ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 рокуСправа № 912/1435/22

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Бестаченко О.Л., за участю секретаря судового засідання Колісник Т.В. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/1435/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ХОРЕКА ГРУПП", 01103, м. Київ, Залізничне шосе, 21, офіс 213,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібний", 25009, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Соборна, буд. 17, кімн. 13,

про стягнення 177 688,53 грн,

представники:

від позивача - участі не брали;

від відповідача - участі не брали.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ХОРЕКА ГРУПП", яка містить вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібний" про стягнення 103 571,50 грн основної заборгованості, 22 331,28 грн пені та 51 785,75 грн штрафу, з покладанням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором поставки від 11.06.2020 №11.06.20-2 в частині своєчасної та повної оплати поставленого товару.

Ухвалою від 13.10.2022 відкрито провадження у справі № 912/1435/22; постановлено справу № 912/1435/22 розглядати за правилами спрощеного позовного провадження; судовий розгляд призначено на 10.11.2022 на 11:00 год; сторонам встановлено строк для подання заяв по суті справи.

10.11.2022 суд відкрив розгляд справи по суті.

У судовому засіданні 10.11.2022 сторони участі не брали, уповноважених представників не направили, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду, про що свідчать матеріали справи.

10.11.2022 на електронну адресу суду (без КЕП) від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ХОРЕКА ГРУПП" надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача від 09.11.2022 №б/н.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов та не повідомив суд про наявність у нього заперечень з приводу заявлених позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

На підставі ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин, спір вирішено за наявними в справі матеріалами.

З огляду на викладене та враховуючи відсутність підстав для відкладення розгляду справи, господарський суд розглядає справу по суті в судовому засіданні 10.11.2022 за відсутності представників сторін. Дослідивши в судовому засіданні докази, господарський суд встановив наступні обставини, які є предметом доказування у справі.

11.06.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ХОРЕКА ГРУПП" (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Хлібний" (Покупець) укладено Договір поставки № 11.06.20-2 (далі - Договір, а.с. 14-16), згідно п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується відповідно до поданих Покупцем та узгоджених з Постачальником замовлень (у строки, вказані в замовленнях та в межах складських запасів Постачальника), здійснити поставку Покупцеві продуктів харчування, які знаходяться у глибокій заморозці або є охолодженими (далі за текстом названих - Товар), а Покупець зобов`язується приймати Товар та своєчасно сплачувати його вартість.

Відповідно до п. 1.2., 1.3. Договору найменування, сорт, кількість, ціна та інші індивідуально визначені відомості про Товар визначаються у товарних накладних, які є невід`ємною частиною цього Договору. Право власності на Товар та ризик випадкової загибелі, пошкодження або втрати Товару чи його частини переходить від Постачальника до Покупця з моменту підписання уповноваженими представниками сторін товарної (товарно - транспортної) накладної, яка засвідчує момент передачі товару.

Відповідно до п. 2.1.-2.3., 2.6., 2.7. Договору зобов`язання сторін по поставці товару виникають на підставі погодженої сторонами Заявки (замовлення) Покупця. Поставка Товару проводиться за попередньою заявкою Покупця. Заявка передається Постачальнику в будь-якій зрозумілій сторонами формі (шляхом заповнення бланку заявки, електронною поштою, факсимільним, телефонним зв`язком, усно тощо) за 2 (два) дні до поставки. Строки поставок відповідають датам, які вказані у товарних накладних, які є невід`ємною частиною цього Договору. Умови поставки - магазин (склад) Покупця. Товар вважається поставленим Постачальником та прийнятим Покупцем з моменту підпису про це уповноваженої особи останнього у товаросупроводжувальних документах Постачальника. Підпис уповноваженої особи засвідчується печаткою чи стрічковим штампом Покупця. Покупець, підписання даного Договору, підтверджує, що особи, що розписуються в товарних накладних, належним чином уповноважені на прийняття Товару від Постачальника, і їх підпис, засвідчений печаткою чи штампом Покупця, є достатнім доказом отримання Товару від Постачальника. Товари приймаються за кількістю на підставі товарної (товаро-транспортної/видаткової) накладної.

За умовами п. 3.1. - 3.5. Договору вартість Товару визначається Постачальником у національній валюті України - гривні, включає вартість тари, упаковки, суми податку на додану вартість. Сплата вартості Товару проводиться шляхом безготівкового (за банківським переказом) розрахунку. Факт сплати Покупцем вартості Товару підтверджується банківським витягом з банку Постачальника про надходження коштів на поточний рахунок останнього. Датою сплати вартості товару вважається дата, коли сума що підлягає сплаті за даним Договором та перерахована з рахункового рахунку Покупця, поступить на розрахунковий рахунок Постачальника. Термін сплати вартості Товару не повинен перевищувати 14 (чотирнадцять) календарних з моменту поставки Товару. При наявності попередньої заборгованості за раніше отриманий Товар, при надходженні оплати за Товар, сума оплати, незалежно від цільового призначення платежу, буде зараховуватися за попередню заборгованість. За згодою сторін Покупець має право вносити авансові платежі за товар.

Відповідно до п. 4.1. - 4.3. Договору за порушення умов даного Договору винна сторона несе відповідальність згідно чинного законодавства і даного Договору. У випадку порушення терміну оплати, зазначеному у п. 3.3. даного Договору за поставлений Товар Покупець виплачує на користь Постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, від вартості поставленого, але не оплаченого в строк товару, за кожний день прострочення. При цьому пеня нараховується за весь час прострочення в межах загальних строків позовної давності - три роки. Нарахування пені не звільняє Покупця від відповідальності, передбаченої ст. 625 Цивільного кодексу України. У випадку, якщо строк прострочення платежу буде складати більше 1 (одного) місяця, Покупець сплачує на користь Постачальника штраф у розмірі 50% від суми заборгованості.

Згідно п. 5.1. Договору він вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до "__"________201_ року, а у частині оплати поставленого товару і відповідальності за прострочення/оплати вартості поставленого Товару, - до повного погашення заборгованості за отриманий Товар.

Договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплений печатками.

На виконання умов Договору позивач у період з 05.01.2022 по 23.03.2022 поставив відповідачу Товар на загальну суму 224 693,70 грн, що підтверджується підписаними видатковими накладними (від 05.01.2021 № 21, від 10.01.2022 № 66, від 14.01.2022 № 138, від 18.01.2022 № 177, 21.01.2022 № 231, від 25.01.2022 № 294, від 26.01.2022 № 304, 31.01.2022 № 372, від 03.02.2022 № 449, від 04.02.2022 № 474, від 07.02.2022 № 499, від 10.02.2022 № 563, від 14.02.2022 № 611, від 15.02.2022 № 617, від 16.02.2022 № 647, від 16.02.2022 № 689, від 21.02.2022 № 739, від 23.02.2022 № 807), товарно-транспортними накладними (від 05.01.2021 № Р21, від 10.01.2022 № Р66, від 14.01.2022 № Р138, від 18.01.2022 № Р177, 21.01.2022 № Р231, від 25.01.2022 № Р294, від 26.01.2022 № Р304, 31.01.2022 № Р372, від 03.02.2022 № Р449, від 04.02.2022 № Р474, від 07.02.2022 № Р499, від 10.02.2022 № Р563, від 14.02.2022 № Р611, від 15.02.2022 № Р617, від 16.02.2022 № Р647, від 16.02.2022 № Р689, від 21.02.2022 № Р739, від 23.02.2022 № Р807) та рахунками (від 07.02.2022 № 678, від 10.02.2022 № 679, від 14.02.2022 № 680, від 15.02.2022 № 681, від 16.02.2022 № 682, від 16.02.2022 № 683, від 21.02.2022 № 684, від 23.02.2022 № 685) (а.с. 17-78).

Відповідач за отриманий Товар розрахувався частково, сплатив у загальному розмірі 234 472,00 грн, що підтверджується довідкою АТ "ПУМБ" від 31.08.2022 № КІЕ-07.08/2439 (а.с. 80-81). Зокрема, за спірний період відповідач сплатив 121 122,20 грн.

07.07.2022 між позивачем та відповідачем було підписано Акт звірки взаємних розрахунків по стану за період: 01.01.2022 - 07.07.2022 за Договором від 11.06.2020 № 11.06.20-2 (а.с. 79).

Згідно з даним Актом заборгованість відповідача за договором станом на 01.01.2022 складала 113 049,80 грн, про що вказано в графі "сальдо початкове", а станом на 07.07.2022 - 103 571,50 грн. Акт підписано та скріплено печатками сторін.

Як зазначає позивач, відповідач в порушення строку, встановленого п. 3.3. Договору, не здійснив оплату поставленого Товару в сумі 103 571,50 грн (224 693,70 грн - 121 122,20 грн = 103 571,50 грн), що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір господарський суд враховує наступне.

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки. Відповідно, до правовідносин, що виникли між сторонами на підставі даного договору, слід застосовувати положення законодавства, що регулюють правовідносини поставки.

Згідно ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених вказаним Кодексом.

За правилами ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Правовідносини купівлі-продажу регулюються главою 54 Цивільного кодексу України.

За положеннями ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ст. 599 цього Кодексу зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Матеріали справи свідчать, що позивач свої зобов`язання за Договором виконав, поставив відповідачу Товар, термін оплати відповідно до умов Договору настав.

Відповідач свої зобов`язання щодо оплати виконав частково, з порушенням строку проведення розрахунків за поставлений (прийнятий) Товар, сплативши в загальній сумі 121 122,20 грн.

В матеріалах справи міститься Акт звірки взаємних розрахунків по стану за період: 01.01.2022 - 07.07.2022 за Договором, в якому зафіксовано існування заборгованості відповідача перед позивачем за Договором у розмір 103 571,50 грн, на якому також знаходяться підпис особи та відбиток печатки Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібний" (а.с. 79).

Господарський суд враховує, що у постановах Верховного Суду від 19.04.2018 у справі № 905/1198/17, від 05.03.2019 у справі № 910/1389/18, від 04.12.2019 у справі № 916/1727/17, від 21.12.2020 у справі № 916/499/20 викладено правову позицію, згідно з якою відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Як правило, акти звірок розрахунків (чи заборгованості) складаються та підписуються бухгалтерами контрагентів і підтверджують остаточні розрахунки сторін на певну дату. Відсутність в акті звірки підписів перших керівників сторін або інших уповноважених осіб, які мають право представляти інтереси сторін, у тому числі здійснювати дії, направлені на визнання заборгованості підприємства перед іншими суб`єктами господарювання, означає відсутність в акті звірки юридичної сили документа, яким суб`єкт господарської діяльності визнає суму заборгованості. Слід також зазначити, що чинне законодавство не містить вимоги про те, що у акті звірки розрахунків повинно зазначатись формулювання про визнання боргу відповідачем. Підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу.

Враховуючи наведене, а також зважаючи на те, що Акт звірки взаємних розрахунків по стану за період: 01.01.2022 - 07.07.2022 за Договором від 11.06.2020 № 11.06.20-2 підписано уповноваженими особами сторін Договору та скріплено їх печатками, вказаний акт містить посилання на видаткові накладні, які, як встановлено судом, є самостійними та достатніми доказами здійснення господарської операції - поставки Товару, суд дійшов висновку, що Акт звірки взаємних розрахунків, як юридичний документ, свідчить про визнання відповідачем боргу.

З урахуванням вищенаведеного, а також тієї обставини, що відповідачем у справі позовні вимоги не заперечено, факти, викладені в позовній заяві, не спростовано, строк виконання зобов`язання за Договором є таким, що настав, господарський суд вважає позовні вимоги про стягнення боргу в розмірі 103 571,50 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, у зв`язку з несвоєчасною сплатою відповідачем за поставлений (прийнятий) Товар, позивач нарахував 22 331,28 грн пені та 51 785,75 грн штрафу.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Статтею 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Штрафними санкціями згідно ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення.

За положеннями ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Кваліфікуючими ознаками штрафу є:

а) можливість встановлення за майже будь-яке порушення зобов`язання: невиконання або неналежне виконання (порушення умов про кількість, якість товарів, робіт (послуг), виконання зобов`язання неналежним способом тощо).

б) обчислення у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України.

В інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою ст. 627 Цивільного кодексу України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить ст. 61 Конституції України, оскільки згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.02.2018 у справі №911/2813/17, від 22.03.2018 у справі №911/1351/17, від 27.09.2019 у справі №923/760/16, від 19.09.2019 у справі №904/5770/18.

Відповідно до п. 4.2. - 4.3. Договору у випадку порушення терміну оплати, зазначеному у п. 3.3. даного Договору за поставлений Товар Покупець виплачує на користь Постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, від вартості поставленого, але не оплаченого в строк товару, за кожний день прострочення. При цьому пеня нараховується за весь час прострочення в межах загальних строків позовної давності - три роки. Нарахування пені не звільняє Покупця від відповідальності, передбаченої ст. 625 Цивільного кодексу України. У випадку, якщо строк прострочення платежу буде складати більше 1 (одного) місяця, Покупець сплачує на користь Постачальника штраф у розмірі 50% від суми заборгованості.

Здійснивши перевірку правильності розрахунку штрафу судом встановлено, що він є арифметично вірним, заявлений в межах можливих нарахувань та відповідає умовам Договору, а отже стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 51 785,75 грн - 50% штрафу.

Разом з цим, перевіряючи розрахунок пені, суд встановив, що позивач визначив неправильний період нарахування зважаючи на умови п. 3.3. Договору та норми ст. 253, 254 Цивільного кодексу України.

Таким чином, господарський суд проводить власний розрахунок пені згідно умов Договору та норм ст. 253, 254 Цивільного кодексу України, в межах періодів, визначених позивачем:

- з 22.02.2022 по 30.09.2022 на суму 18 778,00 грн складає 4 126,02 грн;

- з 25.02.2022 по 30.09.2022 на суму 7 020,40 грн складає 1 531,02 грн;

- з 01.03.2022 по 30.09.2022 на суму 18 362,40 грн складає 3 964,27 грн;

- з 02.03.2022 по 30.09.2022 на суму 415,00 грн складає 89,37 грн;

- з 03.03.2022 по 30.09.2022 на суму 21 879,90 грн складає 4 699,68 грн;

- з 03.03.2022 по 30.09.2022 на суму 3 376,20 грн складає 725,19 грн;

- з 08.03.2022 по 30.09.2022 на суму 19 943,60 грн складає 4 229,14 грн;

- з 10.03.2022 по 30.09.2022 на суму 13 796,00 грн складає 2 910,39 грн, всього - 22 275,08 грн.

Враховуючи викладені обставини, стягненню з відповідача підлягає 22 275,08 грн пені.

Згідно з ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За таких обставин, беручи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, господарський суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ХОРЕКА ГРУПП".

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю "ХОРЕКА ГРУПП" просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правову допомогу в сумі 7 500,00 грн.

Положеннями статті 123 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини 1-4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

12.09.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ХОРЕКА ГРУПП" (Клієнт) та Адвокатським бюро "Порхуна Сергія" (Виконавець) укладено Договір про надання професійної правничої (правової) допомоги № 174/22 (далі - Договір № 174/22, а.с. 85), предметом якого у відповідності до п. 1.2. є надання Виконавцем професійної правничої (правової) допомоги Клієнту по справі за позовною заявою Клієнта до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібний" про стягнення заборгованості за Договором поставки від 11.06.2020 № 11.06.20-2 у сумі 103 571,50 грн., судових витрат, відповідно до Специфікації (додаток № 1 до Договору): збір доказів, аналіз документів (доказів), вивчення та аналіз законодавства і судової практики, складання заяв по суті справи, в тому числі позовної заяви (не менше 6 стор.), а також заяв з процесуальних питань (за необхідністю), копіювання та комплектування документів (копій документів), що додаються до позовної заяви, подання або надіслання поштою позовної заяви з доданими до неї документами до Господарського суду Кіровоградської області, представництво інтересів у суді.

Відповідно до п. 3.2. Договору № 174/22 за результатом надання професійної правничої (правової) допомоги Виконавець складає акт приймання-передачі наданої професійної правничої (правової) допомоги та передає два примірника акту Клієнту.

Пунктом 4.1. Договору № 174/22 передбачено, що ціна Договору, розмір гонорару (винагороди) Виконавця та порядок розрахунків узгоджені Сторонами та вказані у Специфікації (додаток № 1 до цього Договору).

Згідно п. 6.1. Договору № 174/22 він набирає чинності з моменту його укладення (підписання) Сторонами і діє до повного належного виконання Сторонами обов`язків до Договору, тобто до набрання сили остаточного рішення по справі відповідно до предмету справи, зазначеного у п. 1.2. Договору.

Договір підписано повноважними представниками сторін та скріплено печатками.

12.09.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ХОРЕКА ГРУПП" та Адвокатським бюро "Порхуна Сергія" підписано Додаток № 1 до Договору № 174/22 "Специфікація детальний опис робіт (наданих послуг), виконання адвокатом - Виконавцем, та здійснення ним витрат, необхідних для надання професійної правничої (правової) допомоги" (а.с. 86-87).

В п. 2 Додатку № 1 до Договору № 174/22 вказано, що ціна Договору орієнтовно складає: 19 500,00 грн без ПДВ, за 13 годин роботи Виконавця, з розрахунку гонорару (винагороди) Виконавця у розмірі 1 500,00 грн за 1 годину роботи, яка складається, зокрема, з гонорару (винагороди) Виконавця за надання професійної правничої (правової) допомоги (суд першої інстанції):

- збір доказів, вивчення та аналіз документів по справі, час роботи адвоката - 1 год, обсяг послуг - 30 стор., гонорар - 1 500,00 грн;

- вивчення та аналіз законодавства і судової практики, час роботи адвоката - 1 год, обсяг послуг - 50 стор., гонорар - 1 500,00 грн;

- копіювання та комплектування документів, що додаються до позовної заяви, примірників позовної заяви, час роботи адвоката - 1 год, обсяг послуг - 60 стор., гонорар - 1 500,00 грн;

- складання, комплектування та надіслання (подання) відповідачу та до суду позовної заяви, час роботи адвоката - 2 год, обсяг послуг - 12 стор., гонорар - 3 000,00 грн.

Загальна сума за вказаною Специфікацією за надання професійної правничої (правової) допомоги (суд першої інстанції) складає 7 500,00 грн.

Відповідно до п. 3., 4.1. Додатку № 1 до Договору № 174/22 гонорар Виконавця встановлений у фіксованому розмірі. Клієнт зобов`язаний здійснити оплату послуг Виконавця у розмірі 7 500,00 грн (пп. 1-5 п. 2.1. цієї Специфікації) протягом трьох робочих днів з дня укладення цього Договору.

Фільтрованою випискою за період з 01.09.2022 по 21.09.2022 підтверджується сплата Товариством з обмеженою відповідальністю "ХОРЕКА ГРУПП" 7 500,00 грн Адвокатському бюро "Порхуна Сергія", де в призначені платежу зазначено: "Сплата за юридичні послуги згідно договору № 174/22 від 12.09.2022р, без ПДВ" (а.с. 89).

За приписами статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У розумінні положень ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Зазначеної позиції дотримується Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного суду у справі №922/445/19 від 03.10.2019.

В той же час, суд зазначає, що надані позивачем докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі №910/2170/18.

Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат в суді першої інстанції, а саме представником позивача складені та підписані наступні документи: позовна заява від 30.09.2022 № б/н, всі копії документів завірені представником позивача.

Крім того, в матеріалах справи міститься ордер серії АА № 1238625 від 22.09.2022 та копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 26.02.2009 № 3652 на Порхуна С.В.

Суд врахував, що суму гонорару за Договором № 174/22 (з врахуванням Додатку № 1 до Договору № 174/22) визначено саме у фіксований спосіб - 7 500,00 грн, позивач не зобов`язаний посилатися на час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг). Обґрунтованість розміру витрат на оплату послуг адвоката в такому разі визначається на підставі наявних доказів.

Аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі №924/447/18.

Суд з огляду на умови Договору № 174/22, враховуючи складання і підписання адвокатом всіх процесуальних документів від імені і в інтересах позивача, дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу в сумі 7 500,00 грн є реальними, підтвердженими матеріалами справи.

Відповідач не заявляв про неспівмірність витрат на правову допомогу.

Таким чином, зважаючи на відсутність клопотання та заперечень відповідача стосовно розміру заявленої до стягнення суми грошових коштів, з огляду на предмет позову та розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу, враховуючи ступінь складності справи та обсяг наданих послуг, суд вважає, що витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 7 500,00 грн документально доведені, є співмірними з предметом позову, змістом та обсягом наданих послуг.

Разом з цим, за змістом п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у разі часткового задоволення позову всі судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов задоволено частково (на 99,97 %), витрати позивача на професійну правничу допомогу покладається на відповідача у сумі 7 497,75 грн.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібний" (25009, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Соборна, буд. 17, кімн. 13; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ХОРЕКА ГРУПП" (01103, м. Київ, Залізничне шосе, 21, офіс 213; ) заборгованість за договором у розмірі 103 571,50 грн, пеню в сумі 22 275,08 грн, штраф в розмірі 51 785,75 грн, а також 2 664,53 грн сплаченого судового збору та 7 497,75 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень можна за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати представнику Товариства з обмеженою відповідальністю "Хорека Групп", адвокату Порхуну С.В. (на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1 ); Товариству з обмеженою відповідальністю "Хлібний" (25009, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Соборна, буд. 17, кімн. 13, та на електронну пошту: , ).

Повне рішення складено 11.11.2022.

Суддя О.Л. Бестаченко