УХВАЛА

м. Київ

08.11.2022Справа № 910/9328/21

За заявою Державного підприємства "Гарантований покупець" (м. Київ)

про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.22.

у справі №910/9328/21

за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (м. Київ)

до Державного підприємства "Гарантований покупець" (м. Київ)

про стягнення 1.577.652.044,83 грн

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники учасників судового процесу:

Від позивача: Яковченко Р.Г.

Від відповідача: Прокопів Н.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.09.22. у справі № 910/9328/21 закрито провадження у справі № 910/9328/21 в частині позовних вимог про стягнення з Державного підприємства "Гарантований покупець" 322.388.215,29 грн основного боргу; в іншій частині позовні вимоги задоволено та стягнуто з Державного підприємства "Гарантований покупець" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" 1.255.263.829,54 грн заборгованості та 794.500,00 грн. судового збору.

Від Державного підприємства "Гарантований покупець" надійшла заява про відстрочку виконання рішення суду від 20.09.22. у справі № 910/9328/21.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.10.22. розгляд заяви призначено в судовому засіданні на 08.11.22.

08.11.22. позивач подав заперечення на заяву про відстрочку виконання рішення суду.

У судовому засіданні 08.11. представник відповідача (заявника) підтримав вимоги і доводи вказаної заяви, просив відстрочити на 1 рік виконання рішення суду в даній справі. Представник позивача проти задоволення цієї заяви повністю заперечив.

У судовому засіданні 08.11.22. по виходу з нарадчої кімнати судом проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Розглянувши матеріали заяви, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Статтею 326 ГПК України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина 1 статті 327 ГПК України).

За приписами статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина "судового розгляду". У рішенні від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини та громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Аналогічна правова позиція була висловлена Конституційним Судом України у рішеннях від 13.12.12. у справі № 18-рп/2012, від 25.04.12. у справі № 11-рп/2012 та від 30.06.2009 у справі № 16-рп/2009.

За частинами 1, 3 статті 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

При вирішенні питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, враховуються, зокрема, матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Відповідно до положень статті 331 ГПК України задоволення заяв про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (тяжке захворювання фізичної особи або членів її сім`ї, її матеріальний стан, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Вищенаведеними нормами встановлено, що відстрочення виконання рішення є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується виключно у виняткових випадках за наявності підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, та доказів, що підтверджують наявність таких підстав.

Обґрунтовуючи заяву про відстрочку виконання рішення суду, заявник вказує, що в період виникнення основної суми заборгованості перед позивачем - січня-лютого 2021 року, відповідач вимушений був придбати значний обсяг електричної енергії для врегулювання небалансів у зв`язку з недовідпуском ДП "НАЕК "Енергоатом" необхідних для задоволення побутових споживачів обсягів відпуску електричної енергії відповідно до п. 7 Положення про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, яке затверджене постановою КМУ від 05.06.19. № 483 (далі - Положення ПСО)

Так, згідно з п.7 Положення ПСО, НАЕК "Енергоатом" зобов`язане у кожному розрахунковому місяці здійснювати продаж гарантованому покупцю на електронних аукціонах в установленому законодавством порядку електричної енергії в погодинних обсягах, необхідних для задоволення потреб побутових споживачів у торговій зоні "об`єднана енергетична система України".

На виконання п.7 Положення ПСО, відповідач листом від 18.12.20. №31/3814 надав НАЕК "Енергоатом" погодинні обсяги електричної енергії, необхідні для задоволення потреб побутових споживачів у торговій зоні "ОЕС України" на січень 2021, листом від 19.01.21. №31/272 надав ЕІАЕК "Енергоатом" погодинні обсяги електричної енергії, необхідні для задоволення потреб побутових споживачів у торговій зоні "ОЕС України" на лютий 2021 року.

Проте, всупереч п.7 Положення ПСО, НАЕК "Енергоатом", 30.12.20., 13.01.21. та 15.01.21. було виставлено на продаж на спеціальних сесіях Товарної біржі "Українська енергетична біржа" (далі - ТБ УЕБ) для виконання спеціальних обов`язків щодо забезпечення загальносуспільних інтересів, періодом відпуску якої визначено січень 2021 року, електричну енергію в загальному обсязі 3.487.816,286 МВт*год, що є меншим від заявленого на 553.217,175 МВт*год.

29.01.21., 16.02.21. було виставлено на продаж на спеціальних сесіях ТБ УЕБ для виконання спеціальних обов`язків щодо забезпечення загальносуспільних інтересів, періодом відпуску якої визначено лютий 2021 року, електричну енергію в загальному обсязі 3.533.857,959 МВт*год, що є меншим від заявленого на 180.841,947 МВт*год.

Таким чином, обсяг недопоставленої електричної енергії за січень та лютий 2021 року склав 734.059,122 МВт*год.

За недопоставку необхідного обсягу електричної енергії ДП "НАЕК "Енергоатом" було притягнуто до відповідальності на ринку електричної енергії та накладено штраф (постанова НКРЕКП від 10.03.21. № 439)

З метою забезпечення потреб населення в електричній енергії у вказаний період відповідач вимушений був придбати недопоставлений НАЕК "Енергоатом" обсяг електричної енергії як небаланси електричної енергії.

Разом з тим, з урахуванням п. 9-1 прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про ринок електричної енергії" вартість послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, яка надається гарантованим покупцем, визначається з урахуванням різниці між доходами та витратами, що виникла під час виконання гарантованим покупцем покладених на нього Кабінетом Міністрів України спеціальних обов`язків для забезпечення загальносуспільних інтересів.

З урахуванням вказаного, відповідачем відповідні видатки були включені в Послугу розрахункових періодів 2021 року.

В той же час, станом на теперішній час НАЕК "Укренерго" не сплатило відповідачу вартість послуги в повному обсязі, яка є джерелом розрахунків за поставлену електричну енергію спірного періоду, що істотно ускладнює негайне виконання рішення у даній справі.

Так, станом на сьогодні, заборгованість НАЕК "Укренерго" за послугу за розрахункові періоди 2021 року становить - понад 4,3 млрд грн, а за Послугу 2022 року - понад 7,9 млрд грн, загальний розмір заборгованості за Послугу - понад 12 млрд грн.

Крім того, позивач за цим же договором про врегулювання небалансів, несвоєчасно виконує свої господарські зобов`язання, маючи заборгованість перед відповідачем понад 1,5 млрд грн.

Таким чином, відповідач вказує, що можливість виконання даного рішення суду повністю залежить від дій самого позивача, а саме, належності виконання ним своїх господарських зобов`язань за договором про врегулювання небалансів та договором про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії.

Крім того, у період воєнного стану відповідач бере участь у функціонуванні критичної сфери інфраструктури, разом з іншими учасниками ринку, на яких покладено виконання спеціальних обов`язків, здійснює забезпечення населення України доступною електричною енергією за фіксованим, пільговим тарифом 1,68 за 1 кВт.

В силу кризової ситуації в енергетичному секторі країни, викликаною діями російської федерації внаслідок вчинення збройної агресії проти України в Гарантованого покупця відсутня можливість негайно виконати рішення суду від 20.09.2022 у даній справі.

В той же час, примусове виконання рішення у даній справі зумовить істотне ускладнення виконання відповідачем своїх зобов`язань за поточними зобов`язаннями щодо забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів.

Відповідач вказує, що з урахуванням ситуації, в якій опинилась як енергетична галузь, так і країна вцілому, відстрочення виконання рішення на строк, що не перевищує 1 рік дозволить отримати кошти та сплатити позивачу заборгованість.

Суд відзначає, що фактично всі покладені в основу даної заяви відповідача про відстрочення виконання рішення суду твердження відповідача щодо ненадходження коштів від Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" та щодо інших обставин, по суті, зводяться до відсутності відповідного фінансування.

У той же час згідно з частиною 1 статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями, а статтями 525, 526 цього Кодексу і статтею 193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Між позивачем та відповідачем виникли господарські відносини, а приписи ГК України не передбачають привілейованого становища суб`єктів господарювання, які фінансуються за рахунок бюджету, у питаннях відповідальності за порушення зобов`язань.

Частина 2 статті 617 ЦК України та частина 2 статті 218 ГК України передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов`язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобов`язання.

Окрім того, статтею 1 ЦК України визначено, що однією із ознак майнових відносин є юридична рівність їх учасників, у тому числі й органів державної влади, а тому самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з місцевого бюджету та відсутністю у ньому коштів, не виправдовують замовника та не заперечують обов`язку такого органу, який виступає стороною зобов`язального правовідношення, від його виконання належним чином.

За таких обставин, факт відсутності фінансування та ненадходження коштів від Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", у будь-якому випадку не можуть бути підставою, що ускладнює виконання рішення або робить його неможливим. Крім того заявником не надано доказів того, що протягом одного року з моменту постановлення рішення в даній справі відповідач отримає грошові кошти від Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" або будь-яких інших осіб в обсязі, достатньому для виконання рішення суду.

Відсутність бюджетних асигнувань чи будь-яких інших надходжень коштів від контрагентів боржника не виправдовує його бездіяльність і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, про що зазначав Європейський суд з прав людини у рішеннях "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" та "Бакалов проти України".

При цьому, суд дійшов висновків про обґрунтованість доводів і заперечень позивача проти відстрочення виконання рішення суду.

Отже, відповідачем не подано суду жодних належних доказів, у розумінні приписів статті 76 ГПК України, на підтвердження викладених у заяві про відстрочення виконання рішення суду обставин.

Суд оцінює докази, які підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України і лише за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право відстрочити виконання рішення чи постанови.

Розглянувши мотиви поданої заяви, врахувавши ступінь вини боржника у виникненні спору, дослідивши наявні докази, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви Державного підприємства "Гарантований покупець" про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.22. у справі №910/9328/21.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Державного підприємства "Гарантований покупець" про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.22. у справі №910/9328/21 відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили 08.11.22. та її може бути оскаржено в порядку та строк, встановлені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 11.11.22.

Суддя Т.М. Ващенко