ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
26.10.2022 року м.Дніпро Справа № 904/1471/22
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Антоніка С.Г. (доповідач),
суддів: Іванова О.Г., Березкіної О.В.
секретар судового засідання: Бурчак А.Ю.
розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецсервіс" про ухвалення додаткового рішення у справі № 904/1471/22
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецсервіс", м. Дніпро
до Приватного акціонерного товариства "Камет-Сталь", м. Кам`янське Дніпропетровської області
про стягнення 644 128,25 грн.
Закрито провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 615000,00 грн.
У решті позову - відмовлено.
Не погодившись з рішенням, Приватне акціонерне товариство "Камет-Сталь" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення та прийняти нове, яким задовольнити клопотання ПРАТ "КАМЕТ-СТАЛЬ" про зменшення розміру пені, 3% річних та інфляційних втрат на 100% від заявленого розміру.
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 12.10.2022 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Камет-Сталь" залишено без задоволення, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.07.2022 у справі №904/1471/22 залишено без змін.
13.10.2022 від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецсервіс" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8700, 00 грн.
Заява мотивована тим, що судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, зокрема, не розподілено витрати на професійну правничу допомогу, таким чином, з огляду на ст.244 ГПК України, є підстави для розгляду вказаного питання.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.10.2022 прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецсервіс" про ухвалення додаткового рішення у справі №904/1471/22; призначено розгляд заяви у судовому засіданні на 26.10.2022.
Розглянувши заяву та додані до неї копії документів на підтвердження факту надання професійної правничої допомоги, судова колегія зазначає наступне.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що очікує понести судові витрати у розмірі 8 000 грн. Крім того вказав, що детальний розрахунок та докази понесення витрат на правову допомогу, будуть надані позивачем до суду протягом 5 днів з дня ухвалення постанови апеляційним судом.
Постанова апеляційної інстанції, якою рішення господарського суду залишено без змін, ухвалена 12.10.2022р.
13.10.2022р. до апеляційного суду надійшла заява від позивача про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в апеляційній інстанції.
До заяві додані докази понесення витрат, а саме: копія додаткової угоди № 1 від 15.08.2022 року до договору про надання правничої допомоги № 17-05 від 17.05.2022 p., копія акту приймання-передачі наданих послуг від 12.10.2022 р. за договором про надання правничої допомоги № 17-05 від 17.05.2022 р. і копія квитанції № 427315 від 12.10.2022 року..
Згідно акту приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги від 12.10.2022р., підписаного сторонами, позивачу надані послуги на суму 8700,00 грн., з яких складання і подання відзиву на апеляційну скаргу - 7000, 00 грн., виїзд адвоката до суду, з метою прийняття участі в судовому засіданні - 1000, 00 грн., складання і подання заяв та клопотань незначної складності, з процесуальних питань (заява про ухвалення додаткового рішення) - 700, 00 грн..
Вказаний розмір гонорару було сплачено Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрспецсервіс" 12.10.2022 року, про що свідчить квитанція № 427315.
25.10.2022 від Приватного акціонерного товариства "Камет-Сталь" надійшло клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу та зазначає, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу є необгрунтовано завищеним, а тому просить зменшити розмір заявлених ТОВ УКРСПЕЦСЕРВІС до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції на 80% .
Клопотання мотивоване тим, що:
- справа відноситься до категорії малозначної та розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження. Предмет спору у справі в суді апеляційної інстанції не має виключного або особливо важливо значення для Позивача, а вирішення спору не впливає на діяльність Позивача;
- ціна спору, який був предметом розгляду в суді апеляційної інстанції, становить 29 115,68 грн і зводиться до питання наявності підстав зменшення розміру штрафних санкцій за клопотанням Відповідача, а отже заявлена сума витрат на правову допомогу не є співмірною із складністю справи та виконаною роботою, часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, оскільки даний спір в суді апеляційної інстанції для кваліфікованого юриста є спором мінімальної складності;
- обсяг виконаної адвокатом роботи не потребував значного часу, специфічних навичок або глибокого професійного досвіду, а також відсутня необхідність вивчення судової практики та правових позицій Верховного Суду;
- позивачем не надано належних (передбачених договором про надання правової допомоги) доказів оплати витрат на правову допомогу
Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).
Згідно з частиною 1 статті 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 2 статті 126 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).
Відповідно до приписів частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 ГПК України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 ст. 126 ГПК України).
Розподіл судових витрат передбачено ст.129 ГПК України, частинами 4, 5 якої встановлено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
У розумінні положень частини 5 статті 126 ГПК України, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 ст.129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Аналогічна позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, постановах Верховного Суду від 21.09.2021 у справі № 925/932/20, від 04.06.2020 у справі № 906/598/19.
Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20).
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів вважає, що заява відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню.
Згідно акту приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги від 12.10.2022р. позивачу надані послуги на суму 8700,00 грн., з яких складання і подання відзиву на апеляційну скаргу - 7000, 00 грн., виїзд адвоката до суду, з метою прийняття участі в судовому засіданні - 1000, 00 грн., складання і подання заяв та клопотань незначної складності, з процесуальних питань (заява про ухвалення додаткового рішення) - 700, 00 грн..
Разом з тим акт надання послуг не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі за рахунок іншої сторони, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, колегія суддів приймає до уваги доводи відповідача викладені в клопотанні про зменшення витрат на правничу допомогу, та те, що справа не є складною, результат її вирішення не впливає на репутацію сторін та не має публічного інтересу. Позиції, як позивача так і відповідача не змінилися з першої інстанції. Заяви про ухвалення додаткового рішення аналогічна за обґрунтуванням заяві відповідача про ухвалення додаткового рішення, поданої суду першої інстанції.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що витрати на правничу допомогу в сумі 8700, 00 грн. є непропорційними до предмету позову в частині апеляційного оскарження та неспіврозмірними з виконаною роботою, а тому, виходячи з вищенаведених критеріїв та обставин справи дійшла висновку розподілити судові витрати, поклавши на відповідача витрати в сумі 4000, 00 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецсервіс" про ухвалення додаткового рішення у справі №904/1471/22 задовольнити частково.
Доручити Господарському суду Дніпропетровської області видати відповідний наказ.
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав передбачених п.2 ч.3 ст.287 ГПК України.
Повний текст постанови складено 07.11.2022р.
Головуючий суддя С.Г. Антонік
Суддя О.Г. Іванов
Суддя О.В. Березкіна