СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2022 року м. Харків Справа № 922/1320/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Попков Д.О., суддя Стойка О.В.

за участю секретаря судового засідання Гаркуши О.Л.

за участю представників:

від органу прокуратури: прокурор Ковальова І.І. (в режимі відеоконференції);

від позивачів не з`явився;

від відповідача 1 - не з`явився;

від відповідача 2 - адвокат Фірсова Н.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу заступника керівника Харківської обласної прокуратури (вх. №686) на рішення Господарського суду Харківської області від 01.07.2021 (суддя Суслова В.В., повний текст складено 09.07.2021) у справі № 922/1320/21

за позовом Керівника Дергачівської окружної прокуратури Харківської області, м. Дергачі, Харківська обл., в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України, м. Київ, Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, м. Харків,

до 1-го відповідача Харківської державної зооветеринарної академії, смт. Мала Данилівка, Дергачівський район, Харківська обл.,

2-го відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Науковий парк "Агрозоовет", смт. Мала Данилівка, Дергачівський район, Харківська обл.,

про визнання недійсними договорів та звільнення ділянок

ВСТАНОВИВ:

Керівник Дергачівської окружної прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України та Головного управління Держгеокадастру у Харківській області звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Харківської державної зооветеринарної академії та Товариства з обмеженою відповідальністю "Науковий парк "Агрозоовет", в якому просить:

- визнати недійсними договори №1/20 від 25.08.2020 з обробітку ґрунту для подальших спільних наукових досліджень та №2/20 від 25.08.2020 про спільні наукові дослідження з вирощування озимої пшениці, укладені між Харківською державною зооветеринарною академією та ТОВ "Науковий парк "Агрозоовет";

- зобов`язати ТОВ "Науковий парк "Агрозоовет" звільнити земельну ділянку площею 1168 га, що знаходиться на праві постійного користування Харківської державної зооветеринарної академії за договором № 1/20 від 25.08.2020 з обробітку ґрунту для подальших спільних наукових досліджень, укладеного між Харківською державною зооветеринарною академією та ТОВ "Науковий парк "Агрозоовет", а також звільнити земельну ділянку, що знаходиться на праві постійного користування та належить Харківській державній зооветеринарній академії загальною площею 387 га за договором №2/20 від 25.08.2020, укладеного між Харківською державною зооветеринарною академією та ТОВ "Науковий парк "Агрозоовет" про спільні наукові дослідження з вирощування озимої пшениці.

Позовні вимоги мотивовані тим, що договір №1/20 з обробітку ґрунту для подальших спільних наукових досліджень від 25.08.2020 та договір №2/20 про спільні наукові дослідження з вирощування озимої пшениці від 25.08.2020 є удаваними правочинами, містять ознаки договорів оренди землі, оскільки предметом їх є обробіток земельних ділянок, збирання врожаю та його реалізація, а також платне володіння та користування ТОВ "Науковий парк "Агрозоовет" земельними ділянками протягом певного строку. Прокурор зазначає, що зміст укладених правочинів не відповідає вимогам статей 4, 16 Закону України "Про оренду землі" та нормам ч.1 ст.92; ч.1 ст.124; ч1 ст.95 Земельного кодексу України , у зв`язку з чим відповідно до статей 16, 203, 215 Цивільного кодексу України такі договори підлягають визнанню недійсними.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 01.07.2021 у справі №922/1320/21 в позові відмовлено.

Вказане рішення суду мотивовано тим, що у тексті договору №1/20 та договору №2/20 відсутні умови щодо орендної плати із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку внесення орендної плати, відповідальності за її несплату тощо; крім того, сторони в оспорюваних договорах не визначили питання щодо передачі земельних ділянок. За висновками місцевого господарського суду оспорювані договори мають ознаки договорів про спільну діяльність.

Крім того, Господарським судом Харківської області в оскаржуваному рішенні встановлено, що ТОВ "Науковий парк "Агрозоовет" було створено на базі Харківської державної зооветеринарної академії з метою організації господарської та науково-практичної діяльності, в тому числі на земельних ділянках, що перебувають на праві постійного користування Харківської державної зооветеринарної академії. Як зазначив суд першої інстанції, договір №1/20 з обробітку ґрунту для подальших спільних наукових досліджень та Договір № 2/20 про спільні наукові дослідження з вирощування озимої пшениці від 25.08.2020 були укладені з урахуванням вимог ст. 68 Закону України "Про вищу освіту", у зв`язку з чим, окремого погодження цих договорів Міністерством освіти і науки України не було потрібно.

Прокурор із вказаним рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить це рішення скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити.

В апеляційній скарзі прокурор посилається на те, що зміст оспорюваних договорів свідчить про те, що передаючи в користування ТОВ "Науковий парк "Агрозоовет" земельні ділянки, Харківська державна зооветеринарна академія фактично самоусунулась від самостійного господарювання на земельних ділянках без будь-якого обґрунтування щодо неможливості самостійно займатись господарською діяльністю та надала право іншому підприємству на обробіток землі, збору та права першочергового викупу врожаю.

Як зазначає прокурор в апеляційній скарзі, оспорювані договори містять такі істотні умови договору оренди землі, як об`єкт оренди, строк дії договору оренди, а також розмір орендної плати. Однак, як вказує прокурор, в порушення вимог чинного законодавства в договорах не зазначено інших істотних умов (індексації орендної плати, способів та умов розрахунків, строків, порядку внесення орендної плати і її перегляду та відповідальності за несплату).

Прокурор вважає, що земельні ділянки сільськогосподарського призначення, які знаходяться та перебувають у власності Міністерства освіти і науки України та надані в постійне користування навчальному закладу, фактично вибули у платне користування та повне відання суб`єкта господарювання для здійснення господарської діяльності з метою отримання прибутку.

В апеляційній скарзі прокурор наполягає на тому, що укладення оспорюваних договорів відбулось з порушення вимог ч.6 Закону України «Про управління об`єктами державної власності», а саме, без згоди Міністерства освіти і науки України.

Другий відповідач надав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів прокурора заперечує, зазначає про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін, апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 28.10.2021 рішення Господарського суду Харківської області від 01.07.2021 скасовано і прийнято нове, яким позов задоволено. Визнано недійсним договір №1/20 від 25.08.2020 з обробітку ґрунту для подальших спільних наукових досліджень, укладений між Харківською державною зооветеринарною академією та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науковий парк "Агрозоовет". ТОВ "Науковий парк "Агрозоовет" зобов`язано звільнити земельну ділянку площею 1168га, що знаходиться на праві постійного користування у Харківської державної зооветеринарної академії. Визнано недійсним договір №2/20 від 25.08.2020 про спільні наукові дослідження з вирощування озимої пшениці, укладений між Харківською державною зооветеринарною академією та ТОВ "Науковий парк "Агрозоовет". ТОВ "Науковий парк "Агрозоовет" зобов`язано звільнити земельну ділянку загальною площею 387га, що знаходиться на праві постійного користування у Харківської державної зооветеринарної академії.

В наведеній постанові суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що метою оспорюваних договорів є обробіток земельних ділянок, переданих Харківською державною зооветеринарною академією Товариству з обмеженою відповідальністю "Науковий парк "Агрозоовет", а також збирання врожаю та його реалізація з метою отримання прибутку. За наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що сторони оспорюваних правочинів під час їх укладання мали намір приховати правовідносини оренди землі, оскільки оренда передбачає фактичну передачу права користування земельною ділянкою на платній основі для здійснення відповідачами підприємницької діяльності (виробництва сільськогосподарської продукції).

Постановою Верховного Суду від 09.02.2022 постанову Східного апеляційного господарського суду від 28.10.2021 скасовано, справу №922/1320/21 направлено на новий розгляд до Східного апеляційного господарського суду.

Направляючи справу на новий розгляд, суд касаційної інстанції вказав наступне:

- ТОВ "Науковий парк "Агрозоовет" було створено на базі Академії саме з метою організації господарської та науково-практичної діяльності, в тому числі на земельних ділянках, що перебувають на праві постійного користування Академії. Апеляційною інстанцією надано оцінку спірним договорам без урахування особливого статусу його сторін;

- апеляційною інстанцією не надано оцінку доводам відповідача про те, що договір № 1/20 з обробітку ґрунту для подальших спільних наукових досліджень та договір № 2/20 про спільні наукові дослідження з вирощування озимої пшениці від 25.08.2020 були укладені з урахуванням вимог статті 68 Закону України "Про вищу освіту" відповідно до якої наукова, науково-технічна та інноваційна діяльність може провадитись закладами вищої освіти, у тому числі через створені ними юридичні особи, предметом діяльності яких є доведення результатів наукової і науково-технічної діяльності закладу вищої освіти до стану інноваційного продукту та його подальша комерціалізація;

- судом апеляційної інстанції також не проаналізовано те, що у тексті договору № 1/20 та договору № 2/20 повністю відсутні умови щодо орендної плати із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку внесення орендної плати, відповідальності за її несплату тощо, як і не узгоджено питання щодо передачі земельних ділянок;

- судом апеляційної інстанції також не надано оцінки тій обставині, що між відповідачами з 2017 року щорічно укладалися аналогічні договори про спільні наукові дослідження. Спільні досліди, які проводяться, оформлюються у звітах, які затверджуються Вченою радою Академії; що у 2020 року фінансово-господарська діяльність академії, в тому числі договори з науковим парком, перевірялися у ході планової перевірки Північно-Східного офісу Держаудитслужби. В результаті планової перевірки (зустрічної звірки) порушень щодо укладення між відповідачами договорів виявлено не було.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 07.10.2022 розгляд справи призначено на 01.11.2022 о 12:30 год.

В судове засідання представник Харківської державної зооветеринарної академії не з`явився, хоча належним чином був повідомлений апеляційним судом про час і місце розгляду справи ухвалою від 07.10.2022, яка була повернена суду почтовим відділенням із довідкою про відсутність адресата за його адресою.

Будь-які заяви чи клопотання щодо зміни адрес місцезнаходження першого відповідача, відповідно до частин сьомої, восьмої статті 120 ГПК України, скаржником або його представниками до суду не подавались.

Відповідно до частин 3 статті 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до частини 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України, ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з положеннями частини 6 статті 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення (пункт 3); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 4); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (пункт 5).

Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Суд апеляційної інстанції направив ухвалу від 07.10.2022 на належну адресу першого відповідача, вказану в позові та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань.

Проте, поштова кореспонденція повернулася до суду з відміткою органу поштового зв`язку - «адресат відсутній», що у розумінні приписів пункту 4 частини шостої статті 242 ГПК України вважається днем вручення цієї ухвали першому відповідачу.

Факт неотримання першим відповідачем поштової кореспонденції залежав від волевиявлення самого адресата, тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неможливості для поштової служби здійснити вручення кореспонденції під час доставки за вказаною адресою і незвернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованих поштових відправлень.

Крім того, ухвала суду від 07.10.2022 була направлена на повідомлену першим відповідачем його електронну адресу.

Також з метою повідомлення учасників про розгляд цієї справи, на офіційному веб-сайті Східного апеляційного господарського суду веб-порталу''Судова влада України" у розділі "Новини" розміщено відповідне повідомлення із зазначенням дати, часу та місця проведення судового засідання у цій справі.

З урахуванням викладеного, судом апеляційної інстанції було вчинено необхідні процесуальні дії щодо повідомлення першого відповідача про призначення цієї справи до розгляду.

Позивачі (Міністерство освіти і науки України, Головне управління Держгеокадастру у Харківській області) 07.10.2022 отримали ухвалу суду від 07.10.2022 про призначення справи до розгляду в підсистемі «Електронний Суд», що підтверджується довідками про доставку документа в кабінет електронного суду.

Головне управління Держгеокадастру у Харківській області і прокуратура одержали ухвалу Східного апеляційного господарського суду про призначення справи до розгляду, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для реалізації сторонами своїх процесуальних прав, належним чином повідомлено сторін про час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності їх представників.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

25.08.2020 між Харківською державною зооветеринарною академією (сторона-1) та ТОВ «Науковий парк «Агрозоовет» (сторона-2) укладено договір №1/20 з обробітку ґрунту для подальших спільних наукових досліджень (далі - договір 1/20).

Відповідно до п.1.1 договору №1/20, сторони за цим договором зобов`язуються здійснити без об`єднання вкладів сторін у рамках чинного законодавства України та у відповідності до своїх статутів передпосівний обробіток ґрунту для подальших спільних наукових досліджень за тематикою затвердженою Вченою радою Академії.

Згідно п.1.2 договору № 1/20 мета договору - з`ясувати вплив різних паратипових і генотипових факторів на результативну ознаку - рівень врожайності та якість продукції.

В п. 2.3 договору зазначено, що сторони в межах договору, керуючись ч. 3. ст. 68 Закону України "Про вищу освіту" проводять необхідний обробіток ґрунту для подальших спільних наукових досліджень з використанням земельних ділянок, які знаходяться в постійному користуванні Сторони-1.

Відповідно до п.3.1 договору № 1/20 обов`язками Харківської державної зооветеринарної академії (сторони-1) є, зокрема, надати ТОВ «Науковий парк «Агрозоовет» (стороні-2) доступ до земельних ділянок загальною площею 1168 га, які перебувають у постійному користуванні сторони-1 на підставі пункту 2.3. цього договору, для досягнення цілей передбачених п. 1.1 договору.

Пунктом 3.2 договору передбачено, що для проведення робіт за договором сторона-1 надає стороні-2 наявну техніку (трактори, с.- г. машини тощо) з метою виконання передпосівного обробітку грунту для подальших спільних наукових досліджень за затвердженою тематикою та узгодженими методиками.

Згідно з п.4.1 договору №1/20, ТОВ «Науковий парк «Агрозоовет» зобов`язується вжити заходів щодо забезпечення необхідними спеціалістами, працівниками для виконання робіт за договором.

Відповідно до п.4.2 договору № 1/20 для виконання передпосівних робіт за договором сторона-2 надає необхідну кількість паливно-мастильних матеріалів, добрив, засобів захисту рослин, сільськогосподарську техніку тощо.

Пунктом 4.3 договору визначено, що сторона-2 зобов`язується проводити за свої кошти комплекс польових робіт для забезпечення виконання договору з дотриманням агротехнічних та екологічних вимог.

У відповідності до п.5.1.1 договору, земельна ділянка сторони-1 є державною власністю, знаходиться в постійному користуванні останньої і підлягає використанню за умовами договору та у відповідності до вимог земельного законодавства України. Статус земельної ділянки залишається незмінним на весь період дії договору.

Договір №1/20 набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2021 (п.7.1 договору).

Також 25.08.2020 між Харківською державною зооветеринарною академією (сторона-1) та ТОВ «Науковий парк «Агрозоовет» (сторона-2) укладено договір №2/20 про спільні наукові дослідження з вирощування озимої пшениці (далі - договір 2/20).

Предметом договору №2/20 є дослідження впливу змін клімату та різних технологій обробітку ґрунту та вирощування озимої пшениці на її врожайність та якість (п.1.1 договору)

В пункті 1.2. договору № 2/20 сторони домовилися об`єднати свої зусилля на реалізацію зазначеної мети шляхом розробки методів постановочних дослідів, раціонального застосування наявних технічних і людських ресурсів.

Відповідно до пункту 1.3. договору № 2/20 зміст робіт і терміни виконання визначаються календарним планом, що є частиною договору.

У розділі 2 "Виконання договору" сторони погодили, що виконання цього договору розпочнеться з обґрунтованої методики проведення наукових досліджень, закладки демонстраційних дослідних полів (ділянок), проведення моніторингу фазової динаміки розвитку рослин та їх врожайність.

Згідно п. 2.3. договору сторони в межах договору, керуючись ч. 3. ст. 68 Закону України "Про вищу освіту" проводять необхідний обробіток ґрунту та посів озимих культур для подальших спільних наукових досліджень з використанням земельних ділянок, які знаходяться в постійному користуванні Академії.

Відповідно до п. 3.1. Договору № 2/20 сторони погодили, що продукція, яка отримана в процесі дослідів, а саме матеріальні та інтелектуальні результати є спільною власністю і розподіляються за згодою сторін. (п.3.2. і п. 3.3. договору).

Пунктами 3.2., 3.3., 3.4. договору №2/20 визначено, що Академія є розпорядником результатів наукової інформації, яка може бути статистично опрацьована та опублікована в наукових виданнях. ТОВ «Науковий парк «Агрозоовет» є розпорядником результатів матеріальної продукції (врожаю) отриманого в результаті проведення наукового експерименту при вирощуванні сільськогосподарських культур. Після реалізації продукції ТОВ «Науковий парк «Агрозоовет» проводить з Харківською державною зооветеринарною академією розрахунки, з урахуванням фактичних витрат сторін, здійснених під час виконання договору №2/20 та п.7.1 договору.

Парк має право переробляти сировину (зерно врожаю) на посівний матеріал для харчових та кормових цілей (п.3.4 договору).

Згідно до п.4.1 договору №2/20 обов`язками Харківської державної зооветеринарної академії (сторони-1) є, зокрема, надати ТОВ «Науковий парк «Агрозоовет» (стороні-2) доступ до земельних ділянок загальною площею 387 га, які перебувають у постійному користуванні Академії на підставі пункту 2.3. цього договору, згідно затвердженого плану посівів.

В п.7.1 договору № 2/20 сторони погодили, що сторона-2 зобов`язується сплачувати стороні-1 на її розвиток 10-12% грошових коштів від вартості отриманого валового врожаю в заліковій масі за ринковими цінами не пізніше 01 жовтня 2021 року, що визначається додатковою угодою за результатами виконання науково-дослідних робіт узгодженого і затвердженого рішенням Загальних Зборів ТОВ "Науковий парк "Агрозоовет".

Договір 2/20 набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2021 (п.8.1 договору).

Судова колегія враховує наступне.

Відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1- 3 , 5 та 6 статті 203 цього Кодексу.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 905/1227/17 викладено наступну правову позицію: «Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

У відповідності до частини 1 статті 235 ЦК України удаваний правочин - це правочин, вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який вони насправді вчинили.

У такій ситуації існують два правочини: один - удаваний, а інший - той, який сторони дійсно мали на увазі. Таким чином, удаваний правочин своєю формою приховує реальний правочин. За удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. За удаваним правочином права та обов`язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину.

Правова конструкція статті 235 ЦК України передбачає, що сторона, звертаючись до суду із відповідним позовом, має довести: для приховання якого саме правочину вчинено спірний правочин; спрямованість волі сторін в удаваному правочині на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж тих, що передбачені насправді вчиненим правочином; настання між сторонами інших прав та обов`язків, ніж тих, що передбачені удаваним правочином.

Статтею 1130 ЦК України визначено поняття договору про спільну діяльність.

Так, за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов`язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об`єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об`єднання вкладів учасників.

Згідно частини 2 статті 1131 ЦК України умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та інші умови визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності.

Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За положеннями частин 1, 2 статті 15 цього Закону істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Відповідно до частин 1, 2 статті 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Згідно статті 22 Закону України "Про оренду землі" орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Розрахунки щодо орендної плати за земельні ділянки, що перебувають у державній і комунальній власності, здійснюються виключно у грошовій формі.

Положеннями частин 1, 8 статті 93 ЗК України визначено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи.

Як свідчать матеріали справи, предметом договору № 1/20 з обробітку ґрунту для подальших спільних наукових досліджень згідно з пунктом 1.1. договору є здійснення без об`єднання вкладів сторін у рамках чинного законодавства України та відповідно до своїх статутів передпосівного обробітку ґрунту для подальших спільних наукових досліджень за тематикою, затвердженою Вченою радою Академії.

Відповідно до пункту 1.2. договору № 1/20 метою договору є з`ясування впливу різних паратипових і генотипових факторів на результативну ознаку - рівень врожайності та якість продукції.

В п.5.1.1 договору №1/20 зазначено, що земельна ділянка сторони-1 є державною власністю, знаходиться в постійному користуванні останньої і підлягає використанню за умовами договору та у відповідності до вимог земельного законодавства України. Статус земельної ділянки залишається незмінним на весь період дії договору.

Предметом договору № 2/20 від 25.08.2020 року про спільні наукові дослідження з вирощування озимої пшениці згідно з пунктом 1.1. договору є дослідження впливу змін клімату та різних технологій обробітку ґрунту та вирощування озимої пшениці на її врожайність та якість.

У пункті 1.2. договору № 2/20 сторони домовилися об`єднати свої зусилля для реалізації зазначеної мети шляхом розробки методів постановочних дослідів, раціонального застосування наявних технічних і людських ресурсів.

В розділі 2 "Виконання договору" сторони погодилися, що виконання цього договору розпочнеться з обґрунтованої методики проведення наукових досліджень, закладки демонстраційних дослідних полів (ділянок), проведення моніторингу фазової динаміки розвитку рослин та їх врожайності.

За умовами п.3.1 договору №1/20 та п.4.1 договору №2/20 Харківська державна зооветеринарна академія лише надає ТОВ «Науковий парк «Агрозоовет» доступ до земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні Академії для досягнення цілей договорів.

Здійснивши аналіз змісту оспорюваних договорів, судова колегія зазначає, що у тексті договору № 1/20 та договору № 2/20 не містяться умови щодо орендної плати із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку внесення орендної плати, відповідальності за її несплату тощо, як і не узгоджено питання щодо передачі земельних ділянок.

Також колегія суддів приймає до уваги, що пунктом 2.3 спірних договорів було погоджено, що сторони при проведенні обробітку ґрунту та посіву озимих культур для подальших спільних наукових досліджень з використанням земельних ділянок, які знаходяться в постійному користуванні академії, керуються ч. 3. ст. 68 Закону України "Про вищу освіту".

Відповідно до частини 1 статті 68 Закону України "Про вищу освіту", наукова, науково-технічна та інноваційна діяльність може провадитись закладами вищої освіти, у тому числі через створені ними юридичні особи, предметом діяльності яких є доведення результатів наукової і науково-технічної діяльності закладу вищої освіти до стану інноваційного продукту та його подальша комерціалізація.

Згідно ч.3 ст.68 вказаного Закону, заклади вищої освіти, зокрема які є засновниками інноваційних структур різних типів (наукові та технологічні парки, бізнес-інкубатори тощо), мають право проводити спільні наукові дослідження, демонстраційні досліди тощо, у тому числі з використанням земельних ділянок, які знаходяться в постійному користуванні закладів вищої освіти.

Як свідчать матеріали справи, Харківська державна зооветеринарна академія є вищим закладом освіти сільськогосподарського призначення, а спірні земельні ділянки є державною власністю та знаходяться в її постійному користуванні.

Відповідно до п.1.1 Статуту, Товариство з обмеженою відповідальністю "Науковий парк "Агрозоовет" - є юридичною особою, створеною з метою розвитку науково-технічної та іноваційної діяльності у Харківській державній зооветеринарній академії, ефективного та раціонального використання наявного наукового потенціалу, матеріальної бази для комерціалізації результатів наукових досліджень і їх впровадження на відчизняному та закордонному ринках та отримання прибутку.

Згідно пункту 1.2. Статуту ТОВ "Науковий парк "Агрозоовет" - науковий парк, створюється та діє відповідно до Господарського та Цивільного кодексів України, Законів України "Про наукові парки", «Про господарські товариства», «Про вищу освіту», «Про інвестиційну діяльність», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про інноваційну діяльність», «Про державне регулювання діяльності у сфері трансферу технологій», інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини в науково-технічній та інноваційних сферах, з урахуванням особливостей, передбачених цим Статутом та Засновницьким договором.

Головними видами діяльності наукового парку є: вирощування зернових культур (крім рису) бобових культур і насіння олійних культур (основний) (код 01.11); розведення великої рогатої худоби молочних порід (код 01.41), розведення свиней (код 01.46), допоміжна діяльність у рослинництві (код 01.61), допоміжна діяльність у тваринництві (код 01.62), оброблення насіння для відтворення (код 01.64), дослідження й експериментальні обробки у сфері інших природних і технічних наук.

Згідно з пунктом 2 наказу Міністерства освіти і науки України від 21.06.2017 №899 "Про затвердження переліку пріоритетних напрямів діяльності ТОВ "Науковий парк "Агрозоовет" пріоритетним напрямком діяльності наукового парку є розроблення інноваційної технології вирощування пріоритетних зернових і фужерних культур, злако-бобових сумішок та кормів з них в умовах лісостепу України.

Харківська державна зооветеринарна академія є одним із засновників ТОВ "Науковий парк "Агрозоовет" та володіє часткою у статутному капіталі Товариства у розмірі 53%.

Отже, ТОВ "Науковий парк "Агрозоовет" було створено на базі Харківської державної зооветеринарній академії саме з метою організації господарської та науково-практичної діяльності, в тому числі на земельних ділянках, що перебувають на праві постійного користування академії.

Укладаючи договір № 1/20 з обробітку ґрунту для подальших спільних наукових досліджень та договір № 2/20 про спільні наукові дослідження з вирощування озимої пшениці від 25.08.2020 сторони діяли у відповідності до вимог статті 68 Закону України "Про вищу освіту".

Наведене спростовує доводи прокурора в позові та в апеляційній скарзі про те, що укладення оспорюваних договорів слід було погоджувати з Міністерством освіти і науки України, оскільки відносини сторін щодо спільної наукової діяльності, в тому числі і з використання спірних земельних ділянок, врегульовано вказаним вище законом.

Крім того прокурор в апеляційній скарзі не врахував положень ч.ч. 1; 3 ст. 68 Закону України «Про вищу освіту», положень Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Науковий парк "Агрозоовет"( п.1.1; п.1.2), наказ Міністерства освіти і науки України від 21.06.2017 №899 "Про затвердження переліку пріоритетних напрямів діяльності ТОВ "Науковий парк "Агрозоовет", а також зміст договорів1/2 і 2/2 .

Також судова колегія приймає до уваги, що з 2017 року відповідачі кожного року укладали аналогічні договори про спільні наукові дослідження.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами науково-дослідної роботи відповідачі оформлюють звіти, які затверджує вчена рада Харківської державної зооветеринарній академії.

Крім того, фінансово-господарська діяльність Харківської державної зооветеринарній академії, зокрема, за оспорюваними договорами, в четвертому кварталі 2020 року була предметом планової перевірки Північно-Східного офісу Держаудитслужби.

За результатами планової перевірки (зустрічної звірки) будь-яких порушень щодо природи укладених між відповідачами договорів виявлено не було.

З огляду на вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що оскаржувані договір №1/20 з обробітку ґрунту для подальших спільних наукових досліджень від 25.08.2020 та договір № 2/20 про спільні наукові дослідження з вирощування озимої пшениці від 25.08.2020 не є удаваними правочинами, за своїм змістом мають ознаки договорів про спільну діяльність, що спростовує доводи прокурора про те, що воля відповідачів при укладанні спірних договорів була направлена на приховування інших правочинів, а саме договорів оренди.

За наведеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання недійсними договорів №1/20 від 25.08.2020 з обробітку ґрунту для подальших спільних наукових досліджень та №2/20 від 25.08.2020 про спільні наукові дослідження з вирощування озимої пшениці, укладених між Харківською державною зооветеринарною академією та ТОВ "Науковий парк "Агрозоовет".

Позовна вимога про зобов`язання ТОВ "Науковий парк "Агрозоовет" звільнити земельну ділянку також не підлягає задоволенню, оскільки є похідної від основної вимоги, в задоволенні якої суд відмовив.

Слід зазначити, що аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У цій справі прокурору було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Крім того, відповідно до ст.316 ГПК України, вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Переглядаючи в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції, Східним апеляційним господарським судом досліджено та надано оцінку обставинам, на які вказав суд касаційної інстанції в постанові від 09.02.2022 у цій справі.

Доводи апеляційної скарги прокурора не спростовують висновків Господарського суду Харківської області.

Приймаючи до уваги всі наведені обставини в їх сукупності, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що є підставою для залишення апеляційної скарги заступника керівника Харківської обласної прокуратури без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 01.07.2021 у справі № 922/1320/21 - без змін.

З урахуванням приписів статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на прокурора.

Враховуючи викладене, керуючись ст.270, п.1 ч.1 ст. 275, ст.ст.276, 282, Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу заступника керівника Харківської обласної прокуратури залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 01.07.2021 у справі №922/1320/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 08.11.2022

Головуючий суддя О.Є. Медуниця

Суддя Д.О. Попков

Суддя О.В. Стойка