РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.10.2022Справа № 910/5993/22

Господарський суд міста Києва у складі: головуючого - судді Лиськова М.О.,

при секретарі судового засідання Петрук Б.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС"

вул. Новокостянтинівська,13/10 офіс 201, м. Київ, 04080

до Державного підприємства "Завод 410 ЦА"

пр-т. Повітрофлотський, буд. 94, м. Київ, 03151

за участі третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні

відповідача - Державний концерн "УКРОБОРОНПРОМ"

04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 19

про стягнення 8 452 099,41 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Державного підприємства "ЗАВОД 410 ЦА" (далі-відповідач) про стягнення 8 452 099,41 грн. заборгованості за Договором постачання природного газу від 28.12.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.07.2022 відкрито провадження у справі №910/5993/22, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 07.09.2022.

04.08.2022 позивачем подано клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

19.08.2022 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в котрому проти задоволення позовних вимог заперечує в частині стягнення штрафних санкцій у розмірі 756 577,81 грн. пені та просить суд зменшити розмір пені до 10%.

08.06.2022 позивачем подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Протокольною ухвалою суду від 07.09.202 судом відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 05.10.2022 та залучено до участі у справі третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

04.10.2022 від третьої особи надійшли пояснення по справі.

Протокольною ухвалою суду від 05.10.2022 судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.10.2022.

26.10.2022 в судове засідання з`явилися представники позивача, відповідача та представник третьої особи. Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача та представник третьої особи проти задоволення позовних вимог заперечили.

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи у судовому засіданні 26.10.2022 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

28.12.2021 між Державним підприємством «ЗАВОД 410 ЦА» (надалі - Відповідач, ДП «ЗАВОД 410 ЦА» або Споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР ГАЗ РЕСУРС» (надалі - Позивач, ТОВ «УКР ГАЗ РЕСУРС» або Постачальник) укладено Договір про постачання природного газу № СТО-9/21 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. вказаного Договору, за результатами конкурсу (ідентифікатор закупівлі № UA-2021-11-30-16485881) та на підставі умов укладених між Сторонами додаткової угоди до Договору за формою визначеною у Додатку № 1 до цього Договору (далі окремо - Додаткова угода), за результатами аукціонів (відборів).

Постачальник зобов`язується поставити Споживачу в період з 01.01.2022р. по 31.12.2022 р. природний газ (далі - газ, код предмета закупівлі за ДК 021:20-6) у необхідних для Споживача об`ємах (обсягах), а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити Постачальнику ціну газу у розмірі, строки та порядку, що визначені умовами Договору та відповідної Додаткової угоди.

Пунктом 2.2. Договору, Постачальник зобов`язується поставити Споживачу газ в обсязі до 1910 тис. куб. метрів.

У відповідності до п. 2.4. Договору, обсяги газу, що визначені в п. 2.2. цього Договору, є плановими та можуть змінюватись Сторонами шляхом щоденного коригування впродовж поточного газового місяця за наявності «Заявки на коригування планових розподілів обсягів постачання природного газу», яку Споживач надає Постачальнику до 17:00 годин дня, в якому відбувається коригування. Зміна обсягів замовленої потужності може здійснюватися за допомогою щоденного коригування впродовж поточного газового місяця шляхом подання Постачальнику заявки до 13:00 години дня, що передує дню щодо якого відбувається коригування.

Згідно п. 2.6. Договору, сторони погодили допустиме відхилення планового щоденного обсягу газу у розмірі 5 % у відповідному газовому місяці (місяць поставки газу).

Пунктом 2.12. цього Договору визначено, що приймання-передача газу, поставленого Постачальником та прийнятого Споживачем у звітному місяці, оформлюється шляхом підписання Сторонами щомісячних Актів приймання-передачі газу і розрахунку вартості перевищень потужності та відхилення фактичних обсягів спожитого газу над замовленим обсягом. Ці акти є підставою для остаточних розрахунків між Сторонами.

Акти приймання-передачі газу, Розрахунок вартості перевищень потужності та відхилень фактичних обсягів спожитого газу над замовленим обсягом, рахунок за поставлений газ складаються Постачальником, підписуються і направляються Споживачу до 12 (дванадцятого) числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Протягом трьох робочих днів з дня отримання проєкту Акта та Розрахунку вартості перевищень потужності та відхилень фактичних обсягів спожитого газу над замовленим обсягом від Постачальника Споживач зобов`язаний підписати Акт приймання-передачі газу та Розрахунок або надати Постачальникові обґрунтовані зауваження.

Підписані Акти приймання-передачі газу Споживач зобов`язаний направити на адресу Постачальника протягом 3 (трьох) днів з дня їхнього підписання. (п. 2.13. Договору).

Ціна природного газу та порядок її зміни визначено у Розділі 3 Договору.

Відповідно до п.3.1. Договору, ціна за 1 000,0 (одну тисячу) кубічних метрів газу на окремий розрахунковий період (окремий місяць) без урахування небалансів формується відповідно до результатів конкурсу (аукціону) (ідентифікатор закупівлі № UA-2021-11-30-16485881) та фіксується у кожній окремій Додатковій угоді до Договору.

Пунктом п. 3.2. цього Договору визначено, що загальна ціна газу за цим Договором визначається відповідно до всіх укладених Додаткових угод і підписаних Актів приймання-передачі газу.

Ціна газу включає в себе всі витрати Постачальника, пов`язані з передачею газу до місця призначення, всі податки, збори та інші обов`язкові платежі, що сплачуються Постачальником, а також всі інші витрати Постачальника, пов`язані з виконанням цього Договору (п. 3.3. Договору).

Згідно п. 3.4. Договору, фактична ціна газу за результатами споживання і з урахуванням балансування у кожному окремому місяці протягом 2022 року за цим Договором фіксується у відповідному Акті приймання-передачі газу.

Відповідно до п. 3.5 Договору, ціна газопостачання кожного відповідного місяця (розрахунковий період) фіксується у Додатковій угоді до цього Договору.

На підставі п. 4.1. Договору, оплата замовлених обсягів газу за Договором здійснюється Споживачем на підставі наданих Постачальником щомісячних рахунків наступним чином:

п. 4.1.1. 50% сплачується до 15-го числа (включно) місяця поставки газу за замовлений обсяг на місяць.

п. 4.1.2. Остаточний розрахунок проводиться до 20-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання газу (за фактом) за фактично спожитий обсяг за попередній місяць.

У відповідності до п. 4.6. Договору, у разі виникнення у Споживача заборгованості з оплати вартості газу, Постачальник має право грошові кошти, отримані від Споживача за газ в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення наявної заборгованості Споживача відповідно до черговості її виникнення.

Наявною забороною стає з наступного дня після закінчення встановленого цим Договором строку оплати. У разі прострочення платежу, який повинен був відбутись згідно з:

п. 4.1.1. до 15 числа (включно) - заборгованість виникає з 16 числа.

п. 4.1.2. до 20 числа (включно) - заборгованість виникає з 21 числа.

У разі несвоєчасного надання Постачальником актів, Розрахунку вартості перевищень потужності та відхилень фактичних обсягів спожитого газу над замовленим обсягом, рахунок за поставлений газ та рахунків - платіж відбувається протягом 10 (десяти) днів з моменту фактичного надання. У такому разі заборгованість виникає на одинадцятий день після отримання оригінальних вищевказаних документів.

Розділом 5 Договору визначено права та обов`язки Сторін.

Так, у відповідності до п. 5.1. Договору, Споживач має право: 5.1.1. отримувати газ в обсягах та на умовах, визначених Договором; 5.1.4. вільно обирати постачальника та розірвати або призупинити дію цього Договору у встановленому законом та цим Договором порядку; 5.1.8. отримувати від Постачальника довідку про відсутність будь-якої простроченої заборгованості та/або акт звіряння взаємних розрахунків за першою вимогою Споживача.

Пунктом 5.2. Договору, Споживач зобов`язується: 5.2.1 оплачувати Постачальнику ціну газу на умовах, передбачених Договором та Додатковими угодами.

У відповідності до п. 5.3. Договору, Постачальник має право: 5.3.1. отримувати від Споживача оплату поставленого газу в порядку та у строки, визначені цим Договором та Додатковими угодами; 5.3.2. отримувати від Споживача повну і достовірну інформацію щодо режимів споживання газу; 5.3.7. мати інші права, передбачені Договором та нормативно-правовими актами.

Пунктом 5.4. Договору, Постачальник зобов`язується: 5.4.1. забезпечувати постачання газу на умовах та в обсягах, визначених Договором, за умови дотримання Споживачем дисципліни відбору газу та розрахунків за його постачання; 5.4.3. на умовах визначених цим Договором та чинним законодавством надавати Споживачу Акти приймання-передачі газу, Розрахунок вартості перевищень потужності та відхилень фактичних обсягів спожитого газу над замовленим обсягом, рахунок за поставлений газ та рахунки на оплату за поставлений газ до 12 числа (включно) кожного наступного за звітним періодом місяця; 5.4.12. виконувати інші обов`язки, які покладені на Постачальника, згідно з чинним законодавством України.

Згідно до п. 6.1. Договору, за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність згідно з Договором і чинним законодавством України.

У відповідності до п. 10.1. Договору, цей Договір набирає чинності з моменту підписання його обома Сторонами, вводиться в дію з дати укладення першої Додаткової угоди до Договору у відповідному розрахунковому періоді та діє в частині постачання газу протягом строку, вказаного в Додатковій угоді, але в будь-якому випадку до 31.12.2022 року, а в частині проведення розрахунків - до повного їхнього здійснення.

Відповідно до Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496, Договір вважається призупиненим в частині зобов`язань з постачання газу протягом строку, в якій не діє Додаткова угода до Договору, та з дати, з якої постачання газу Споживачеві буде здійснювати новий/інший постачальник, до вступу в дію іншої Додаткової угоди до цього Договору про постачання газу у відповідному розрахунковому періоді.

Пунктом 10.7. Договору, сторони зобов`язуються протягом п`ятьох робочих днів інформувати одна одну про всі обставини, що загрожують або роблять неможливим виконання зобов`язань за цим Договором та в подальшому погоджувати заходи з усунення таких обставин.

29.12.2021р. між Сторонами укладена Додаткова угода № 1 до Договору про постачання природного газу № СТО-9/21 від 28.12.2021р., якою Сторони дійшли згоди про наступне:

1. На виконання умов п.3.1. Договору, Сторони погодили встановити ціну газу на розрахунок період з 01.01.2022 року по 31.01.2022 року в наступному розмірі:

Ціна за 1 000,0 (одну тисячу) кубічних метрів газу для власних потреб за Договором складає 50 990,09 грн (п`ятдесят тисяч дев`ятсот дев`яносто грн. 09 коп.) без ПДВ, окрім того додатковий тариф на замовлену потужність на внутрішніх точках виходу з ГТС України, який відповідно до постанови НКРЕКП від 24.12.2019 №3013 (зі змінами) становить 136,58 грн. (сто тридцять шість гривень 58 коп.) за 1 000,0 кубічних метрів на добу без урахування податку на додану вартість. Загальна ціна 1 000, 0 (однієї тисячі) кубічних метрів газу для власних потреб складає 51 126,67 грн. (п`ятдесят одна тисяча сто двадцять шість грн. 67коп.), окрім того ПДВ 20% - 10 225,33 грн. (десять тисяч двісті двадцять п`ять грн. 33 коп.), разом за 1 000, 0 кубічних метрів газу на власні потреби - 61 352,00 грн. (шістдесят одна тисяча триста п`ятдесят дві грн. 00 коп.) з урахуванням ПДВ, але без урахування можливих небалансів газу.

2. В усьому іншому, що не передбачено даною Додатковою угодою, Сторони керуються умовами Договору.

3. Ця Додаткова угода набуває чинності з 01.01.2022 року і діє до 31.01.2022 року, а в частині проведення розрахунків - до повного їхнього здійснення.

25.01.2022р. між Сторонами укладена Додаткова угода № 2 до Договору про постачання природного газу № СТО-9/21 від 28.12.2021р., якою Сторони дійшли згоди про наступне:

1. На виконання умов п.3.1. Договору, Сторони погодили встановити ціну газу на розрахунок період з 01.02.2022 року по 28.02.2022 року в наступному розмірі: Ціна за 1 000,0 (одну тисячу) кубічних метрів газу для власних потреб за Договором складає 31 946,75 грн (тридцять одна тисяч дев`ятсот сорок шість грн. 75коп.) без ПДВ, окрім того додатковий тариф на замовлену потужність на внутрішніх точках виходу з ГТС України, який відповідно до постанови НКРЕКП від 24.12.2019 №3013 (зі змінами) становить 136,58 грн (сто тридцять шість гривень 58 коп.) за 1 000,0 кубічних метрів на добу без урахування податку на додану вартість. Загальна ціна 1 000, 0 (однієї тисячі) кубічних метрів газу для власних потреб складає 32 083,33 грн. (тридцять дві тисячі вісімдесят три грн. 33 коп.), окрім того ПДВ 20% - 6 416,67грн (шість тисяч чотириста шістнадцять грн. 67коп.), разом за 1 000, 0 кубічних метрів газу на власні потреби - 38 500, 00грн. (тридцять вісім тисяч п`ятсот грн. 00 коп.) з урахуванням ПДВ, але без урахування можливих небалансів газу».

2. В усьому іншому, що не передбачено даною Додатковою угодою, Сторони керуються умовами Договору.

3. Ця Додаткова угода набуває чинності з 01.02.2022 року і діє до 28.02.2022 року, а в частині проведення розрахунків - до повного їхнього здійснення.

За твердженням Позивача, проти котрих не заперечує Відповідач, свої зобов`язання за Договором про постачання природного газу № СТО-9/21 від 28.12.2021р. Позивач виконав у повному обсязі, у свою ж чергу, Відповідач не виконав свої зобов`язання з повної оплати вартості поставленого природного газу, чим порушив умови Договору.

Загальна сума основної заборгованості за природний газ ДП «ЗАВОД 410 ЦА» перед ТОВ «УКР ГАЗ РЕСУРС» на дату подачі позову складає 7 695 521,80 грн., що підтверджується наступним.

Позивачем, згідно рахунку на оплату №239 від 31.01.2022р. у січні 2022р. було поставлено Відповідачу 91,235000 тис.м.3 природного газу за ціною 50 990,09 грн. без ПДВ, сума без ПДВ 4 652 080,86 грн., ПДВ - 930 416,17 грн., а всього на загальну суму 5 582 497,03 грн., а також направлено Акт приймання-передачі природного газу № УГР00000125 від 31.01.2022р. за січень 2022р. на загальну суму 5 582 497,03 грн.

Крім того, Відповідачу направлено рахунок на оплату №282 від 31.01.2022р. за послуги з компенсації вартості замовленої потужності у січні 2022р. на загальну суму 30 598,48 грн. в т.ч. з ПДВ та Акт надання послуг № 176 від 31.01.2022р. за січень 2022р. на загальну суму 30 598,48 грн.

Рахунок № 239 від 31.01.2022р. на оплату природного газу за січень 2022р. на загальну суму 5 582 497,03 грн. з ПДВ та рахунок № 282 від 31.01.2022р. за послуги з компенсації вартості замовленої потужності у січні 2022р. на загальну суму 30 598,48 грн. в т.ч. з ПДВ Відповідачем - ДП «ЗАВОД 410 ЦА» оплачені не були.

Водночас, Акт приймання-передачі природного газу № УГР00000125 від 31.01.2022р. за січень 2022р. на загальну суму 5 582 497,03 грн. з ПДВ за поставлений природний газ у обсязі 91,235000 тис. куб. м. за ціною 50 990,09 без ПДВ у січні 2022р. та Акт надання послуг № 176 від 31.01.2022р. за послуги з компенсації вартості замовленої потужності у січні 2022р. на загальну суму 30 598,48 грн. з ПДВ був підписаний між сторонами без жодних зауважень та заперечень.

Згідно оборотно-сальдової відомості по рахунку № 361 за 01.01.2021 по 20.06.2022р. основна заборгованість ДП «ЗАВОД 410 ЦА» перед ТОВ «УКР ГАЗ РЕСУРС» за січень 2022р. складає 5 582 497,03 грн. + 30 598,48 грн. = 5 613 095,40 грн.

Позивачем, згідно рахунку на оплату №101 від 28.02.2022р. у лютому 2022р. було поставлено Відповідачу 54,089 тис.м.3 природного газу за ціною 31 946,75 грн. без ПДВ, сума без ПДВ 1 727 967,76 грн., ПДВ - 345 593,55 грн., а всього на загальну суму 2 073 561,31 грн., а також направлено Акт приймання-передачі природного газу № УГР00000970 від 28.02.2022р. за лютий 2022р. на загальну суму 2 073 561,31 грн.

Крім того, Відповідачу направлено рахунок на оплату №102 від 28.02.2022р. за послуги з компенсації вартості замовленої потужності у лютому 2022р. на загальну суму 8 864,98 грн. в т.ч. з ПДВ та Акт надання послуг № 971 від 28.02.2022р. за лютий 2022р. на загальну суму 8864,98 грн.

Рахунок № 101 від 28.02.2022р. на оплату природного газу за лютий 2022р. на загальну суму 2 073 561,31 грн. з ПДВ та рахунок № 102 від 28.02.2022р. на оплату з компенсації тарифу за послуги замовленої потужності у лютому 2022р. на загальну суму 8 864,98 грн. в т.ч. з ПДВ Відповідачем - ДП «ЗАВОД 410 ЦА» оплачені не були.

Акт приймання-передачі природного газу № УГР00000970 від 28.02.2022р. за лютий 2022р. на загальну суму 2 073 561,31 грн. з ПДВ за поставлений природний газ у обсязі 54,089 тис. куб. м. за ціною 31 946,75 без ПДВ у лютому 2022р. та Акт надання послуг № 971 від 28.02.2022р. за послуги з компенсації тарифу за послуги замовленої потужності у лютому 2022р. на загальну суму 8 864,98 грн. з ПДВ зі сторони Відповідача не підписаний.

Згідно оборотно-сальдової відомості по рахунку № 361 за 01.01.2021 по 20.06.2022р. основна заборгованість ДП «ЗАВОД 410 ЦА» перед ТОВ «УКР ГАЗ РЕСУРС» за лютий 2022р. складає 2 073 561,31 + 8 864,98 грн. = 2 082 426,20 грн.

Відповідно до п. 4.1.2. Договору остаточний розрахунок проводиться до 20-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання газу (за фактом) за фактично спожитий обсяг за попередній місяць.

Таким чином, Споживач повинен був здійснити кінцевий розрахунок по Договору постачання природного газу № СТО-9/21 від 28.12.2021р. та Додаткової угоди № 1 від 29.12.2021р., Додаткової угоди № 2 від 25.01.2022р. за січень 2022р. до 20.02.2022р., а за лютий 2022р. до 20.03.2022р. Проте, у вказаний строк заборгованість Відповідача перед Позивачем за поставлений природний газ за Договором постачання природного газу № СТО-9/21 від 28.12.2021р.погашена не була.

Всього заборгованість за Договором постачання природного газу № СТО-9/21 від 28.12.2021р. за січень 2022р. та лютий 2022р. складає 7 695 521,80 грн.

У свою чергу, 27.05.2022 року ТОВ «УКР ГАЗ РЕСУРС» звернулося до ДП «ЗАВОД 410 ЦА» з претензією № 62-Ю2, якою Позивач повідомив Відповідача, що ТОВ «УКР ГАЗ РЕСУРС» належним чином виконало свої зобов`язання за Договором щодо постачання природного газу ДП «ЗАВОД 410 ЦА» у строки та в обсязі, що встановлені Договором.

Натомість, Відповідач свої фінансові зобов`язання за Договором постачання природного газу № СТО-9/21 від 28.12.2021р. не виконав, рахунки не оплатив, підписані та скріплені печаткою Акт прийому-передачі природного газу №УГР00000970 від 28.02.2022р. та Акт надання послуг № 971 від 28.02.2022р. Позивачу не повернув та не здійснив кінцевий розрахунок за поставлений природний газ у січні 2022р. та лютому 2022р. у загальному розмірі 7 695 521,80 грн., чим порушив умови Договору.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відтак, між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання параграфа 1 глави 30 ГК України, глави 54 ЦК України (поставка, купівля-продаж).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу», постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами.

На виконання умов Договору позивач здійснив поставку відповідачу природнього газу за січень 2022р. та лютий 2022р. загалом на суму 7 695 521,80 грн.

Натомість, Відповідач порушив взяті на себе зобов`язання передбачені Договору та у строк передбачений умовами укладеного між Сторонами Договором не здійснив оплату поставленого Товару. У зв`язку з чим, у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість на загальну суму 7 695 521,80 грн.

За твердженням позивача, котре не спростоване відповідачем, станом на день подання позову зобов`язання з оплати поставленого товару у розмірі 7 695 521,80 грн. відповідачем не виконано. Вказане відповідачем не заперечується.

Доказів оплати поставленого товару у сумі 7 695 521,80 грн. матеріали справи не містять. Вказане відповідачем не заперечується. Таким чином, суд приходить до висновку, що сума заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 7 695 521,80 грн. документально підтверджена та належним чином доведена, а позовні вимоги в цій частині є такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Також позивачем заявлено до стягнення із відповідача 575 150,01 грн. пені за січень 2022 р. та 181 427,80 грн. пені за лютий 2022 р.

Стосовно вказаних позовних вимог суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За приписами ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 6.2 Договору передбачено, що у разі порушення Споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 Договору, останній сплачує Постачальнику пеню в розмірі 0,1 відсотка від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Судом перевірено наведений у позовній заяві розрахунок пені та визнано його арифметично вірним.

За таких обставин, суд задовольняє позовну вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 575 150,01 грн. за січень 2022 р. та 181 427,80 грн. за лютий 2022 р.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач посилається на те, що:

- вимушене оголошення простою на Підприємстві призвело до спаду виробничого процесу, зриву графіку виконання робіт з ремонту авіаційної техніки, що стало причиною відсутності грошових коштів для проведення розрахунків з контрагентами;

- Підприємство планувало після повного відновлення і оптимізації робочого циклу та можливості здійснювати повноцінну господарську діяльність, а також отримання надходжень за виконані роботи з ремонту авіаційної техніки, виконати свої зобов`язання з погашення заборгованості перед контрагентами, в тому числі на виконання Договорів;

- однак, у зв`язку з веденням на території України з 24.02.2022 воєнного стану наказом Підприємства від 24.02.2022 №45 оголошено з 24.02.2022 простій на Підприємстві, що триває на даний час та унеможливлює здійснення господарської діяльності.

Суд зауважує, що відсутність у Підприємства коштів для оплати товару не звільняє останнього від обов`язку сплати такі кошти.

Як вказувалось вище, разом з відзивом на позов відповідачем також було подано заяву про зменшення розміру пені до 10%.

В обґрунтування означеної заяви відповідач посилався на те, Відповідач є державним підприємством, що віднесено до суб`єктів господарювання державного сектору економіки, які мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави; з матеріалів справи не вбачається нанесення Позивачу якихось збитків невиконанням зобов`язання з боку Відповідача; невідповідність розміру пені наслідкам порушення зобов`язання (з наданих Позивачем доказів не вбачається жодних негативних наслідків, яких зазнало ТОВ «УКР ГАЗ РЕСУРС» внаслідок порушення зобов`язання Відповідачем); наявність воєнного стану, запровадженого з 24.02.2022 на території України, включаючи місто Київ, де протягом лютого-квітня 2022 року відбувались бойові дії, у тому числі на території ДП «ЗАВОД 410 ЦА» та здійснювались неодноразові ракетні обстріли підприємства Відповідача. Означені обставини у сукупності, на думку відповідача, є достатніми для зменшення розміру неустойки до 10%.

Розглянувши заяву відповідача, суд дійшов висновку щодо можливості її часткового задоволення з урахуванням такого.

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Право суду зменшувати розмір неустойки передбачене також частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України.

Так, згідно з частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Водночас, зазначені норми чинного законодавства України не містять переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

За змістом зазначених норм, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є такий випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Таким чином, аналіз зазначених норм права дозволяє дійти висновку, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і заперечення інших учасників щодо такого зменшення. Обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Зменшення розміру неустойки є правом суду, а за відсутності в законі як переліку виняткових обставин, так і врегульованого розміру (відсоткового співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 Цивільного кодексу України (справедливість, добросовісність, розумність) та з дотриманням правил статті 86 Господарського процесуального кодексу України на власний розсуд та внутрішнім переконанням вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе таке зменшення та конкретний розмір зменшення неустойки.

Отже, питання щодо зменшення розміру штрафних санкцій суд вирішує відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України за наслідками аналізу, оцінки та дослідження конкретних обставин справи з огляду на фактично-доказову базу, встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, умов конкретних правовідносин з урахуванням наданих сторонами доказів, тобто у сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність/відсутність підстав для вчинення зазначеної дії.

Подібний за змістом висновок щодо застосування норм права, а саме статті 551 Цивільного кодексу України та статті 233 Господарського кодексу України неодноразово послідовно викладався Верховним Судом у постановах, зокрема, але не виключно, від 26.07.2018 у справі №924/1089/17, від 12.12.2018 у справі №921/110/18, від 14.01.2019 у справі №925/287/18, від 22.01.2019 у справі №908/868/18, від 27.03.2019 у справі №912/1703/18, від 13.05.2019 у справі №904/4071/18, від 03.06.2019 у справі №914/1517/18, від 23.10.2019 у справі №917/101/19, від 06.11.2019 у справі №917/1638/18, від 17.12.2019 у справі №916/545/19, від 13.01.2020 у справі №902/855/18, від 14.01.2020 у справі №911/873/19, від 10.02.2020 у справі №910/1175/19, від 19.02.2020 у справі №910/1303/19, від 26.02.2020 у справі №925/605/18, від 17.03.2020 №925/597/19, від 18.06.2020 у справі №904/3491/19 від 14.04.2021 у справі №922/1716/20.

У постановах від 12.06.2019 у справі №904/4085/18 та від 09.10.2019 у справі №904/4083/18 Верховний Суд вказав на те, що зменшення розміру пені є правом суду, яке може бути реалізоване ним у кожному конкретному випадку за наслідками оцінки обставин справи, наведених учасниками справи обґрунтувань та дослідження доказів.

Слід зауважити, що у вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема з розміром збитків кредитора, враховує інтереси обох сторін. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення пені.

Господарський суд об`єктивно оцінює, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання).

Вказану правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 04.05.2018 у справі № 908/1453/18.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №902/417/18 вказала таке: справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених статтею 3 Цивільного кодексу України , які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин; закріплений законодавцем принцип можливості обмеження свободи договору в силу загальних засад справедливості, добросовісності, розумності може бути застосований і як норма прямої дії, як безпосередній правовий засіб врегулювання прав та обов`язків у правовідносинах; господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань; якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора; відповідно до положень статті 611, частини третьої статті 692, статті 625 Цивільного кодексу України, яка регулює відповідальність за порушення грошового зобов`язання, стягувана сума річних у визначеному за договором розмірі від несплаченої загальної вартості товару є відповідальністю сторони господарського договору за допущене нею правопорушення у сфері господарювання.

Загальними засадами цивільного законодавства згідно зі статтею 3 Цивільного кодексу України є не тільки судовий захист цивільного права та інтересу; свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом, а й справедливість, добросовісність та розумність.

Господарський суд об`єктивно повинен комплексно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання) тощо.

При цьому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені статтями 551 Цивільного кодексу України та 233 Господарського кодексу України щодо права зменшити розмір належних до сплати відсотків річних, суди повинні забезпечити баланс інтересів сторін справи з урахуванням встановлених обстави справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав. Така правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №918/289/19.

Слід зауважити, що реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені статтями 551 Цивільного кодексу України та 233 Господарського кодексу України щодо права зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, суд повинен забезпечити баланс інтересів сторін справи з урахуванням встановлених обставин справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.

Вирішуючи питання щодо можливості зменшення за клопотанням відповідача суми неустойки до 10% від суми, яка підлягає стягненню, суд, виходячи із загальних засад, встановлених у статті 3 Цивільного кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, зазначає таке:

24.02.2022 року в зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року строком на 30 діб.

Указами Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022 та № 341/2022 від 17.05.2022, 573/2022 від 12.08.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні.

Частиною 3 статті 75 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

При цьому, суд враховує, що Відповідач є державним підприємством, що віднесено до суб`єктів господарювання державного сектору економіки, які мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави; з матеріалів справи не вбачається нанесення Позивачу якихось збитків невиконанням зобов`язання з боку Відповідача; невідповідність розміру пені наслідкам порушення зобов`язання (з наданих Позивачем доказів не вбачається жодних негативних наслідків, яких зазнало ТОВ «УКР ГАЗ РЕСУРС» внаслідок порушення зобов`язання Відповідачем); наявність воєнного стану, запровадженого з 24.02.2022 на території України, включаючи місто Київ, де протягом лютого-квітня 2022 року відбувались бойові дії, у тому числі на території ДП «ЗАВОД 410 ЦА» та здійснювались неодноразові ракетні обстріли підприємства Відповідача.

Також, ураховуючи той факт, що в умовах воєнного стану стабільне функціонування підприємств ДК «Укроборонпром», у тому числі стратегічного підприємства для економіки і безпеки України - Державного підприємства «ЗАВОД 410 ЦА», набуває особливого значення та вимагає пріоритетного захисту інтересів таких підприємств.

Беручи до уваги те, що з матеріалів справи не вбачається нанесення позивачу якихось збитків невиконанням зобов`язання з боку відповідача, враховуючи, що відповідач в умовах воєнного стану має для країни вкрай важливе стратегічне значення, господарський суд, з урахуванням принципу збалансованості інтересів сторін, вважає справедливою, доцільною, обґрунтованою та такою, що цілком відповідає принципу верховенства права, необхідність зменшення розміру нарахованого у даній справі розміру пені за лютий у сумі 181 427,80 грн. на 10 % до суми 18 142,78 грн.

Заперечення відповідача проти задоволення позовних вимог суд розглянув і відхилив, як такі, що не спростовують заявлених позовних вимог.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами частин 1, 3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами, за визначенням частини 1 статті 73 ГПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Надаючи оцінку доводам всіх учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 ГПК України).

Відповідно до п.3 ч.4 ст.238 ГПК України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

При цьому, оцінюючи доводи учасників справи під час розгляду справи, суд як джерелом права керується також практикою Європейського суду з прав людини. Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Приймаючи рішення, суд зобов`язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивач належним чином довів порушення його прав зі сторони відповідача.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За приписами частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи те, що спір у даній справі виник у зв`язку з неправильними діями відповідача, а часткове задоволення позовних вимог обумовлене реалізацією судом свого права на зменшення неустойки, суд дійшов висновку про покладення витрат по сплаті судового збору на Державне підприємство "Завод 410 ЦА" у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з державного підприємства "Завод 410 ЦА" (просп. Повітрофлотський, буд. 94, м. Київ, 03151; ідентифікаційний код 01128297) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" (вул. Новокостянтинівська,13/10 офіс 201, м. Київ, 04080; ідентифікаційний код 41427817): 7 695 521,16 грн. - заборгованості, 593 292,79 грн. - пені та 126 781,50 грн. - судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст. 254, 256, 257 ГПК України.

Дата складання та підписання повного тексту рішення 09.11.2022

Суддя М.О. Лиськов