ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"08" листопада 2022 р. Справа № 910/9587/22

Суддя Шевчук Н.Г. розглянувши матеріали позовної заяви

Фізичної особи-підприємця Кирієнко Анни Юріївни, АДРЕСА_1

до Фізичної особи-підприємця Ісаєва Євгена Вячеславовича, АДРЕСА_2

про стягнення 46 891,72 грн за договором суборенди № 317-02-21 від 16.02.2021

встановив:

До Господарського суду Київської області на підставі ухвали Господарського суду міста Києва від 21.10.2022 передані за виключною підсудністю матеріали позовної заяви № 15/09-1 від 15.09.2022 за позовом Фізичної особи-підприємця Кирієнко Анни Юріївни до Фізичної особи-підприємця Ісаєва Євгена Вячеславовича про стягнення 46 891,72 грн за договором суборенди № 317-02-21 від 16.02.2021.

Також разом з матеріалами позовної заяви надійшли: ухвала Господарського суду міста Києва від 28.09.2022 про залишення заяви без руху; заява № 07/10-1 від 07.10.2022 про усунення недоліків позовної заяви на виконання ухвали Господарського суду міста Києва про залишення позовної заяви без руху від 28.09.2022; заява ФОП Ісаєва Є.В. про ознайомлення з матеріалами справи.

Разом з тим, перевіривши матеріали позовної заяви на відповідність їх вимогам Господарського процесуального кодексу України суд дійшов висновку про її повернення, з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно із частиною п`ятою статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Реалізація права на звернення до суду є процесуальною дією, яка має здійснюватися самою особою у порядку самопредставництва або її процесуальним представником. У рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 № 3-рп/99 зроблено висновок, що за правовою природою представництво в суді є правовідносинами, в яких одна особа (представник) на підставі певних повноважень виступає від імені іншої особи (довірителя) і виконує процесуальні дії в суді в її інтересах, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для неї права та обов`язки.

Таким чином, обов`язок суду перевірити належність доказів наявності у представника права вчиняти конкретну процесуальну дію зумовлений головним чином тим, що такий представник виступає самостійно в суді від імені довірителя (особи, яка відмовилася захищати в суді свої права в порядку самопредставництва) і виконує процесуальні дії виключно в інтересах довірителя, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для нього права та обов`язки.

Частинами першою та третьою статті 237 Цивільного кодексу України передбачено, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Суд зобов`язаний перевірити щонайменше дві складових представництва, а саме факт наявності повноважень на представництво інтересів певної особи та обсяг таких повноважень, зокрема право на звернення з відповідним процесуальним документом до суду у конкретний момент часу.

Частиною першою статті 58 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

При розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу (частина друга статті 58 Господарського процесуального кодексу України).

Пунктом 1 частини п`ятої статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, які справи є малозначними, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що предметом спору є стягнення 46 891,72 грн заборгованості, суд доходить висновку, що дана справа є малозначною, а тому представником у цьому проваджені може бути особа визначено частиною другою статті 58 Господарського процесуального кодексу України.

В даному випадку, позовну заяву № 15/09-1 від 15.09.2022 від імені Фізичної особи-підприємця Кирієнко Анни Юріївни підписано її представником Тігранян Г.В., на її останньому (восьмому) аркуші містить позначення "З повагою [реквізит підпису] Г.В. Тігранян (який діє від імені та в інтересах ФОП Кирієнко А.Ю., посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тиминюк М.В., зареєстрованої в реєстрі за № 189)".

Відповідно до статті 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або у визначених законом випадках іншою особою.

На підтвердження повноважень представника ФОП Кирієнко А. Ю. до матеріалів позовної заяви додано копію довіреності від 04.02.2021 посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тиминюк М.В. та зареєстрованої в реєстрі за № 189.

Із долученої копії довіреності від 04.02.2021 вбачається, що Кирієнко Анна Юріївна, зареєстрована як фізична особа-підприємець, на підставі усного договору доручення, укладеного між неї та представником 04.02.2021 на безоплатній основі, уповноважує Тіграняна Гагік Веліхані бути її представником в усіх органах державної влади, органах місцевого самоврядування, в установах, пiдприемствах та організаціях, незалежно від їх підпорядкованості, галузевої належностi та форми власності, в тому числi але не обмежуючись цим, в усiх центральних та інших органах виконавчої влади, районних державних адміністраціях, міністерствах і державних комітетах, комісіях, органах місцевого самоврядування, органах виконавчої служби, в Пенсійному фонді України, його вiддiленнях та управлiннях, Державному комiтетi статистики, його управлiннях та відділах, органах внутрішніх справ та будь-яких їх структурних пiдроздiлах, органах прокуратури всіх рівнів, органах нотаріату, податковій адміністрації, податковiй iнспекції, в будь-яких iнших податкових органах, в районній та/або міській ДП ДФС України, податковiй мiлiцiп, Центрах надання адмiнiстративних послуг (ЦНАП), Управліннях юстиції, у відповідному Вiддiлi державної реєстрації юридичних осіб та фiзичних осіб-підприємцiв, в нотаріальних конторах, органах загальнообов`язкового або добровільного соціального страхування, Фондi соцiального захисту по безробіттю, органах захисту прав споживачів і правоохоронних органах, Центрі зайнятостi, Фондi соцiального захисту по тимчасовій втраті непрацездатності, в банківських установах, у відносинах з їх посадовими та службовими особами, державними реєстраторами та будь якими іншими юридичними особами, фізичними особами та фiзичними особами-підприємцями з питань замовлення та отримання будь-яких довідок та документів, що стосуються мене або виданi менi, як фiзичній особі-підприємцю, або стосуються моєп дiяльностi як фiзичної особи-підприємця; з питань внесення змін до інформації щодо мене як фізичної особи-підприємця, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фiзичних осіб-підприємців та громадських формувань, а у разі необхідності, перереєстрації та припинення моєї діяльності, як фізичної особи-підприємця; з питань оформлення та здачі бухгалтерської або будь-якої іншої, передбаченоп чинним законодавством, звітності; з питань вiдкриття/користування/закриття рахунків; з питань укладення та підписання від мого імені договорiв, угод, контрактів, інших документiв, що пов`язані з виконанням повноважень за цiєю Довіреністю.

Для чого надано представнику право:

- оформляти, замовляти, подавати, отримувати та підписувати необхiднi документи (в тому числі, але не обмежуючись, будь-якi заяви, форми будь-якої звiтностi, декларації, патенти, ліцензії, свідоцтва, довiдки, анкети, акти, замовлення, витяг з реєстру платників єдиного податку або інший документ, що підтверджує обрану систему оподаткування, довідку з органів державної статистики, дозволи, штампи та печатки, інформацiйнi довiдки, витяги, виписки, договори, довідку про присвоення реестраційного номера облікової картки платника податків/картку платника податків, тощо) в вище зазначених органах;

- вносити iнформацiю щодо мене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вносити зміни до реєстраційних документів та здійснювати їх заміну;

- вiдкривати та закривати поточні рахунки в установах банків, розпоряджатись коштами на цих банківських рахунках, з правом проведення будь-яких банківських операцій (переказувати грошові кошти будь-яким фiзичним та юридичним особам, перераховувати кошти на рахунок, мати право розпорядчого підпису при проведеннi операцiй з рахунком), отримувати готівку, вносити гроші на рахунок та знiмати грошові кошти, вирішувати питання, пов`язані з банківським розрахунково-касовим обслуговуванням, а також подавати та отримувати платiжнi документи та виписки з рахунку, підписувати банкiвськi картки, розписуватись за мене, вносити від мого iменi необхiднi податки, збори, держмито;

- здiйснювати необхiднi дiї щодо змiни економiчноп (господарської) дiяльностi вiдповiдно до класифiкацiї видів економiчної дiяльностi (КВЕД), повідомляти вiдповiднi органи про здійснення вищезазначених змін, провадити їх реєстрацію (подавати документи про внесення змiн до вiдповiдних реєстрів, баз даних, тощо та отримувати вiдповiднi документи про здійснення зазначених змiн), отримувати довідку з Єдиного державного реєстру пiдприємств та органiзацiй Украпни (ЄДРПОУ);

- у разі припинення моєп дiяльностi як фізичної особи-підприємця, виконувати усі необхiднi дії пов`язані з реєстрацією припинення підприємницької діяльності, в тому числі дії для знищення печаток та штампів;

- укладати, підписувати, подавати та отримувати від мого iменi договори, угоди, контракти, iншi документи, що пов`язані з виконанням повноважень за цією довіреністю, змінювати та припиняти укладені договори, угоди, контракти, а також виконувати всі інші юридично значущі дії, пов`язані з виконанням цiєп довіреності;

- здiйснювати всi iншi юридичні значущі дії, пов`язані з цією довіреністю, змiст та обсяг яких визначається представниками на власний розсуд в межах та в обсязі, передбачених чинним законодавством України для такого роду повноважень.

Довіреність видана строком на три роки і дійсна до 04.02.2024.

Отже, дослідивши зміст долученої до позовної заяви довіреності, судом встановлено, що з переліку установ в яких Тіграняну Г.В. надано повноваження на представництво інтересів Кирієнко А.Ю. як фізичної особи-підприємця, органи судової влади не вказано.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що довіреністю від 04.02.2021 Кирієнко А.Ю. як фізична особа-підприємець не уповноважувала Тіграняна Г.В. бути її представником в судовій системі, зокрема в господарських судах.

Окрім того, надане право Тіграняну Г.В. "підписувати…будь-які заяви…" (п`ятий абзац першого аркушу довіреності) викладено в контексті представництва Кирієнко А.Ю. як фізичної особи-підприємця з питань пов`язаних із організацією її підприємницької діяльності, та не пов`язане із судовим захистом прав і законних інтересів суб`єкта підприємництва.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позовну заяву від імені позивача підписано особою, яка не має право її підписувати.

Приписами пункту 1 частини п`ятої статті 174 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи, зокрема у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Системний аналіз наведених норм свідчить, що реалізація особою права на подання позову до суду здійснюється шляхом дотримання визначеної процесуальним законом процедури (порядку) захисту порушених прав, яка передбачає виконання чітких та передбачуваних вимог Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту позовної заяви, документів, які додаються до неї, недотримання яких має негативні наслідки для позивача, зокрема, передбачені частиною п`ятою статті 174 Господарського процесуального кодексу України.

Тобто норми процесуального права побудовані на чіткій позиції дисциплінованості як суду так і учасників справи. Дане покладено в основу засад господарського судочинства з метою спрощення судового розгляду справи, скорочення судового розгляду, а також розвитку поваги в учасників справи один до одного так і до суду. Крім того, означена концепція направлена на уникнення можливості сторонам зловживання наданими їм процесуальними правами (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.08.2019 у справі 910/17650/18).

Отже, Господарський процесуальний кодекс України чітко визначає підстави та розмежовує їх стосовно залишення позовної заяви без руху та повернення позовної заяви (стаття 174 Кодексу).

Як вже зазначалось судом, частина п`ята статті 164 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Суд зазначає, що у випадку якщо до матеріалів позовної заяви не було б долучено документ, що підтверджує повноваження представництва, суд керуючись частиною першою статті 174 Господарського процесуального кодексу України залишив би позов без руху, натомість матеріали позовної заяви містять такі документи, однак, які за висновком суду не підтверджують повноважень Тіграняна Г.В. на представництво інтересів ФОП Кирієнко А.Ю. в суді.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню заявникові.

Суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що відповідно до частини восьмої статті 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Також суд звертає увагу заявника на необхідність дотримання вимог статей 30, 162 Господарського процесуального кодексу України при повторному зверненні, які передбачають, що спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини; що позовна заява повинна містити місцезнаходження сторін, яке визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Керуючись статтями 174, 234 Господарського процесуального кодексу України суд

ухвалив:

Позовну заяву № 15/09-1 від 15.09.2022 вважати неподаною і повернути Фізичній особі-підприємцю Кирієнко Анні Юріївні разом з доданими до неї документами, а також заяву № 07/10-1 від 07.10.2022 про усунення недоліків позовної заяви на виконання ухвали Господарського суду міста Києва про залишення позовної заяви без руху від 28.09.2022.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Г. Шевчук

Ухвалу підписано: 08.11.2022