ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
УХВАЛА

"04" листопада 2022 р. м. Житомир Справа № 906/283/22

Господарський суд Житомирської області у складі судді Шніт А.В.,

розглянувши заяву Коростенської окружної прокуратури про забезпечення позову №52-88-5823 вих-22 від 28.10.2022 (вх.№01-44/1236/22 від 03.11.2022) у справі

за позовом Керівника Коростенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі 1) Малинської міської ради

2) Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області

до 1) Колективного сільськогосподарського підприємства "Ксаверівське"

2) Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю"Крайагро-2020"

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротехкультура"

4) Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарська компанія "Золотоколосся"

5) Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранум плюс"

про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Коростенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Малинської міської ради та Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області звернувся з позовом про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння.

Ухвалою від 16.05.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання.

Ухвалою від 17.05.2022 суд відмовив Керівнику Коростенської окружної прокуратури у задоволенні заяви про забезпечення позову, згідно якої останній просив забезпечити позов шляхом заборони СТОВ "Крайагро-2020" та КСП "Ксаверівське" відчужувати спірні земельні ділянки.

Ухвалою від 25.10.2022 суд відклав підготовче засідання на 17.11.2022.

03.11.2022 на адресу суду від Коростенської окружної прокуратури надійшла заява про забезпечення позову, згідно якої останній просить суд заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в т.ч. нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"), здійснювати реєстраційні дії щодо відчуження будь яким способом (в т.ч. шляхом продажу, дарування, поділу, виділу, внесення до статутного капіталу, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь якого іншого обтяження стосовно нерухомого майна тощо) об`єктів нерухомого майна, до набрання законної сили рішенням у справі №906/283/22, а саме наступних земельних ділянок:

- кадастровий номер :10:000:0215;

- кадастровий номер :10:000:0214;

- кадастровий номер :10:000:0212;

- кадастровий номер :10:000:0211;

- кадастровий номер :09:000:0084;

- кадастровий номер :07:000:0075;

- кадастровий номер :09:000:0074;

- кадастровий номер :09:000:0073;

- кадастровий номер :09:000:0072;

- кадастровий номер :08:000:0025;

- кадастровий номер :08:000:0024;

- кадастровий номер :07:000:0084;

- кадастровий номер :08:000:0023;

- кадастровий номер :07:000:0083;

- кадастровий номер :07:000:0079;

- кадастровий номер :07:000:0078;

- кадастровий номер :07:000:0076;

- кадастровий номер :09:000:0075;

- кадастровий номер :07:000:0074;

- кадастровий номер :07:000:0073;

- кадастровий номер :07:000:0072;

- кадастровий номер :07:000:0071;

- кадастровий номер :06:000:0069;

- кадастровий номер :06:000:0068;

- кадастровий номер :06:000:0053;

- кадастровий номер :06:000:0052;

- кадастровий номер :06:000:0051;

- кадастровий номер :06:000:0050;

- кадастровий номер :06:000:0049;

- кадастровий номер :06:000:0048;

- кадастровий номер :06:000:0047;

- кадастровий номер :05:000:0117;

- кадастровий номер :05:000:0103;

- кадастровий номер :05:000:0101;

- кадастровий номер :05:000:0100;

- кадастровий номер :05:000:0099;

- кадастровий номер :05:000:0098;

- кадастровий номер :05:000:0096;

- кадастровий номер :05:000:0095;

- кадастровий номер :05:000:0094;

- кадастровий номер :05:000:0093;

- кадастровий номер :04:000:0006;

- кадастровий номер :04:000:0004;

- кадастровий номер :04:000:0003;

- кадастровий номер :06:000:0046;

кадастровий номер :04:000:0007;

- кадастровий номер :04:000:0002;

- кадастровий номер :06:000:0045;

- кадастровий номер :04:000:0001;

- кадастровий номер :05:000:0092;

- кадастровий номер :10:000:0213;

- кадастровий номер :05:000:0097.

В обґрунтування поданої заяви прокурор зазначив, що відповідачем СТОВ "Крайагро-2020" вчиняються дії відносно спірних земельних ділянок, які перешкоджають здійсненню ефективного захисту та поновлення порушених прав та інтересів позивача. Зауважив, що у позовній заяві просить витребувати спірні земельні ділянки не лише у відповідача СТОВ "Крайагро-2020", який зареєстрував за собою право власності, а й у інших юридичних осіб, у яких спірні земельні ділянки перебувають на праві оренди.

Разом з тим, як вказує прокурор, в ході розгляду справи установлено, що СТОВ "Крайагро-2020" та ТОВ "Агротехкультура" уклали додаткову угоду від 01.08.2022 до Договору оренди земельної ділянки від 20.04.2021 та припинили договірні відносини, у зв`язку із чим 24.08.2022 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис про припинення іншого речового права на спірні земельні ділянки.

Прокурор зазначає, що у зв`язку із вказаними обставинами змушений змінювати предмет позову та звертатись до суду із заявою про залишення позовних вимог в частині витребування вищевказаних земельних ділянок в орендаря ТОВ "Агротехкультура". Тому, вважає, що такі заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки лише тимчасово унеможливлюють вчинення реєстраційних дій щодо спірного майна, не маючи своїм наслідком будь якого перешкоджання господарській діяльності учасників судового процесу, та спрямований на запобігання імовірним порушенням прав позивача, забезпечуючи збалансованість інтересів сторін.

На думку прокурора, забезпечення позову направлене на охорону матеріально-правових інтересів позивача від недобросовісних дій відповідача, які він вчиняє та не обмежений в можливості вчиняти у подальшому та не є обмеженням права власності особи в повній мірі та носить тимчасовий характер.

Згідно бази даних автоматизованої системи "Діловодство спеціалізованого суду" справа №906/283/22 перебуває в провадженні судді Вельмакіної Т.М., яка відповідно до табеля обліку робочого часу з 28.10.2022 перебуває на лікарняному.

На підставі розпорядження в.о. керівника апарату суду від 03.11.2022 №114/2022 здійснено повторний автоматизований розподіл заяви Коростенської окружної прокуратури про забезпечення позову №52-88-5823 вих-22 від 28.10.2022, за результатами якого заяву передано на розгляд судді Шніт А.В.

Дослідивши заяву Керівника Коростенської окружної прокуратури про забезпечення позову №52-88-5823 вих-22 від 28.10.2022 (вх.№01-44/1236/22) та додані до неї документи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із ч.1 ст.137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Тобто, забезпечення позову є засобом, що гарантує виконання майбутнього рішення господарського суду, який полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, мають тимчасовий характер і діють до закінчення розгляду справи по суті заявлених вимог.

За загальним правилом умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтована вірогідність утруднення або неможливість виконання майбутнього рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову. Відтак, забезпечення позову у господарському процесі застосовується з метою забезпечення виконання судового рішення.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З вищевикладеного вбачається, що заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу (Аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18).

Суд враховує, що підставою позову прокурор визначив незаконне набуття КСП "Ксаверівське" права приватної власності на 52 спірні земельні ділянки та подальшу незаконну передачу останнім 50 земельних ділянок до СТОВ "Крайагро-2020", яке розпорядилось земельними ділянками, передавши їх в оренду третім юридичним особам.

Як зазначено вище, прокурор, обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову посилається на той факт, що відповідачем СТОВ "Крайагро-2020" вчиняються дії відносно спірних земельних ділянок, які перешкоджають здійсненню ефективного захисту та поновлення порушених прав та інтересів позивача. При цьому, прокурор зсилається також на укладення під час розгляду справи СТОВ "Крайагро-2020" та ТОВ "Агротехкультура" додаткової угоди від 01.08.2022 до Договору оренди земельної ділянки від 20.04.2021 та припинили договірні відносини, у зв`язку із чим, 24.08.2022 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис про припинення іншого речового права на спірні земельні ділянки.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно зі ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.76-78 ГПК України).

Варто зазначити, що законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення з заявою про забезпечення позову, а тому, суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності (постанови Верховного Суду від 25.01.2021 у справі №902/775/20, від 27.01.2021 у справі №910/3480/20).

Однак, будь яких доказів стосовно того, що відповідач СТОВ "Крайагро-2020" на час подання заяви про забезпечення позову вже вчиняє чи має намір вчинити будь-які дії щодо відчуження спірних земельних ділянок, прокурором не подано.

Укладення додаткової угоди від 01.08.2022 про припинення Договору оренди земельної ділянки від 20.04.2021, укладеного між СТОВ "Крайагро-2020" та ТОВ "Агротехкультура", не може свідчити про намір відповідача ТОВ "Крайагро-2020" відчужити спірні земельні ділянки. До того, ж така угода не призводить до зміни власника спірних земельних ділянок.

Суд звертає увагу прокурора, що неправомірність дій відповідача, зокрема, СТОВ "Крайагро-2020", щодо набуття права власності на спірні земельні ділянки є предметом позовних вимог та потребує доведення в установленому законом порядку, тому, суд не розглядає твердження прокурора, як безспірні та такі, що обґрунтовують необхідність забезпечення позову з метою уникнення обставин, які можуть утруднити виконання рішення суду.

Прокурор не обґрунтував, що саме у спосіб, викладений у заяві, може бути забезпечене виконання судового рішення. Також, не доведено реальне вчинення дій зі сторони відповідача СТОВ "Крайагро-2020", спрямованих на утруднення виконання рішення.

За вказаного, суд дійшов висновку, що прокурором не підтверджено підстави для задоволення заяви про забезпечення позову, а доводи прокурора ґрунтуються виключно на його припущеннях та сумнівах щодо можливої недобросовісної поведінки відповідача та не доведені доказами на підтвердження реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду з боку відповідача у разі задоволення позовних вимог, відтак прокурором не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може будь-яким чином ускладнити чи унеможливити захист прав чи законних інтересів держави.

Відповідно до частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України основними засадами (принципами) господарського судочинства є: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов`язковість судового рішення; забезпечення права на апеляційний перегляд справи; забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищенаведене, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, суд приходить до висновку про те, що заява керівника Керівника Коростенської окружної прокуратури про забезпечення позову №52-88-5823 вих-22 від 28.10.2022 не містить обґрунтованих мотивів та посилань на відповідні докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо доцільності обраного ним забезпечення позову. Прокурором не підтверджено документально, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист інтересів держави чи позивачів, у зв`язку з чим, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні заяви прокурора про забезпечення позову.

При цьому, суд звертає увагу прокурора на те, що згідно ч.2 ст.136 ГПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.6 ст.140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову в забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Судовий збір, відповідно до вимог ст.129 ГПК України, покладається на заявника.

На підставі викладеного, керуючись ст. 74, 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Керівнику Коростенської окружної прокуратури у задоволенні заяви про забезпечення позову №52-88-5823 вих-22 від 28.10.2022 (вх.№01-44/1236/22 від 03.11.2022).

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Шніт А.В.

Друк:

1 - у справу;

2 - Малинській міськ. раді на електронну пошту:

3 - СТОВ "Крайагро-2020" на електронну пошту: ;

4 - прокуратурі Жит. обл. на електронну пошту: .gоv.uа

5 - Корост. окр. прокуратурі на електронну пошту: ;

6 - ГУ Держгеокадастр на електронну пошту:

7 - КСП "Ксаверівське"

8 - ТОВ "Агротехкультура" на електронну пошту:

9 - ТОВ "Сільськогосподарська компанія "Золотоколосся"

10 - ТОВ "Гранум плюс"