ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02.11.2022 Справа №914/112/22

Господарський суд Донецької області у складі:

судді Лободи Т.О.,

розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи

за позовом Національного університету "Львівська політехніка", м. Львів, код 02071010,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Прес Дистрибьюшн", м. Маріуполь Донецької області, код 34821562,

про стягнення 29 806,39 грн,

ВСТАНОВИВ:

Національний університет "Львівська політехніка" звернувся до господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Прес Дистрибьюшн" про стягнення заборгованості за договором доручення щодо передплати періодичних видань № 79 від 18.02.2021 в загальному розмірі 29 806,39 грн, з якої 27 528,72 грн основного боргу та 2 277,67 грн пені. Також позивач просить стягнути з відповідача судовий збір у сумі 2 481,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором доручення щодо передплати періодичних видань № 79 від 18.02.2021 в частині поставки періодичних видань та неповерненням відповідачем здійсненої позивачем попередньої оплати.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 17.01.2022 матеріали справи № 914/112/22 за позовом Національного університету "Львівська політехніка" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Прес Дистрибьюшн" про стягнення 29 806,39 грн заборгованості передано за підсудністю до Господарського суду Донецької області.

16.02.2022 матеріали справи № 914/112/22 надійшли до Господарського суду Донецької області.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 21.02.2022 позовну заяву Національного університету "Львівська політехніка" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Прес Дистрибьюшн" про стягнення 29 806,39 грн залишено без руху. Надано позивачу строк 10 днів з дня вручення йому цієї ухвали для усунення недоліків, а саме шляхом надання до суду доказів сплати судового збору у розмірі 2 481,00 грн та доказів відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів (квитанції про поштове відправлення відповідачу позовної заяви та додатків до неї).

Ухвалою господарського суду Донецької області від 22.07.2022 надано позивачу строк 10 днів з дня вручення йому цієї ухвали для усунення недоліків, що допущені при подачі позовної заяви до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Прес Дистрибьюшн" про стягнення заборгованості за договором доручення щодо передплати періодичних видань №79 від 18.02.2021 в загальному розмірі 29 806,39 грн.

10.08.2022 до суду надійшла заява про усунення недоліків, до якої позивачем додано документи на виконання вимог ухвал суду від 21.02.2022 та 22.07.2022.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 12.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №914/112/22 за позовом Національного університету "Львівська політехніка" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Прес Дистрибьюшн" про стягнення 29 806,39 грн. Суд дійшов висновку про здійснення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

З метою повідомлення сторін про розгляд даної справи, судом, у зв`язку із зупиненням поштових відправлень з 22.02.2022 у господарському суді Донецької області (розпорядження від 21.02.2022), копії ухвал суду від 22.06.2022 було направлено на електронну адресу позивача - та на відомі суду електронні адреси відповідача - , .

Суд звертає увагу на те, що направити відповідачу копію ухвали суду про відкриття провадження в даній справі засобами поштового зв`язку та передати телефонограму за телефоном, вказаним у відомостях Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, не виявляється можливим, оскільки відповідач зареєстрований у місті Маріуполь, яке за загальновідомим фактом перебуває в тимчасовій окупації, у зв`язку з чим туди не здійснюються поштові відправлення та відсутній зв`язок за стаціонарним телефоном.

З метою належного повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі судом 17.08.2022 опубліковано відповідне оголошення на сайті господарського суду Донецької області.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Ухвала суду від 12.08.2022 про відкриття провадження у справі № 914/112/22 розміщена у Єдиному державному реєстрі судових рішень України, відомості якого є офіційними та загальнодоступними.

Отже, приймаючи до уваги те, що судом вжито всі залежні від нього та доступні заходи для належного повідомлення учасників справи про розгляд судової справи, суд дійшов висновку, що сторони були належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі та про можливість здійснити розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач у встановлений строк відзиву на позов не надав, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами.

Згідно з частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Таким чином, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано, під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

Статтею 248 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Проте, вихід за межі встановленого ст. 248 ГПК України строку був обумовлений виключними загальновідомими обставинами, пов`язаними із триваючою військовою агресією Російської федерації на територію України.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України з 24 лютого 2022 року введено в Україні воєнний стан. На даний час Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Необхідно зазначити, що господарський суд Донецької області знаходиться на території Харківської територіальної громади, яка з першого дня військової агресії перебуває під постійними ворожими обстрілами, які становлять загрозу життю та здоров`ю всіх учасників судового процесу. Окрім того, ворогом неодноразово вчинялися дії, спрямовані на руйнування об`єктів критичної інфраструктури регіону, що, зокрема, спричиняло тривале знеструмлення електричних мереж та вихід з ладу систем зв`язку та Інтернету.

Такі обставини істотно уповільнили роботу суду, як щодо організаційно-технічного забезпечення судового процесу, так і щодо безпосереднього розгляду справи.

Таким чином, суд вирішує справу в розумні строки з урахуванням вищевикладених обставин.

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

18.02.2021 між Національним університетом "Львівська політехніка" (Довіритель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АС-Медіа" (змінено найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро Прес Дистрибьюшн") (далі - Повірений) укладено Договір доручення щодо передплати періодичних видань № 79 (далі - Договір), відповідно до умов якого Довіритель доручає, а Повірений бере на себе зобов`язання від імені та за рахунок Довірителя оформити передплату періодичних видань на 2021 рік. Замовлення Довірителя, рахунки Повіреного, Акти щодо виконання цього Договору є невід`ємною частиною Договору. Сума Договору становить 36 958,50 грн (розділ 1 Договору).

Пунктом 2.1.1 сторонами погоджено, що Довіритель зобов`язується надати замовлення на періодичні видання (передплату) не пізніше ніж за 30 днів до початку передплатного місяця.

Відповідно до п. 2.2.1 Договору Повірений зобов`язується на виконання доручення щодо організації оформлення замовлення та забезпечення доставки періодичних видань надавати Довірителю такі послуги:

- укладати від свого імені Договори для оформлення та обробки замовлення, доставки періодичних видань та забезпечення розмитнення вантажу на кордоні України. У вартість періодичних видань враховується вартість послуг.

Згідно з п. 2.2.2 Договору факт виконання Договору підтверджується актом.

Відповідно до п. 2.2.4 Договору Повірений зобов`язується організувати доставку замовлень, що були прийняті, використовуючи послуги поштового зв`язку. Безпосередню доставку газет і журналів здійснює поштове відділення, яке обслуговує Довірителя.

Оплата замовлень Довірителем здійснюється в терміни, вказані в п. 2.1.1, на поточний рахунок Повіреного (п. 3.1 Договору).

Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2021 року або до повного виконання зобов`язань кожної з сторін (п. 7.1 Договору).

Згідно з п. 7.2 Договору договір вважається продовженим на наступний річний передплатний період, якщо за 30 днів до закінчення строку його дії немає заперечень від обох сторін. Продовження Договору на наступні періоди відбувається так само.

Відповідно до п. 7.3 Договору будь-які зміни чи доповнення до цього Договору є дійсними, якщо вони підписані з обох сторін та скріплені печатками. Всі додатки та додаткові угоди до цього Договору є невід`ємною частиною цього Договору.

Суд зазначає, що вказаний Договір підписаний сторонами та скріплений їх печатками, що, за умовами цього договору, свідчить про набрання ним чинності.

На виконання умов Договору на підставі Рахунку №СФ-016/01237 від 18.02.2021, в якому зазначено перелік, період, кількість та ціну періодичних видань, позивачем здійснено попередню оплату вартості періодичних видань за Договором № 79 від 18.02.2021 в сумі 36 958,50 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 265 від 23.02.2021.

За твердженнями позивача, відповідач виконав взяті на себе зобов`язання лише частково.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до актів виконаних послуг, підписаних представниками позивача та відповідача, скріплених їх печатками, відповідач виконав зобов`язання за Договором № 79 від 18.02.2021, а саме здійснив замовлення та доставку періодичних видань згідно рахунку № СФ-016/01237 за І-й квартал 2021 року на суму 1 689,49 грн без ПДВ (акт виконаних послуг від 31.03.2021) та за ІІ-й квартал 2021 року на суму 7 740,29 грн без ПДВ (акт виконаних послуг від 30.06.2022).

Як стверджує позивач, відповідач свої зобов`язання з поставки періодичних видань на суму 27 528,72 грн не виконав.

24.12.2021 позивач направив на відповідачу Претензію вих. №68-01-2293 від 24.12.2021 з вимогою сплатити позивачу заборгованість в розмірі 27 526,78 грн у семиденний строк від дати пред`явлення цієї претензії. Направлення претензії підтверджується поштовими фіскальним чеком. Однак, жодної відповіді позивачем не отримано, заборгованість не сплачена.

Зважаючи на невиконання відповідачем зобов`язання за Договором та не повернення позивачу попередньої оплати, позивач звернувся до суду з відповідним позовом про стягнення з відповідача коштів у розмірі 29 806,39 грн, з яких 27 528,72 грн - сума попередньої оплати та 2 277,67 грн - пеня.

Суд зазначає, що сторони спірний договір визначили як договір-доручення.

Згідно ч.1 ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.

Проаналізувавши правовідносини між сторонами, які виникли з Договору доручення щодо передплати періодичних видань №79 від 18.02.2021, за своєю правовою природою є договором поставки, оскільки за наслідками його виконання відповідач передає, а позивач отримує право власності на товар - періодичні видання в асортименті, кількості та за цінами, погодженими сторонами, при цьому, при вчиненні дій по придбанню та передачі таких періодичних видань позивачу відповідач діє від свого імені, а не від імені довірителя, як то передбачають відносини з доручення.

Зі змісту правочину вбачається, що сторони досягли згоди і визначилися між собою за всіма його істотними умовами щодо: предмету договору, об`ємів поставки та ціною товару.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підстави виникнення цивільних прав та обов`язків виникають з договорів та інші правочинів.

Пунктом 3 частини 1 статті 174 Господарського кодексу України встановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 181 ГК України встановлено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 1 статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 статті 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити а нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

За змістом ст. 193 ГК України та ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Згідно з ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, яка кореспондується з ч.1 ст.526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи платіжного доручення № 265 від 23.02.2021 на суму 36 958,50 грн, позивач на виконання умов Договору здійснив перерахування відповідачеві попередньої оплати вартості періодичних видань у розмірі 100% суми Договору.

Відповідачем виконано зобов`язання за Договором лише частково, а саме поставлено періодичні видання за І-й та ІІ-й квартали 2021 року на загальну суму 9 429,78 грн, що підтверджується актами виконаних послуг від 31.03.2021 та від 30.06.2021.

Доказів поставки позивачу решти оплачених періодичних видань чи повернення позивачу суми сплаченої ним попередньої оплати матеріали справи не містять.

Частиною 2 статті 693 Цивільного кодексу України визначено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Суд зазначає, що Договір № 79 від 18.02.2021 не містить строку виконання відповідачем зобов`язань з поставки товару - періодичних видань.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

24.12.2021 позивач направив на юридичну адресу відповідача Претензію вих. №68-01-2293 від 24.12.2021 з вимогою сплатити позивачу заборгованість в розмірі 27 526,78 грн у семиденний строк від дати пред`явлення цієї претензії. Направлення претензії підтверджується поштовими фіскальним чеком.

Позивачем до матеріалів справи не надано доказів вручення відповідачу вказаного листа або повернення листа без вручення адресату.

З урахуванням нормативів, які передбачені Нормативами і нормативними строками пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України № 958 від 28.11.2013, вказаний лист мав бути вручений відповідачу 31.12.2021.

Отже, відповідач протягом 7 днів з дня отримання вказаного листа мав або поставити друковані засоби або повідомити про причини, що перешкоджають виконанню ним своїх зобов`язань та повернуту суму попередньої оплати.

Таким чином, прострочення виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо повернення попередньої оплати розпочалось з 07.01.2022.

Суд зазначає, що умовою застосування статті 693 ЦК України є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки є виключно правом покупця, а не продавця.

За наведених вище обставин, судом встановлено, що відповідач з 07.01.2022 порушив свої зобов`язання за Договором, не здійснив поставку періодичних видань та не здійснив повернення суми попередньої оплати в розмірі 27 528,72грн , тобто не виконав свої зобов`язання належним чином, внаслідок чого у позивача виникло право вимагати повернення суми попередньої оплати в розмірі 27 528,72 грн.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що в матеріалах справи відсутні, а відповідачем, в порушення статей 73, 74 ГПК України, не надані докази виконання ним у повному обсязі зобов`язань за спірним договором, або неможливості їх виконання, а також відсутні докази повернення позивачу попередньої оплати, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення попередньої оплати в сумі 27 528,72 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Як вбачається з позовної заяви, позивач також просить стягнути з відповідача пеню в сумі 2 277,67 грн.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 549 ЦК України визначено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Нарахування пені здійснюється лише у випадку прострочення виконання боржником взятих на себе зобов`язань.

Відповідно до п. 4.1 Договору у разі невиконання зобов`язань, визначених Договором, винна сторона зобов`язана сплатити іншій стороні пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє на момент порушення зобов`язань на період, визначеної законодавством.

Однак, суд зазначає, що позивачем в позовній заяві лише вказана загальна заявлена сума пені до стягнення та не наведено, а також не надано окремим документом розрахунку нарахованої пені, з якого б можливо було встановити та перевірити :

- суму, на яку нараховується пеня;

- період, за який нараховано пеню, що дало б можливість перевірити кількість днів прострочення;

- застосовану позивачем облікову ставку НБУ.

Отже, за відсутності розрахунку з зазначенням вказаних даних, суд позбавлений можливості перевірки правильності нарахування пені та заявленої суми до стягнення, а також позбавлений можливості самостійно здійснити перерахунок за необхідності, при цьому повноважень щодо самостійного визначення вказаних даних у суду немає.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені не обґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Пунктом 5 частини 1 статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з п. 2 ч.1 ст.129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до положень ч. 9 ст. 129 ГПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Суд зазначає, що оскільки даний спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, зважаючи на те, що судовий збір сплачено за мінімальною ставкою, суд повністю покладає витрати позивача по оплаті судового збору в загальній сумі 2 481,00 грн на відповідача.

Також, суд повідомляє, що у зв`язку із закінченням знаків поштової оплати (поштових марок) та проведенням відповідних процедур закупівлі, з 22 лютого 2022 року неможливе здійснення відправки вихідної кореспонденції.

Враховуючи викладене, з метою вручення сторонам рішення по справі, суд вважає можливим використати альтернативні способи вручення процесуальних документів учасникам справи, а саме шляхом направлення даного рішення на відомі електронні адреси позивача та відповідача та шляхом публікації оголошення для відповідача на сайті господарського суду Донецької області.

На підставі викладеного, керуючись статями 1-5, 10, 11, 12, 20, 73-80, 86, 129, 165, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Прес Дистрибьюшн" (87555, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Миру, буд. 69, код 34821562) на корить Національного університету "Львівська політехніка" (79013, м. Львів, вул. Степана Бандери, буд. 12, код 02071010) попередню оплату в розмірі 27 528,72 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 481,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 02.11.2022.

Суддя Т. О. Лобода