Романюка Віталія Леонідовича на рішення Господарського суду Рівненської області від 23 травня 2022 року, суддя Качур А.М., м. Рівне, повний текст складено 24 травня 2022 року, у справі

за позовом керівника Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті

до Фізичної особи-підприємця Романюка Віталія Леонідовича

про стягнення в сумі 38 697,19 грн.

Клопотання про відвід суддів не заявлялось.

ВСТАНОВИВ:

18 березня 2022 року, керівник Здолбунівської окружної прокуратури звернувся в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті до Господарського суду Рівненської області з позовом до ФОП Романюка В.Л. про стягнення 38 697,19 грн.

23 травня 2022 року, рішенням Господарського суду Рівненської області даний позов було задоволено та стягнуто з відповідача на користь позивача 38 697,17 - плати за проїзд і 2 481,00 грн. - судового збору.

ФОП Романюк В.Л. у своїй апеляційній скарзі просить рішення скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити, вважаючи, що прийняті судом висновки не відповідають обставинам справи, а також порушено норми матеріального права, оскільки ні прокурор та ні позивач не підтвердили належними доказами, що на момент виявлення факту перевищення транспортним засобом вагових обмежень без відповідного дозволу (здійснення габаритно-вагового контролю), відповідач у справі використовував належний йому автомобіль в законний спосіб та був перевізником в розумінні законодавства, яке регулює транспортні перевезення.

Зазначає, що він не укладав з вантажовідправником ДП "Овруцьке лісове господарство" договору про перевезення вантажів, а відправник не сплачував коштів за перевезення вантажів. Інших доказів угод щодо перевезення вантажів, де перевізником є ФОП Романюк В.Л., у матеріалах справи не має.

Також, у документах, складених посадовими особами Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки при здійсненні габаритно-вагового контролю 27 липня 2021 року (Довідка №0009355, акти №№0011456, 301013, розрахунку плати за проїзд №67) він зазначений як фізична особа, яка не є суб`єктом господарювання у правовідносинах щодо перевезення вантажів.

Крім того, зазначає, що ТТН-ліс ЖТЖ №553713 від 26 липня 2021 року не містить усіх обов`язкових реквізитів для цього виду документу і така накладна не може братись до уваги.

Зокрема, вважає, що в ній:

- відсутнє повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код згідно з ЄДРПОУ або РНОКПП або серія та номер паспорта перевізника, що у свою чергу унеможливлює ідентифікацію його особи, більше того, за відсутності особистого підпису щодо приймання товару до перевезення.

- не зазначено прізвища, ім`я, по батькові водія та номеру його посвідчення;

- немає опису транспортного засобу, де вказується марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа, його параметри зі зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто (ч.2 ст. 48 Закону "Про автомобільний транспорт").

Вказує, що що причіп марки Kogel модель SNCC24, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким здійснювалося спірне перевезення вантажу, перебуває в оренді ТОВ "ДДТ Полісся" на підставі Договору оренди транспортних засобів від 04 січня 2021 року та акту його приймання-передачі.

Також, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2021 року, у справі №460/14559/21, за позовом ФОП Романюка В.Л. до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною і скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії, та визнано протиправною і скасувано постанову Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу №299256 від 07 вересня 2021 року.

Також, на думку апелянта, у прокурора відсутні підстави представництва інтересів держави у вказаних спірних правовідносинах.

Державна служба України з безпеки на транспорті у своєму відзиві на апеляційну скаргу вважає подану апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції прийняте у відповідності до норм матеріального і процесуального права, оскільки розрахунок, викладений у Акті №0011456 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №67 від 27 липня 2021 року здійснено у відповідності до вимог "Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27 червня 2007 року.

Додатково обґрунтовує свої заперечення тим, що:

- надана для перевірки ТТН-ліс ЖТЖ №553713 від 26 липня 2021 року не повинна містити підпису перевізника про прийняття вантажу до перевезення, коду його РНОКПП, як стверджує відповідач з огляду на те, що такі дані відсутні у формі товарно-транспортної накладної при перевезенні деревини автомобільним транспортом (ТТН-ліс), яка затверджена наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства аграрної політики та продовольства України №961/707 від 29 листопада 2013 року. Так, в графі затвердженої форми акту "що належить" урядовці деталізували інформацію, яка повинна бути в даній графі зазначена інспектором Укртрансбезпеки. Зокрема, в ній вказується "найменування суб`єкта господарювання, його місцезнаходження, прізвище, ініціали та адреса фізичної особи - суб`єкта господарювання";

- відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 тягач DAF державний реєстраційний номер НОМЕР_3 належить відповідачу, а причіп KOGEL державний реєстраційний номер НОМЕР_1 належить Романюк С.О. (з якою відповідач знаходиться у сімейно-родинних відносинах), а відповідно до ТТН-ліс від 26 липня 2021 року перевізником вказано ФОП Романюка В.Л., тому твердження відповідача, що він не являється автомобільним перевізником є безпідставними;

- відповідно до п.2 "Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08 листопада 2006 року, державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України, а тому акти рейдової перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю, акту про перевищення транспортним засобом вагових параметрів, розрахунок плати за проїзд, складаються відносно суб`єктів господарювання і немає необхідності дублювати статус особи, що перевіряється. Таким чином, посилання апелянта на складання вищезазначених документів відносно нього, як фізичної особи, а не ФОП не відповідають дійсності.

Щодо справи №460/14559/21 зазначає, що предметом її розгляду є оскарження, зокрема, постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 07 вересня 2021 року, винесеної Поліським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки на підставі розгляду Акту №301013 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 27 липня 2021 року.

Натомість, предметом розгляду у справі №918/169/22 є стягнення плати за проїзд з ФОП Романюка В.Л. згідно складеного розрахунку №67 від 27 липня 2021 року, який являється Додатком до Акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0011456 від 27 липня 2021 року, а не Додатком до Акту №301013 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 27 липня 2021 року.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/14559/21 не встановлювались обставини щодо статусу особи автомобільного перевізника тому, що ФОП Романюк В.Л. не заперечував того факту, що саме він є автомобільним перевізником вантажу 27 липня 2021 року.

Крім того, на даний час, рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2021 року, у справі №460/14559/21, ще не набрало законної сили та перебуває на апеляційному перегляді у Восьмому апеляційному адміністративному суді.

Більше того, дії посадових осіб Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки під час проведення габаритно-вагового контролю транспортного засобу DAF державний реєстраційний номер НОМЕР_3 відповідачем не оскаржувались, а тому розрахунок плати за проїзд №67 від 27 липня 2021 року є чинним та підлягає до сплати.

Також, погоджується з витребуванням у ДП "Овруцьке лісове господарство" інформації чи здійснювалася посадовими особами лісгоспу перевірка дотримання вимог габаритно-вагових параметрів вантажу, так як розрахунок плати за проїзд визначається за наслідком габаритно-вагового контролю, у тому числі шляхом визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті, а тому відомості вантажовідправника не можуть спростовувати встановлені під час такого контролю показники.

Необґрунтованими є також твердження відповідача про відсутність підстав представництва прокурором інтересів держави у вказаних спірних правовідносинах.

Прокурор у своєму відзиві на апеляційну скаргу, також, вважає подану апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції прийнятим у відповідності до норм матеріального і процесуального права, оскільки Довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю, Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, розрахунок плати за проїзд є чинними та на законних підставах оформлені на перевізника ФОП Романюка В.Л., який є відповідачем по даній справі.

28 липня 2022 року, ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду за скаргою ФОП Романюка В.Л. було відкрито апеляційне провадження та призначено її розгляд в одному письмовому провадженні, без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами.

15 серпня і 01 вересня 2022 року, Державна служба України з безпеки на транспорті і прокурор надіслали відзиви на апеляційну скаргу.

Оскільки суддя Дужич С.П. по 05 вересня 2022 року та хворів до 16 вересня 2022 року, то колегія суддів визнала за можливе розглянути даний спір, враховуючи приписи Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, в термін більший ніж передбачено ст. 248 ГПК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь головуючого, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзивів на неї, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила, що:

27 липня 2021 року, посадовими особами Західного міжрегіонального управління Укртансбезпеки у місці розташування пункту габаритно-вагового контролю: Н-09, Мукачево-Львів, 338 км, м. Галич, було проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу вантажного автомобіля марки DAF, модель XF 105.460 реєстраційний номер НОМЕР_4 .460 з причепом марки KOGEL, модель SNCC24, реєстраційний номер НОМЕР_1 , водій - ОСОБА_1 .

При зважуванні використовувались належним чином повірені ваги. Ваги мають сертифікат затвердженого типу засобів вимірювальної техніки, та пройшли повірку, що підтверджується свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки №34-020/3338 від 16 листопада 2020 року (чинне до 16 листопада 2021 року). (т.1 а.с.32-33)

За даного контролю встановлено, що перевезення вантажу здійснюється з перевищенням вагових обмежень, а саме: фактична повна маса транспортного засобу становить 46,5 т при допустимій 40 т. Нормативно допустиме осьове навантаження на строєну вісь становить 22 т, а фактичне 25,95 т. При цьому, перевезення здійснювалось без оформлення дозволу, що дає право на рух автомобільними дорогами України /Довідка №0009355 від 27 липня 2021 року/. (т.1 а.с.20)

Згідно товарно-транспортної накладної серії ЖТЖ №553713 від 26 липня 2021 року перевізником вказано ФОП Романюк В.Л. (автомобіль: реєстраційний номер НОМЕР_5 ; причіп: реєстраційний номер НОМЕР_1 ). (т.1 а.с.26-28)

Вказане перевищення зазначено, також, в Талоні (роздруківці) зважування №03144 від 27 липня 2021 року, Акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0011456 від 27 липня 2021 року та Акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №301013 від 27 липня 2021 року. (т.1 а.с.21-22)

Було проведено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №67 від 27 липня 2021 року, який долучено до Акту №0011456, згідно з яким за перевищення нормативних параметрів нараховано до сплати 1216,56 євро, що еквівалентно 38 697,19 грн., згідно офіційного курсу, встановленого НБУ станом на 27 липня 2021 року. (т.1 а.с.23)

Також, 07 вересня 2021 року, за наслідками зважування транспортного засобу, Поліським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки було складено постанову №299256 про застосування адміністративно-господарського штрафу до ФОП Романюк В.Л., на підставі порушення ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" (не оформлений дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів) та накладено штраф у розмірі 17 000,00 грн. (т.1 а.с.95)

02 вересня 2021 року, представник ФОП Романюка В.Л. отримав лист про необхідність сплати грошових коштів в добровільному порядку (додатки: розрахунок №67, акт №0011456, довідка №0009355 і чек від 27 липня 2021 року). (т.1 а.с.34-40)

У вересні 2021 року, Державна служба України з безпеки на транспорті направила до прокуратури Рівненської області лист, в якому просила звертається до суду про стягнення з ФОП Романюка В.Л., оскільки, з огляду на судову практику та норми чинного законодавства, станом на даний час законодавством не передбачено право служби на звернення з такого роду позовами.

22 грудня 2021 року, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/14559/21 було задоволено позов ФОП Романюка В.Л. до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною і скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії та визнано протиправними і скасовані постанови Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу №299166 від 25 серпня 2021 року, №299444 від 05 жовтня 2021 року, №299547 від 19 жовтня 2021 року, №238696 від 11 травня 2021 року, №299257 від 07 вересня 2021 року, №299256 від 07 вересня 2021 року, №299405 від 28 вересня 2021 року, №299406 від 28 вересня 2021 року, №299404 від 28 вересня 2021 року, №279849 від 06 липня 2021 року, №299295 від 14 вересня 2021 року, №238902 від 25 травня 2021 року. (т.1 а.с.101-107)

Зокрема, даним рішенням було задоволено позов ФОП Романюка В.Л. до Державної служби України з безпеки на транспорті та визнано протиправною і скасувано постанову №299256 про застосування до нього, як фізичної особи-підприємця, адміністративного-господарського штрафу від 07 вересня 2021 року, якою на підставі ч.4 ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" за не оформлення дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України, або документу про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів, та стягнуто 17000 грн.

На даний час рішення оскаржується в апеляційній інстанції.

30 грудня 2021 року, Здолбунівська окружна прокуратура направила до Державної служби України з безпеки на транспорті повідомлення, в якому зазначила, що остання тривалий час не звертається до суду про стягнення з ФОП Романюка В.Л. плати за проїзд автомобільним транспортом, у зв`язку з чим повідомила про наявність підстав для представництва Здолбунівською окружною прокуратурою інтересів держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті шляхом звернення до суду. (т.1 а.с.92-95)

25 січня 2022 року, Державна служба України з безпеки на транспорті направила Здолбунівській окружній прокуратурі лист, в якому повідомила, що служба не зверталась до ФОП Романюка В.Л. з позовом про стягнення 38 697,19 грн. - плати за проїзд, і станом на 24 січня 2022 року ФОП Романюк В.Л. не сплатив вказану оплату. (т.1 а.с.46-47)

18 лютого 2022 року, Здолбунівська окружна прокуратура повідомила Державну службу України з безпеки на транспорті про намір звернення з позовом до суду про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами в сумі 38 697,19 грн. (т.1 а.с.48-49)

18 березня 2022 року, оскільки ФОП Романюк В.Л. кошти добровільно не сплатив, керівник Здолбунівської окружної прокуратури звернувся в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті до Господарського суду Рівненської області з позовом до ФОП Романюка В.Л. про стягнення 38 697,19 грн. (т.1 а.с.2-14)

23 травня 2022 року, рішенням Господарського суду Рівненської області даний позов було задоволено та стягнуто з відповідача на користь позивача 38 697,17 - плати за проїзд і 2 481,00 грн. - судового збору. (т.1 а.с.201-212)

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступне.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, договором або іншим законом.

Згідно з ч.2 ст. 29 і ч.3 ст. 48 Закону України "Про дорожній рух", з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Згідно з визначенням п.2 "Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27 червня 2007 року (надалі Порядок №879), габаритно-ваговий контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування - включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Згідно п.п.3, 20 Порядку №879, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції, які визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Згідно з приписами п.3 "Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами" (затверджено постановою Кабінету Міністрів України №30 від 18 січня 2001 року), транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно п.22.5 Правил дорожнього руху, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує, в фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т).

З матеріалів справи вбачається, що 27 липня 2021 року посадовими особами Західного міжрегіонального управління Укртансбезпеки у пункті габаритно-вагового контролю - Н-09, Мукачево-Львів, 338 км, м. Галич, проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу вантажного автомобіля марки DAF, модель XF 105.460 реєстраційний номер НОМЕР_3 , з причепом марки KOGEL, модель SNCC24, реєстраційний номер НОМЕР_1 /перевізник ФОП Романюк В.Л. за товарно-транспортною накладною (ТТН-ліс) серія ЖТЖ №553713 від 26 липня 2021 року/, яким встановлено перевищення вагових обмежень, а саме: - фактична повна маса транспортного засобу становить 46,5 т при допустимій 40 т; - нормативно допустиме осьове навантаження на строєну вісь становить 22 т, а фактичне 25,95 т. При цьому, перевезення здійснювалось без оформлення дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України.

Згідно п.28 Порядку №879, плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими Порядку №879 ставками, виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Відповідно до п.31-1 Порядку №879 якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10% - у подвійному розмірі; на 10-40% - у потрійному розмірі; більше як на 40% - у п`ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням. Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Розрахунком №67 від 27 липня 2021 року про великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який додано до Акту №0011456, проведеного відповідно до Порядку №879, за перевищення нормативних параметрів до сплати нараховано 1216,56 євро, що еквівалентно 38 697,19 грн. відповідно до офіційного курсу, встановленого НБУ станом на 27 липня 2021 року.

Оскільки перевищення нормативних параметрів відбулось більш ніж на 10%, вказаний розрахунок відповідав Порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27 червня 2007 року.

В той же час, доказів того, що ФОП Романюк В.Л., в добровільному порядку, здійснив нараховану позивачем плату за перевищення нормативних параметрів при перевезенні великовагового та/або великогабаритного вантажу, встановлених п. 22.5 Правил дорожнього руху, у розмірі 38 697,19 грн., не надав та не надав доказів оскарження, в установленому порядку, дій територіального органу Укртрансбезпеки при складанні актів №0011456 та №301013 від 27 липня 2021 року.

Відповідно до ч.1 ст. 224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Пунктом 37 Порядку №879 визначено, що учасники відносин у сфері габаритно-вагового контролю несуть відповідальність згідно з законодавством.

Зміст і призначення закріпленої у Порядку №879 плати за проїзд великоваговим транспортним засобом полягає насамперед у відшкодуванні матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування. Положення цього нормативного акта, оприлюдненого в установленому порядку, у повній мірі визначають механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

Отже, визначення розміру заподіяних збитків відповідно до способу, передбаченого підзаконним нормативно-правовим актом, не суперечить чинному законодавству.

Аналогічний правовий висновок зроблено у постановах Великої Палати Верховного Суду у справі №926/16/19 від 12 грудня 2020 року та №917/210/19 від 12 лютого 2020 року.

Оскільки відповідач, як перевізник за ТТН (ліс) №553713 від 26 липня 2021 року, здійснив перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень більш ніж на 10%, без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що було встановлено при габаритно-ваговому контролі транспортного засобу вантажного автомобіля марки DAF, модель XF 105.460 реєстраційний номер НОМЕР_3 , з причепом марки KOGEL, модель SNCC24, реєстраційний номер НОМЕР_1 актами №0011456 і №301013 від 27 липня 2021 року, то позивачем правомірно було нараховано плату за перевищення нормативних параметрів при перевезенні такого вантажу, яка підлягає стягненню з відповідача, а тому колегія суддів погоджується з висновком господарського суду першої інстанції про задоволення позову в повному обсязі і стягнення з відповідача заявленої суми.

Посилання відповідача на те, що матеріали справи не підтверджують, що саме він був перевізником за спірною поставкою, відсутні докази договірних правовідносин з відправником - ДП "Овруцьке лісове господарство", ТТН-ліс ЖТЖ №553713 від 26 липня 2021 року не містить усіх необхідних реквізитів для ідентифікації перевізника і вантажу та працівники Укртансбезпеки усю документацію складали на ОСОБА_2 не як на підприємця, а тому він як підприємець до вказаного правопорушення не має відношення, колегією суддів оцінюються критично та відхиляються як безпідставні, оскільки відповідач, згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстрований як фізична особа-підприємець та займається господарською діяльністю у сфері вантажного автомобільного транспорту (КВЕД-2010: Клас 49.41 Вантажний автомобільний транспорт: включає усі види перевезень вантажним автомобільним транспортом).

Він є власником транспортного засобу - автомобіля марки DAF, модель XF 105.460 реєстраційний номер НОМЕР_3 є Романюк Віталій Леонідович (Свідоцтво НОМЕР_2 від 17 липня 2018 року), а власником спірного причепу марки KOGEL, модель SNCC24, реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_3 , які, згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстровані за однією адресою в м. Рівне.

Укладення ж договору перевезеня вантажу оформлено шляхом складання перевізного документа: TTН - ліс серія ЖТЖ №553713 від 26 липня 2021 року.

В товарно-транспортній накладній (ТТН-ліс) серія ЖТЖ №553713 від 26 липня 2021 року, перевізником деревини зазначено саме ФОП Романюка В.Л., що не заперечується відповідачем, але вказується лише про відсутність усіх необхідних реквізитів для ідентифікації його, як підприємця.

Однак, згідно п.11.1. Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження з зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Згідно з п. 8.26 Правил перевезення вантажів, вантаження і розвантаження вважаються закінченими після вручення водієві належним чином оформлених товарно-транспортних накладних на навантажений або вивантажений вантаж.

За змістом пп.11.3, 11.5 Правил №363, товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом виписує замовник (вантажовідправник) у трьох примірниках. У разі використання товарно-транспортної накладної у паперовій формі перший примірник товарно-транспортної накладної залишається у замовника (вантажовідправника), другий - водій (експедитор) передає вантажоодержувачу, третій примірник, засвідчений підписом вантажоодержувача, передається перевізнику.

Таким чином, ТТН підтверджує факт надання послуг з перевезення товарів (якщо таке перевезення здійснюється на договірних умовах), документує рух матеріальних цінностей та є одним із доказів реальності здійснення господарської операції з постачання товарів.

Вказана позиція, також, наведена у постанові Верховного Суду від 29 квітня 2021 року, у справі № 810/3713/16.

Не можна погодитись, також, з апелянтом, що відповідно Довідки №0009355 про результати здійснення габаритно-вагового контролю, акті №0011456 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, Акту проведення перевірки №301013, Розрахунку №67 від 27 липня 2021 року, посадовими особами Укртрансбезпеки здійснювалась перевірка суб`єкта - Романюка В.Л. як фізичної особи, оскільки в Акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, форма якого затверджена постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08 листопада 2006 року /Додаьок №3/, вказується найменування суб`єкта господарювання, його місцезнаходження, прізвище, ініціали та адреса фізичної особи-суб`єкта господарювання, що позбавляє необхідності конкретизувати це його у тексті додатково, як фізичну особу-підприємця.

Щодо представництва інтересів держави прокурором у суді, колегія суддів зазначає, що за ч.3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на виявлене ним порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме: подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення (Правові висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 26 травня 2020 року у справі №912/2385/18).

Як слідує з матеріалів справи у вересні 2021 року Державна служба України з безпеки на транспорті звернулась до прокуратури Рівненської області з листом в якому зазначила, що з огляду на судову практику та норми чинного законодавства, станом на даний час законодавством не передбачено право служби на звернення з такого роду позовами.

У грудні 2021 року Здолбунівська окружна прокуратура направила Державній службі України з безпеки на транспорті повідомлення, в якому проінформувала службу, що остання тривалий час не звертається до суду про стягнення з ФОП Романюка В.Л. плати за проїзд автомобільним транспортом, у зв`язку з чим наявні підстави для представництва прокуратурою інтересів держави в особі служби шляхом звернення до суду.

Держслужба у своєму листі повідомила Здолбунівську окружну прокуратуру, що служба не зверталась до з позовом до відповідача і, станом на 24 січня 2022 року, ФОП Романюк В.Л. не сплатив вказану суму.

Оскільки листом Держслужба України з безпеки на транспорті від 25 січня 2022 року повідомила, що ФОП Романюком В.Л. не сплачено кошти плати за проїзд та вона не зверталась до суду з відповідним позовом про їх стягнення, то звернення прокуратури з позовом до суду про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами в сумі 38 697,19 грн. є обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги в цій частині не відповідають обставинам справи.

Щодо наявності рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2021 року, у справі №460/14559/21, яким скасовано постанову №299256 про застосування до нього, як фізичної особи-підприємця, адміністративного-господарського штрафу від 07 вересня 2021 року, якою на підставі ч.4 статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" за не оформлення дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України, або документу про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів, та стягнуто 17000 грн., то дане рішення суду не набрало законної сили.

Крім того, дане рішення стосується правовідносин, які виникли між сторонами 07 вересня 2021 року, а не 27 липня 2021 року коли було проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу вантажного автомобіля марки DAF, модель XF 105.460 реєстраційний номер НОМЕР_4 .460 з причепом марки KOGEL, модель SNCC24, реєстраційний номер НОМЕР_1 , водієм якого - ОСОБА_1 .

Проте, ФОП Романюк В.Л., звертаючись до адміністративного суду з зазначеним позовом, не заперечував, що саме він був перевізником.

Європейський суд з прав людини у справах "Серявін та інші проти України" і "Трофимчук проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент (довід). Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Тому, інші заперечення, викладені у апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а тому відхиляються як необґрунтовані.

Згідно ст.ст. 74, 77 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду першої інстанції прийняте у відповідності до норм ст. 236 ГПК України із всебічним, повним та об`єктивним дослідженням матеріалів справи в їх сукупності та вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування та задоволення вимог апеляційної скарги.

Судові витрати за подачу апеляційної скарги, на підставі ст.ст. 129, 282 ГПК України, у зв`язку з відмовою в їх задоволенні, покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269-276, 281-284 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Романюка Віталія Леонідовича залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Рівненської області від 23 травня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не може бути оскаржена до суду касаційної інстанції на підставі п.2 ч.3 ст. 287 ГПК України.

Матеріали справи №918/169/22 повернути Господарському суду Рівненської області.

Головуючий суддя Дужич С.П.

Суддя Миханюк М.В.

Суддя Коломис В.В.