ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01.11.2022м. ДніпроСправа № 904/3772/22

за заявою ОСОБА_1 , м. Тернівка

про визнання неплатоспроможним

Суддя Мартинюк С.В.

ВСТАНОВИВ:

27.10.2022 ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи на підставі ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Розглянувши заяву та додані до заяви документи, господарський суд прийшов до висновку про необхідність залишення заяви без руху, з огляду на такі обставини.

Частиною 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Згідно абзацу 3 частини 2 статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Судом встановлено, що до заяви ОСОБА_1 не подано доказів сплати авансування винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

В постановах Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду по справі №922/1734/20 від 24.11.2020 та по справі №910/2629/20 від 24.09.2020 викладено правову позицію, що обов`язок боржника авансувати вищенаведену винагороду арбітражного керуючого до звернення з відповідною заявою до суду встановлений Кодексом України з процедур банкрутства і подання доказів авансування є обов`язковою умовою, встановленою статтею 116 зазначеного Кодексу. При цьому, ані даний Кодекс, ані інші діючі норми законодавства, не передбачають права боржника бути звільненим від авансування винагороди арбітражному керуючому при поданні такої заяви, як не передбачають і умов, за яких суд може відстрочити, розстрочити чи звільнити заявника від здійснення авансування винагороди арбітражному керуючому.

Враховуючи те, що боржником до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не додано доказів авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень, суд дійшов висновку, що подана заява не відповідає змісту вимог, визначених статтею 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи заявником подано договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого, відповідно до якого арбітражний керуючий Дейнека М.І. (Сторона-1) має право отримувати плату за надані послуги в розмірі та порядку, що встановлені цим Договором та Ухвалою про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Згідно п. 3.1. Договору, оплата послуг розпорядника майна становить 39000,00 грн. за весь строк виконання повноважень Сторони-1 починаючи з дати його призначення та до моменту прийняття прийняття комітетом кредиторів відповідного рішення про встановлення оплати послуг розпорядника майна.

Пунктом 3.3. Договору передбачено, що Сторона-2 вносить (перераховує) оплату рівними частинами протягом 20-ти місяців у сумі 1950,00 грн. щомісячно на депозитний рахунок суду в якому відкрито провадження у справі про неплатоспроможність.

Станом на 01.11.2022 відносно заявника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) провадження у справі про неплатоспроможність не відкрито та не призначено керуючого реструктуризацією майна боржника.

Господарський суд вважає за необхідне зазначити, що Кодексом України з питань банкрутства чи іншим нормативно-правовим актом не передбачено можливості розстрочення, відстрочення чи звільнення ініціатора провадження у справі про неплатоспроможність від авансування винагороди арбітражному керуючому встановленої, ч. 3 ст. 116 Кодексу України з питань банкрутства.

Згідно абзацу 3 частини 2 статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Статтею 7 Закону України "Про державний бюджет" установлено у 2022 році прожитковий мінімум з 1 липня 2022 року для працездатних осіб у розмірі 2 600 гривень 00 коп.

Доказом сплати авансування винагороди арбітражному керуючому є оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні судового збору з рахунка платника - останній примірник платіжного доручення (Інформаційний лист Державної судової адміністрації України № 12-6621/11 від 10.11.2011).

Так, згідно поданих Заявником копій дублікатів квитанцій №0.0..1 від 21.10.2022 на суму 1950,00 грн. та №0.0..1 від 11.09.2022 на суму 80,00 грн., останнім на виконання вимог пункту 12 частини 3 статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства частково сплачено суму авансування винагороди арбітражному керуючому за виконання ним повноважень у справі про неплатоспроможність.

Також господарський суд зазначає, що дублікат квитанції №0.0..1 від 21.10.2022 на суму 1870,00 грн. не може бути врахований, як доказ сплати грошової виногради арбітражному керуючому оскільки відповідно до призначення платежу "плотеж за услуги" сума коштів перерахована не для здійснення авансування грошової винагороди.

Таким чином, Заявнику необхідно здійснити доплату авансування винагороди арбітражному керуючому за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією за три місяці на суму 36970,00грн.

Способом усунення недоліків заяви є надання до суду оригіналів платіжних документів, що підтверджують здійснення доплати авансування винагороди арбітражному керуючому за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією за три місяці, що в загальному розмірі становить 36 970, 00 грн.

Згідно наданих ОСОБА_1 декларацій за 2019-2021 роки, розділи ІІ, ІІІ, IV, V, VI, VII, VIII, ІX, X, XI, XII, XІІІ, XIV не містять жодних відомостей про доходи, майно, активи та фінансові зобов`язання членів сім`ї боржника, проставлено "Член сім`ї не надав інформацію".

Водночас, до заяви не додано доказів звернення до відповідних офіційних джерел щодо отримання інформації про членів сім`ї, яка необхідна була йому для заповнення розділів декларацій про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність.

До членів сім`ї боржника належать особи, які перебувають у шлюбі з боржником (у тому числі якщо шлюб розірвано протягом трьох років до дня подання декларації), а також їхні діти, у тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою чи піклуванням боржника, інші особи, які спільно з ним проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких з боржником не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Крім того, відповідно до п.9 Приміток до затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 21.08.2019 № 2627/5 форми Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність, боржник за розділами декларації зазначає всю інформацію про членів сім`ї, яка йому відома та яку він може отримати з офіційних джерел (правовстановлювальні документи, відповідні державні реєстри). Якщо член сім`ї не надав боржнику інформацію і така інформація не може бути отримана ним з офіційних джерел, у відповідному рядку декларації зазначається "Член сім`ї не надав інформацію".

Водночас, до заяви не додано доказів звернення до відповідних офіційних джерел щодо отримання інформації про членів сім`ї, яка необхідна була йому для заповнення декларацій про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність.

Так, у справі №910/6639/20, Верховний Суд дійшов висновку, що з огляду на мету та цілі Кодексу України з процедур банкрутства інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів та належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника.

На переконання суду, коло членів сім`ї боржника в частини п`ятої статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства визначено у зв`язку із встановленням його обов`язку подати декларацію про майновий стан боржника за відповідною формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства, як додаток до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Подання декларації про майновий стан боржника полягає у необхідності підтвердження наявності підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, зазначених у частині другій статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Подання декларації про майновий стан надає можливість не лише встановити перелік та вартість майна, стан доходів та витрат на відповідну дату, а й динаміки розміру активів за відповідний період. Поряд з цим, ця декларація повинна містити відомості, що можуть свідчити про ухилення боржника від погашення боргу перед кредиторами.

Судова палата для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №910/6639/20 також зазначила, що включення до кола членів сім`ї осіб, які перебувають у шлюбі з боржником (у тому числі якщо шлюб розірвано протягом трьох років до дня подання декларації), а також їхніх дітей, у тому числі повнолітніх, батьків, осіб, які перебувають під опікою чи піклуванням боржника, пояснюється фідуціарним, зазвичай, характером відносин боржника з цими особами (обов`язок діяти якнайкраще в інтересах таких осіб), що може сприяти ухиленню від виконання боржником зобов`язань перед кредиторами шляхом перереєстрації майна (майнових прав) на цих осіб. До цих зловживань правом боржник може вдатись незалежно від того, що ці особи проживають окремо від боржника, не пов`язані з ним спільним побутом та сімейними правами і обов`язками.

Отже, подані заявником декларації про майновий стан боржника за 2019, 2020, 2021 роки не можуть вважатись належним доказом виконання заявником пункту 11 частини 3 статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Статтями 162, 164 ГПК України та статтею 116 КУзПБ визначено вимоги щодо оформлення позовної заяви (заяви) та комплектність документів, які повинні додаватися до неї.

У відповідності до вимог пункту 2 частини 3 статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються, зокрема:- документи, що підтверджують наявність (відсутність) у боржника статусу фізичної особи-підприємця.

Судом встановлено, що Боржником на підтвердження наявності (відсутності) статусу фізичної особи-підприємця додана роздруківка з додатку "Дія".

Суд зазначає, надана роздруківка з додатку "Дія" не відображає наявність (відсутність) у боржника статусу фізичної особи-підприємця станом на дату звернення з заявою.

Зазначені обставини є підставою для залишення заяви про неплатоспроможність без руху.

У відповідності до вимог пункту 4,6 частини 3 статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються, зокрема: опис майна боржника, що належить йому на праві власності, із зазначенням місцезнаходження або місця зберігання майна; перелік майна, що перебуває у заставі (іпотеці) або є обтяженим в інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кожного кредитора, на користь якого вчинено обтяження майна боржника, - ім`я або найменування, місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), сума грошових вимог, підстава виникнення зобов`язань, а також строк їх виконання згідно із законом або договором.

Судом встановлено, що Боржником на підтвердження наявності (відсутності) нерухомого майна на праві власності за заявником та майна, що перебуває у заставі (іпотеці) або є обтяженим додана роздруківка з додатку "Дія".

Суд зазначає, надана роздруківка з додатку "Дія" не відображає наявність (відсутність) у боржника нерухомого майна на праві власності та майна, що перебуває у заставі (іпотеці) або є обтяженим.

Окрім того, заявником не подано довідки з регіонального сервісного центру ГСЦ МВС про наявність чи відсутність на праві власності за заявником транспортного засобу.

Зазначені обставини є підставою для залишення заяви про неплатоспроможність без руху.

Відповідно до частини 3 статті 37 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених статтею 174 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Керуючись статтями 174, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, частини 4 статті 34, 116 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд

Отже, заява ОСОБА_1 подана без додержання вимог, викладених у статті частини 3 статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до частини 3 ст. 37 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених статтею 174 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 174, 232 - 235 Господарського процесуального кодексу України, ч.4 ст. 34, 116 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про порушення провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи залишити без руху.

2. Заявнику протягом десяти днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки заяви, а саме:

- декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2019, 2020 та 2021 роки, складених у відповідності до положень Кодексу України з процедур банкрутства та наказу Міністерства юстиції України від 21.08.2019 № 22627/5;

- оригінали платіжних документів, що підтверджують здійснення доплати авансування винагороди арбітражному керуючому за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією за три місяці в повному обсязі, що в загальному розмірі становить 36 970, 00 грн.;

- надати належний доказ наявності (відсутності) у боржника статусу фізичної особи-підприємця (витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань);

- надати належний доказ наявність (відсутність) у боржника нерухомого майна на праві власності та майна, що перебуває у заставі (іпотеці) або є обтяженим (Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна; довідку з регіонального сервісного центру ГСЦ МВС про наявність чи відсутність на праві власності за заявником транспортного засобу).

3. Роз`яснити, що у випадку невиконання заявником вимог суду про усунення недоліків заяви у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із заявою.

Ухвала набирає законної сили 01.11.2022 та оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Мартинюк