ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2022 Справа № 904/2328/22
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛОНЗА", м. Дніпро

до Фізичної особи - підприємця Сентюріної Олени Борисівни, м. Кам`янське, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за договором оренди майна в розмірі 216 727, 82 грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Представники: справу розглянуто без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛОНЗА" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи - підприємця Сентюріної Олени Борисівни (далі Відповідач) про стягнення заборгованості за договором суборенди майна в розмірі 216 727, 82 грн., з яких: 124 756, 78 грн. основний борг; 15 959, 63 грн. пеня; 3 085, 45 грн. - 3% річних; 25 640, 63 грн. інфляційні втрати; 47 285,33 грн. неустойка.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виканням відповідачем зобов`язань за договором суборенди приміщення № 151 від 01.10.2020 в частині своєчасної оплати орендних платежів та експлуатаційних витрат.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.08.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників, відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України.

Ухвала суду від 15.08.2022, яка направлялась за адресою місцезнаходження відповідач згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулися до суду з поштовою відміткою "за закінченням терміну зберігання".

За визначенням п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За загальними вимогами п. 91 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2009 № 270 (далі Правила), Інформація про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу надсилається адресату у вигляді смс-повідомлення за номером мобільного телефону, зазначеним на поштовому відправленні, поштовому переказі, а у разі відсутності номера мобільного телефону - шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки бланку повідомлення встановленого зразка.

Рекомендовані поштові відправлення підлягають доставки до дому (п. 92. Правил). Вручення рекомендованих листів з позначкою "Судова повістка" в об`єкті поштового зв`язку не передбачено (п. 102 Правил).

У разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин, рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення (п. 116 Правил).

Здійснення зберігання рекомендованих листів із позначкою Судова повістка, які не вручені під час доставки до дому із причин відсутності адресата, Правилами не передбачено, а отже, повернення такого повідомлення із зазначенням причини неврученнязакінчення встановленого строку зберігання, суперечить вимогам Правил, та фактично відповідає причині повернення у зв`язку з відсутністю адресата.

Аналізуючи зазначені вище положення Правил надання послуг поштового зв`язку, слід дійти висновку, що повернення судового рішення із проставленням у поштовому повідомленні відмітки про закінчення строку зберігання поштового відправлення, є підтвердженням відсутності особи адресата за адресою, а отже, день проставлення такої відмітки в поштовому повідомленні, слід вважати днем вручення судового рішення в порядку п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України.

З урахуванням вищенаведених обставин, суд дійшов висновку щодо належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи.

Ухвалою суду від 17.10.2022 року Позивачу запропоновано надати письмові пояснення щодо визначення місячного розміру орендної плати із серпня 2021 до лютого 2022 із зазначенням конкретних пунктів договору чи додаткової угоди, а також, пояснення стосовно виконання відповідачем умов п. 4.1 договору і зарахування гарантійного платежу в рахунок погашення договірних зобов`язань.

26.10.2022 року позивач подав відповідні письмові пояснення, за змістом яких зазначив, що сторонами погоджено, що суборендар за користування приміщенням орендну плату в розмірі 350,00 грн. з ПДВ за один метр квадратний приміщення в місяць. Як зазначає позивач, враховуючи звернення відповідача про погіршення фінансового стану, орендодавець зменшив із серпня 2021 по лютий 2022 розмір орендної плати до 210,00 грн. з ПДВ за один метр квадратний приміщення в місяць. Таким чином, загальний розмір місячної орендної плати в спірному періоді склав 15 120,00 грн. (72 м2 х 210,00грн.). Крім того, Позивач запевнив, що забезпечувальний платіж за договором суборенди приміщення № 151 від 01.10.2020 Відповідачем не сплачувався, в підтвердження чого надав бухгалтерську довідку №21-10/2022-1 від 21.10.2022.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.10.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "АЛОНЗА" (далі орендодавцем, позивачем) та Фізичною особою - підприємцем Сентюріною Оленою Борисівною (далі суборендарем, відповідачем) укладено договір суборенди приміщення №151.

Відповідно до пункту 1.1. договору, орендодавець передає суборендареві в тимчасове платне користування приміщення №151 площею 72,00 м.кв. на 1 поверсі в приміщенні Центру, що розташований за адресою м. Дніпро, вул. Боброва, буд. 1.

Пунктом 1.2 договору, визначено, що орендар використовує Центр та має право здавати приміщення Центру в суборенду на підставі договору оренди б/н від 28.04.2020.

Приміщення є предметом іпотечного договору №10 від 06.03.2014, який укладений між Акціонерним товариством Комерційний Банк ПриватБанк та Національним банком України (пункт 1.3 договору).

Згідно з п. 1.5 договору, суборендар використовує приміщення виключно для організації та здійснення в ньому комерційної діяльності відповідно до Додатку №2, який є невід`ємною частиною даного договору.

Приміщення передається орендодавцем суборендарю в оренду на строк до 28 лютого 2021 року (пункт 2.2. договору).

Згідно з пунктом 3.1 договору, суборендар зобов`язаний сплачувати орендодавцю за користування приміщенням орендну плату в розмірі 350,00 грн. з ПДВ за один метр квадратний приміщення в місяць.

В період з 01.01.2020 по 31.10.2020 розмір орендної плати складає 26 960,00 грн. з ПДВ за все приміщення в місяць (пункт 3.1.1 договору).

Пунктом 3.2 договору сторони визначили, що орендна плата підлягає безумовній щорічній індексації. Орендодавець в січні кожного року оренди виконує індексацію орендної плати у відповідності з офіційно встановленим індексом інфляції за попередній календарний рік, але не менше ніж на 10 відсотків, і виставляє рахунки на оплату орендної плати в новому розмірі. Зміна розміру орендної плати в такому випадку не потребує підписання сторонами додаткової угоди до договору.

Пунктом 3.4. договору визначено, що датою початку нарахування орендної плати є дата підписання сторонами акту приймання-передачі приміщення, який повинен бути підписаний в строк не пізніш ніж через 7 днів з дати підписання даного договору.

Відповідно до п. 3.6 договору, суборендар зобов`язаний здійснювати оплату орендної плати шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок орендодавця не пізніше 10 числа місяця за який здійснюється оплата. Неотримання від орендодавця рахунку для здійснення оплати не є підставою для несплати або затриманні оплати орендної плати суборендарем.

Пунктом 3.11 договору сторони узгодили, що експлуатаційних витрати в орендну плату не входять.

Суборендар зобов`язується здійснювати оплату експлуатаційних витрат не пізніше 10 числа місяця, за який здійснюється оплата. Неотримання від орендодавця рахунку для здійснення оплати не є підставою для несплати або затримання оплати експлуатаційних витрат (пункт 3.12 договору).

Згідно з п. 11.1 договору, у випадку припинення дії даного договору в разі спливу строку оренди, або при достроковому розірванні договору сторонами, суборендар зобов`язаний в строк не пізніше дати закінчення строку оренди, або протягом 5 днів з дати дострокового розірвання договору, здійснити оплату всіх платежів, які підлягають оплаті відповідно до умов даного договору.

У випадку припинення дії даного договору у випадку спливу строку оренди або дострокового розірвання договору, суборендар зобов`язаний здійснити наступні дії: в тому числі, не пізніше дати закінчення строку оренди, або протягом 5 календарних днів з дати дострокового розірвання договору, залежно від того, яка із зазначених подій відбулася раніше, повернути орендодавцю приміщення в стані, в якому приміщення було передано суборендарю відповідно до акту приймання-передачі з урахуванням природного зносу за період експлуатації. Приміщення має бути прибрано та в ньому не повинно знаходитися будь-яке обладнання або інше майно суборендаря. У випадку, якщо для виконання вимог даного пункту потрібні які-небудь ремонтні, прибиральні або інші роботи, суборендар проведе відповідні роботи за свій рахунок до дати повернення приміщення. Повернення приміщення здійснюється по акту приймання-передачі, в якому детально повинен бути описаний стан приміщення, яке повертається орендодавцю (пункт 11.2.1 договору).

Відповідно до п. 10.1 договору, договір набирає сили з моменту його підписання сторонами.

Даний договір припиняє свою дію в день спливу строку оренди, зазначеного в п. 2.2. даного договору, якщо він не був достроково розірваним сторонами відповідно до п. 10.2.2. 10.2.5 даного договору (пункт 10.2.1 договору).

Сторонами підписано додатки до договору суборенди приміщення № 151 від 01.10.2020, а саме: додаток №1 План реалізації місць, додаток №2, додаток №3 Порядок розрахунків та оплати експлуатаційних платежів, додаток №4 Правила продажі та внутрішнього розпорядку торгового центу Приозерний, додаток №5 Умови припинення постачання теплової енергії.

Згідно з додатком №3 Порядок розрахунків та оплати експлуатаційних платежів до договору, сторонами визначено перелік експлуатаційних витрат на експлуатацію нерухомого приміщення, інженерних шляхів та механізмів за даним договором та погоджено, що вартості експлуатаційних витрат за 1 м2 в місяць складає 100,00 грн. з ПДВ з моменту підписання акту приймання-передачі приміщення та до закінчення строку дії договору.

На виконання умов договору позивач передав відповідачу вищезазначене приміщення в суборенду, що підтверджується підписаним сторонами актом приймання передачі нежитлового приміщення до договору суборенди приміщення №151 від 01.10.2020 (а.с.75).

31.12.2020 року сторонами підписано додаткову угоду до договору суборенди приміщення №151 від 01.10.2020, якою доповнено пункт 3.1. договору, підпунктом 3.1.4. в наступній редакції: з 01.01.2021 до 31.01.2021 розмір орендної плати складає 3 380,65грн. з ПДВ в цілому за все приміщення за місяць.

Пункт 1 додатку 3 договору, доповнили п.п. 1.1. в наступній редакції: з 01.01.2021 до 31.01.2021 розмір експлуатаційних витрат складає 4 436,13 грн. з ПДВ в цілому за все приміщення за місяць.

Пункт 3.1. договору, доповнено п.п. 3.1.5. в наступній редакції: з 01.02.2021 до 28.02.2021 розмір орендної плати складає 1 160,00 грн. з ПДВ в цілому за все приміщення за місяць

Пункт 1 додатку 3 договору, доповнили п.п. 1.2. в наступній редакції: з 01.02.2021 до 28.02.2021 розмір експлуатаційних витрат складає 2 160,00 грн. з ПДВ в цілому за все приміщення за місяць.

Винесено зміни до п. 2.2 договору, та викладено його в наступній в редакції: Приміщення передається орендодавцем суборендарю в оренду на строк до 28.02.2022 року.

Пункт 3.1. договору доповнили п.п. 3.1.6 в наступній редакції: з 01.03.2021 до 31.03.2021 розмір орендної плати складає 4 120,00 грн. з ПДВ в цілому за все приміщення за місяць

Пункт 1 додатку 3 договору доповнили п.п. 1.3. в наступній редакції: з 01.03.2021 по 31.03.2021 розмір експлуатаційних витрат складає 2 200,00 грн. з ПДВ в цілому за все приміщення за місяць.

Пункт 3.1. договору доповнили п.п.3.1.7. в наступній редакції: з 01.04.2021 до 30.04.2021 розмір орендної плати складає 15 120,00грн. з ПДВ в цілому за все приміщення за місяць

Пункт 3.1. договору доповнили п.п. 3.1.8. в наступній редакції: з 01.05.2021 до 31.05.2021 розмір орендної плати складає 2 880,00 грн. з ПДВ в цілому за все приміщення за місяць.

Як зазначає позивача, в період дії договору відповідач систематично порушував зобов`язання щодо своєчасного та повного внесення орендних платежів, у в`язку чим за період з серпня 2021 по лютий 2022 в останнього виникла заборгованість.

29.03.2022 орендодавцем на адресу суборендаря в порядку ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України направлено вимогу вих. №29-03/2022-1, згідно якої орендодавець вимагав від суборендаря здійснити погашення заборгованості за договором та сплати штрафні санкції.

14.04.2022 представниками позивача звільнено орендоване приміщення №151 від майна суборендаря та переміщено майно на склад, що підтверджується комісійним актом №1 звільнення орендованого приміщення №151 від 14.04.2022 (а.с. 76) та опис №1 до вказаного акту (а.с.77).

Як убачається з матеріалів справи, Відповідач звернувся до Позивача з нотаріально посвідченою заявою про передання Фізичній особі підприємцю Брядовому О.О. залишеного в орендованому приміщенні майна, яке передавалось останнім на користь відповідача з метою реалізації (а.с. 65)

01.07.2022 року майно передано Фізичній особі підприємцю Брядовому О.О. на підставі переліку вказаного в заяві Відповідача, що підтверджується актом приймання передачі товарної продукції від 01.07.2022.

Також, 01.07.2022 між Фізичною особою підприємцем Брядовим О.О. (далі Новий кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АЛОНЗА" (далі Первісний кредитор) укладено договір №0107/22-1 про відступлення права вимоги.

Згідно з п. 1.1 договору, первісний кредитор передав новому кредиторові, а новий кредитор прийняв право вимоги, що належить первісному кредиторові, і став кредитором боржника у частині невиконаних грошових зобов`язань за договором суборенди приміщення №151 від 01.10.2020 (далі основний договір), укладений між первісним кредитором та Фізичною особою підприємцем Сентюріною Оленою Борисівною.

За цим договором новий кредитор одержав право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання наступних зобов`язань за основним договором, в загальному розмірі 20 000,00 грн., яка складається з:

- заборгованість з виплати орендної плати за грудня 2021 (за період з 01.12.2021 року по 31.12.2021 року) у розмірі 15 120,00 грн.;

- частина заборгованості з виплати експлуатаційних платежів за грудень 2021 року, в розмірі 4 880,00 грн.

Відповідно до п. 2.1 договору, за відступлення права вимоги за цим договором новий кредитор сплачує первісному кредитору винагороду в розмірі 20 000,00 грн. шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок первісного кредитора.

На виконання умов договору №0107/22-1 про відступлення права вимоги від 01.07.2022 Фізичною особою підприємцем Брядовим О.О. сплачено первісному кредитору винагороду в розмірі 20 000,00 грн., що підтверджується квитанцією №ПН755 від 01.07.2022.

В підтвердження належного виконання договору ТОВ "АЛОНЗА" передало Фізичній особі підприємцю Брядовому О.О. документи в підтвердження права вимоги до відповідач (а.с. 69).

Звертаючись з даним позовом до суду Позивач стверджує, що з урахуванням часткової оплати боргу та відступлення права вимоги щодо частини заборгованості за грудень 2021 року, залишок боргу Відповідача перед Позивачем з оплати орендних платежів та експлуатаційних витрат за період з серпня 2021 по лютий 2022 складає суму в розмірі 124 756,78 грн., з яких: заборгованість з орендної плати - 79 236,78 грн., експлуатаційні витрати - 45 520,00 грн. (а.с. 72)

Відповідно до частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно статті 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина перша статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно вимог статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що у якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, невиконання зобов`язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, є порушенням зобов`язання.

Станом на час вирішення спору в суді, відповідач заборгованість зі сплати орендних платежів та експлуатаційних витрат не погасив, доказів суду не надано.

Таким чином, заявлені позовні вимоги щодо стягнення основної заборгованості в розмірі 124 756,78 грн. в тому числі заборгованості з орендної плати в розмірі 79 236,78 грн. та експлуатаційних витрат в розмірі 45 520,00 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Частиною 4 статті 284 Господарського кодексу України, передбачено, що строк договору оренди визначається за погодженням сторін.

Відповідно до ч.ч. 2,4 статті 291 Господарського кодексу України, договір оренди припиняється у разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено. Правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України.

Частиною 1 статті 785 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Аналіз частини 1 статті 283 ГК України та частини 1 статті 785 ЦК України дозволяє дійти висновку, що договір найму (оренди) зумовлює право наймача (орендаря) користуватися орендованим майном впродовж строку дії договору із сплатою наймодавцю (орендодавцю) орендної плати, погодженої умовами договору оренди. Припинення договору найму зумовлює обов`язок наймача негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Матеріали справи свідчать, що укладений сторонами договір оренди припинився 28.02.2022 року із закінченням строку його дії.

Згідно з нормами ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України, якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

На підставі наведеної норми матеріального закону, позивачем здійснено розрахунок неустойки за прострочення повернення орендованого майна, яка визначена за період з 01.03.2022 по 13.04.2022 (по день звільнення приміщення від майна суборендаря), і розмір якої становить 47 285,33 грн.

Судом здійснено перевірку наданого розрахунку та встановлено, що при здійсненні підрахунку, позивач невірно визначив розмір плати за користування майном (орендної плати), як бази для нарахування санкції передбаченої ч. 2 ст. 785 ЦК України.

Так, з урахуванням розміру місячного орендного платежу в сумі 15120,00 грн. з ПДВ, для цілей нарахування неустойки, подвійний розмір плати за користування річчю складатиме 12 096,00 грн. без ПДВ, а отже, за період прострочення повернення орендованого майна (з 01.03.2022 по 13.04.2022), який становить 44 дні, розмір неустойки становить суму 35 481,60 грн. (12 096,00 х 2 /30 х 44= 35 481,60).

При цьому, суд зазначає, що відповідно до пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України, при розрахунку розміру неустойки згідно з частиною другою статті 785 ЦК України за неповернення майна з оренди після припинення дії договору найму, не включається податок на додану вартість, який мав би сплачуватися орендарем орендодавцю у випадку правомірного користування майном (висновок викладено в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2020 у справі № 916/1319/19).

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі у вигляд обов`язку сплатити неустойку.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

За своєю правовою природою, неустойка (пеня, штраф) є видом забезпечення виконання зобов`язання.

Пунктом 9.1.1 договору, визначено, що суборендар сплачує наступні штрафні санкції за невиконання або неналежне виконання зобов`язань, передбачених пунктом 7.3.1 встановленого договору пеню у розмірі 1% від суми прострочених платежів за кожний день прострочення до тих пір, поки відповідне зобов`язання не буде виконаним повністю.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону).

Отже, з урахуванням вищезазначених вимог Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", розмір пені обмежується подвійною обліковою ставкою.

Враховуючи вищевказані норми, позивачем здійснено розрахунок пені за загальний період прострочення сплати орендних платежів та експлуатаційних витрат з 11.08.2021 по 09.08.2022 (за кожен місяць окремо з урахуванням часткової оплати), розмір якої склав суму 15 959,63 грн.

Судом здійснено перевірку наданого позивачем розрахунку пені та встановлено, що розрахунок пені здійснено арифметично не правильно.

За підрахунками суду, за визначений позивачем період розмір відповідних нарахувань становить суму 15 853,49 грн.

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем складено розрахунок 3% річних за період з 11.08.2021 по 09.08.2022 (за кожен місяць окремо урахуванням часткової оплати), розмір яких склав суму 3 085,45 грн., а також, здійснено розрахунок інфляційних втрат за період з вересня 2021 по червень 2022 у розмірі 25 640,63грн.

Судом здійснено перевірку наданого позивачем розрахунку відсотків річних та інфляційних втрат та встановлено, що відповідні нарахування проведено арифметично правильно.

Таким чином, неналежне виконання відповідачем зобов`язання за договором є підставою для стягнення на користь позивача основної заборгованості в розмірі 124 756,78 грн., пені в розмірі 15 853,49 грн., неустойки в розмірі 35 481,60 грн., 3% річних у розмірі 3 085,45 грн., інфляційних втрат в розмірі 25 640,63 грн. В решті позовних вимог слід відмовити.

У складі судових витрат позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 10 500,00 грн.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

В обґрунтування суми витрат на правову допомогу в розмірі 10 500,00 грн., позивачем подано до матеріалів справи договір №081121-1 про надання правової допомоги від 8 листопада 2021 та додаткову угоду № 1 від 01.06.2022 до нього, акт №6 приймання передачі наданих послуг від 15.08.2022, рахунок №6-АЛ від 15.08.2022, акт №7 приймання передачі наданих послуг від 29.08.2022, рахунок №7-АЛ від 29.08.2022, платіжне доручення №2427 від 18.08.22 про сплату послуг адвоката на суму 13 150,00 грн., свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю серія ДП №3296 від 27.02.2017 видане Дорошенко С.О., ордер серії АЕ №1147172 від 09.08.2022.

Оцінюючи зазначені докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем доведено розмір витрат на професійну правничу допомогу, які він сплатив у зв`язку з розглядом даної справи.

В силу приписів ч. 5, 6 ст.126 ГПК України, сторона може заявити клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу в разі неспівмірності відповідних витрат. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач жодних заперечень стосовно розміру заявленої до стягнення суми витрат на оплату правничої допомоги адвоката не надав, у зв`язку із чим, суд дійшов висновку, що сума відповідних витрат підлягає розподілу в заявленому розмірі.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору та витрати на правничу допомогу покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись статями 73-79, 86, 91, 126, 129, 165, 233, 238, 240, 241 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Сентюріної Олени Борисівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛОНЗА" (49126, м. Дніпро, проспект Праці, буд. 2Т, ) 124 756,78 грн. основного боргу, 15 853,49 грн. пені, 35 481,60 грн. неустойки, 3 085,45 грн. три проценти річних. 25 640,63 грн. інфляційних втрат, 3072,27 грн. витрат зі сплати судового збору, 9 922,99 грн. витрат на професійну правничу допомогу, про що видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Ліпинський