РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2022Справа № 910/7128/22
за позовом Приватного акціонерного товариства «Кіровоградобленерго»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегатрейдінг»

про стягнення 13 300,62 грн.

Суддя Картавцева Ю.В.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Кіровоградобленерго» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегатрейдінг» про стягнення 13 300,62 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії №2367 від 20.08.2021 у частині розрахунку за надану послугу з розподілу електричної енергії у вересні 2021 року, з огляду на що позивач просить суд стягнути з відповідача 13 300,62 грн з яких: 9 852,91 грн основного боргу, 1 493,86 грн пені, 1 753,82 грн інфляційних втрат та 200,03 грн 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.08.2022 позовну заяву залишено без руху.

23.08.2022 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

За змістом ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Оскільки у справі № 910/7128/22 ціна позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд дійшов висновку про можливість здійснення розгляду даної справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.08.2022 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; запропонувати відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву; встановити відповідачу строк для подання заперечень - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив; подати суду докази надіслання (надання) їх іншим учасникам справи.

У встановлений судом строк відповідачем не подано до суду відзиву на позовну заяву позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та письмові пояснення, викладені позивачем у позовній заяві, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Приватним акціонерним товариством «Кіровоградобленерго» (оператор системи, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мегатрейдінг» (електропостачальник, постачальник, відповідач), шляхом підписання Заяви-приєднання від 20.08.2021, укладено Договір електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії (Договір).

За змістом заяви-приєднання між оператором системи та електропостачальником ініціюється приєднання до умов Договору з метою реалізації електропостачальником своїх прав та виконання обов`язків та функцій постачальника електричної енергії по відношенню до споживачів, електроустановки яких приєднанні до електричних мереж на території здійснення ліцензованої діяльності Оператора системи розподілу, згідно з реєстром за ЕІС-кодами споживачів та їх точок вимірювання.

Відповідно п.1.1. Договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії цей договір електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії (надалі - Договір) цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови передачі (розподілу) електричної енергії споживачам електропостачальника (надалі - Постачальник) як послуги Оператора системи. Укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання Постачальника до умов цього договору.

Відповідно до п.2.1. Договору Оператор системи надає послуги з розподілу електричної енергії за сукупністю споживачів, які входять до групи Постачальника згідно з реєстром за ЕІС-кодами споживачів та їх точками вимірювання. Реєстр ведеться Оператором системи в електронному вигляді. Оператор системи забезпечує надання послуг з розподілу в обсязі, необхідному та достатньому для виконання Постачальником функцій відповідного суб`єкта роздрібного ринку електричної енергії, та надання інших послуг, зокрема з відключення та підключення споживачів.

Згідно п. 3.2. Договору вартість договору складає вартість послуг з розподілу електричної енергії за сукупністю споживачів Постачальника, яким згідно з умовами договорів про постачання електричної енергії (комерційних пропозицій Постачальника) послуги з розподілу електричної енергії придбаває Постачальник, та вартість інших послуг згідно з договором.

За умовами п.п. 3.3. та 3.4. Договору розрахунковим періодом для цілей цього Договору є календарний місяць. Оплата (придбання) послуг з розподілу електричної енергії здійснюється Постачальником у формі попередньої оплати, у тому числі плановими авансовими платежами.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За змістом Заяви-приєднання від 20.08.2021 ЕІС-код електропостачальника - 62X24S.

З листа №6293/05/14 від 12.10.2021 вбачається, що позивач направив відповідачу рахунок №269/1 на оплату послуг з розподілу електроенергії за вересень 2021 та 2 примірники акту приймання-передачі послуг з розподілу електричної енергії від 30.09.2021 (зворотне повідомлення про вручення №888, дата отримання - 21.10.21).

Відповідно до рахунку №269/1 від 11.10.2021 на оплату послуг з розподілу електроенергії за вересень 2021, обсяг становить 13 538 квт/год, нараховано по заявці за послугу з розподілу 18 999,88 грн з ПДВ, сальдо на 01.10.2021 - 9 852,91 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії №2367 від 20.08.2021 у частині розрахунку за надану послугу з розподілу електричної енергії у вересні 2021 року, з огляду на що позивач просить суд стягнути з відповідача 13 300,62 грн з яких: 9 852,91 грн основного боргу, 1 493,86 грн пені, 1 753,82 грн інфляційних втрат та 200,03 грн 3% річних.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, між ПРАТ «Кіровоградобленерго» та ТОВ «Мегатрейдінг», шляхом підписання Заяви-приєднання від 20.08.2021, укладено Договір електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії.

Відповідно до п. 1. Додатку №2 до Договору «Порядок розрахунку за послугу з розподілу електричної енергії» Постачальник оплачує послугу з розподілу Оператору системи, якщо згідно з умовами договору про постачання оплату послуги з розподілу забезпечує постачальник. На вартість послуг з розподілу електричної енергії нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України. Розрахунковим періодом є календарний місяць.

Згідно п. 6 Додатку №2 до Договору оператор системи виставляє рахунок, з накладанням КЕП, Постачальнику на попередню оплату з урахуванням платежів, здійснених Постачальником до моменту виставлення рахунку та надсилає його на електронну адресу Постачальника зазначену в заяві приєднання, яка є Додатком 1 до Договору

За умовами п. 7 Додатку №2 до Договору Постачальник протягом двох робочих днів з дати відправлення Оператором системи рахунку на електронну адресу Постачальника відповідно до п. 6 даного Додатку здійснює попередню оплату послуг з розподілу електричної енергії у розмірі 100 %. Датою здійснення оплати є дата, зарахування коштів на поточний рахунок Оператора системи.

Відповідно до п. 11 Додатку №2 до Договору Оператор системи до 10 числа включно місяця, наступного за розрахунковим, за сукупністю Споживачів Постачальника, для яких згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією Постачальника оплату послуг з розподілу електричної енергії забезпечує Постачальник, оформлює Акт приймання-передачі послуг з розподілу електричної енергії за формою Додатку 5 до цього Договору (далі - Акт) за розрахунковий період та в цей же строк направляє його на електронну адресу Постачальника з накладанням КЕП. Разом з Актом Оператор системи надає рахунок на оплату фактично наданих послуг з розподілу електричної енергії.

Згідно п. 12 Додатку №2 до Договору Постачальник протягом трьох робочих днів, з моменту отримання Акту, повертає його на електронну адресу Оператора системи з накладанням КЕП та на паперовому носії. У разі неповернення Постачальником належно підтвердженого Акту, Акт вважається підписаним у редакції Оператора системи, а при проведенні розрахунків та визначенні обсягів електричної енергії сторони керуються даними Акту у редакції Оператора системи.

Відповідно до п. 15 Додатку №2 до Договору донарахована сума має бути сплачена в 5-ти денний термін з моменту отримання рахунка оператора системи.

Судом було встановлено, що позивач направив відповідачу лист № 6293/05 від 12.10.2021, додатками до якого були рахунок №269/1 на оплату послуг з розподілу електроенергії за вересень 2021 року та 2 примірники акту приймання-передачі послуг з розподілу електричної енергії від 30.09.2021.

Судом було встановлено, що лист № 6293/05 від 12.10.2021 отримано відповідачем 21.10.2021 (відповідні докази містяться в матеріалах справи).

Оскільки, акт приймання-передачі з підписом відповідача не було повернуто позивачу, поряд з цим, у матеріалах справи відсутні докази надання відповідачем обґрунтованих заперечень щодо наданих позивачем послуг, суд зазначає, що згідно умов Додатку №2 до Договору, Акт приймання-передачі послуг з розподілу електричної енергії за вересень 2021 року вважаються підписаним у редакції Оператора системи.

Відповідно до рахунку № 269/1 від 11.10.2021 на оплату послуг з розподілу електроенергії за вересень 2021, обсяг наданих позивачем відповідачу послуг з розподілу електричної енергії становить 13 538 кВт/год, загальна вартість послуг - 18 999,88 грн з ПДВ.

Як зазначає позивач та не спростовує відповідач, останнім було частково здійснено попередню оплату вартості послуг за вересень 2021 року, відтак, сума заборгованості за вказаний період становить 9 852,91 грн.

За змістом ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 ЦК України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відтак, враховуючи п.п 3.3. та 3.4. Договору та п.п 1, 6, 7 та 15 Додатку №2 до Договору, суд дійшов висновку, що строк оплати вартості послуги з розподілу електричної енергії за вересень 2021 року є таким, що настав.

Суд зазначає, що відповідачем не надано доказів сплати позивачу грошових коштів у розмірі 9 852,91 грн, не надано будь-яких інших доказів у підтвердження відсутності його обов`язку зі сплати заявленої в позові заборгованості, у зв`язку з чим суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості у розмірі 9 852,91 грн, а відтак, задоволення позовних вимог у цій частині.

Крім того позивачем заявлено до стягнення з відповідача інфляційні втрати у розмірі 1 753,82 грн та 3% річних у розмірі 200,03 грн.

Відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зазначає, що сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові. Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур`єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Відповідно до п. 16 Додатку №2 за внесення платежів (в тому числі попередньої оплати чи планових платежів) з порушенням термінів, Постачальник сплачує Оператору системи пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, а також суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних з простроченої суми. Нараховані суми пені, індексу інфляції та три відсотки річних зазначаються у розрахунковому документі окремими рядками.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат за період з 01.11.2021 по 30.06.2022 та 3% за період з 27.10.2021 по 30.06.2022 суд зазначає, що визначені позивачем періоди нарахування є обґрунтованими, а розрахунок арифметично правильним, відтак, позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат у розмірі 1 753,82 грн та 3% річних у розмірі 200,03 грн підлягають задоволенню в повному обсязі.

Позивачем, також, заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 1 493,86 грн.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 6.6 Договору за внесення платежів, передбачених цим договором, з порушенням термінів, визначених порядком розрахунків, постачальник сплачує оператору системи пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Сума пені зазначається у розрахунковому документі окремим рядком.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку пені, період нарахування пені визначено з 27.10.2021 по 30.06.2022, що суперечить приписам частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, оскільки, виходить за межі 6-місячного строку.

Відтак, здійснивши перерахунок пені за період з 27.10.2021 по 27.04.2022 відносно суми боргу 9 852,91 грн, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення 1493,86 грн пені підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 929,68 грн.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегатрейдінг» (01001, м. Київ, вул. Паторжинського, будинок 6, 3, офіс 2; ідентифікаційний код: 43275225) на користь Приватного акціонерного товариства «Кіровоградобленерго» (25015, м. Кропивницький, Студентський бульвар, буд.15; ідентифікаційний код: 23226362) 9 852 (дев`ять тисяч вісімсот п`ятдесят дві) грн 91 коп. основного боргу, 929 (дев`ятсот двадцять дев`ять) грн 68 коп. пені, 1 753 (одна тисяча сімсот п`ятдесят три) грн 82 коп. інфляційних втрат, 200 (двісті) грн 03 коп. 3% річних та судовий збір у розмірі 2 375 (дві тисячі триста сімдесят п`ять) грн 76 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Картавцева