Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2022Справа № 910/7633/22

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К. І., при секретарі судового засідання Сабалдаш О. В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовною заявою Національної поліції України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МІК"

про стягнення 170 851,06 грн.

за участю представників:

від позивача: Старощук М. В.

від відповідача: не з`явився

В С Т А Н О В И В:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулась Національна поліція України (далі - Нацполіція України, позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "МІК" (далі - ТОВ "МІК", відповідач) про стягнення пені у сумі 170 851,06 грн.

У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору № 173НП від 25.06.2021 в частині своєчасної поставки замовленого позивачем товару, у зв`язку з чим відповідачу були нараховані штрафні санкції. У позові Нацполіція України просить стягнути з відповідача пеню у сумі 170 851,06 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.09.2022 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) учасників спору, сторонам надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач надав суду відзив на позов, у якому вказав, що ним було допущене незначне прострочення поставки товару, що є винятковим випадком у діяльності відповідача, у зв`язку з чим просив зменшити нараховану позивачем пеню на 90 %.

До початку розгляду справи по суті відповідач заявив клопотання про направлення справи за територіальною підсудністю до Господарського суду Запорізької області за місцезнаходженням відповідача (ТОВ "МІК"). Розглянувши вказане клопотання та заслухавши думку учасників справи з цього приводу, суд вирішив у його задоволенні відмовити з наступних підстав.

За загальним правилом позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом (ч. 1 ст. 27 ГПК України).

Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 29 ГПК України позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів (альтернативна підсудність).

Як вбачається з матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу неналежного виконання ТОВ "МІК" зобов`язань з поставки товару за договором № 173НП від 25.06.2021, що стало підставою для нарахування позивачем штрафних санкцій.

Зі змісту вказаної угоди вбачається, що сторони погодили місце сплати штрафних санкцій - вул. Богомольця, 10, м. Київ. За таких обставин суд вважає, що позивач мав право застосувати ч. 5 ст. 29 ГПК України та за своїм вибором звернутись з даним позовом до Господарського суду міста Києва, а відтак - підстав для направлення справи до Господарського суду Запорізької області немає.

У судовому засіданні під час розгляду справи по суті представник позивача заявлені вимоги підтримав та обґрунтував, просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання, призначене для розгляду справи по суті, не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у минулому судовому засіданні просив здійснювати її розгляд без його участі.

Отже, розглянувши заяви учасників справи по суті спору, заслухавши пояснення представника позивача у судовому засіданні та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Установлено, що 25.06.2021 між Нацполіцією України (покупець) та ТОВ "МІК" (постачальник) був укладений договір про закупівлю № 173НП (далі - договір), за умовами якого постачальник зобов`язується поставити покупцю сорочки трикотажні з короткими рукавами темно-синього кольору, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити вказаний товар в порядку та на умовах визначених цим договором (п. 1.1).

Відповідно до п. 1.2 договору загальна кількість товару, що підлягає поставці, та ціна договору визначається у специфікації товару (додаток № 1 до договору) і ростовці товару (додаток № 2 до договору). Місце виконання договору - в частині поставки товару - вул. Святошинська, 27, м. Київ, в частині інших зобов`язань за договором, в тому числі щодо сплати штрафних санкцій - вул. Богомольця, 10, м. Київ (п. 1.5 договору).

Ціна договору становить 7 456 800,00 грн. (п. 3.1 договору). Розрахунки проводяться шляхом безготівкового переказу коштів на поточний рахунок постачальника, вказаний у цьому договорі, протягом бюджетного періоду. Підставою для проведення розрахунків є накладна (яка повинна бути оформлена та містити обов`язкові реквізити відповідно до вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні"). Зміст та обсяг господарської операції, зазначеної в накладній, повинен відповідати специфікації товару (додаток № 1 до договору), підписаній уповноваженими особами сторін (п. 4.1 договору).

Згідно з п. 5.1 договору постачальник зобов`язується здійснити поставку товару до місця виконання договору протягом 45 календарних днів включно з дати укладання цього договору за адресою покупця у місті Києві (вул. Святошинська, 27, м. Київ, 03115). У разі, якщо останній день поставки припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем поставки вважається перший за ним робочий день. Датою поставки товару вважається дата підписання уповноваженими представниками сторін накладної (пункт 5.2 договору).

Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін, реєстрації у покупця та діє до 31.12.2021, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами умов цього договору (п. 13.1).

Також у додатку № 1 до договору сторони погодили специфікацію товару на загальну суму 7 456 800,00 грн., його технічні характеристики та кількість.

Відповідно до ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ст. 712 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 669 ЦК України кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

Судом встановлено, що ТОВ "МІК" поставку обумовленого товару здійснило з порушенням строку, визначеного договором (до 09.08.2021), а саме: товар на суму 358 500,00 грн. поставило 16.08.2021, що підтверджується копією накладної № РН-08/16/04 від 16.08.2021; на суму 1 649 817,00 грн. - 25.08.2021 (накладна № РН-08/25/05 від 25.08.2021); на суму 4 731 483,00 грн. - 08.09.2021 (накладна № РН-09/07/04 від 08.09.2021). Зазначені накладні були підписані обома сторонами без зауважень.

Зазначені обставини щодо прострочення постачальником зобов`язання, а також щодо наявності підстав для нарахування пені, сторонами не заперечуються, спір між ними виник стосовно розміру штрафних санкцій, нарахованих позивачем.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з приписами ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ст. 549 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 231 ГК України у разі, якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Також у договорі сторони погодили, що за порушення строків виконання зобов`язання щодо поставки товару з постачальника стягується пеня у розмірі 0,1 % вартості товару, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

При цьому день поставки товару, поставленого постачальником з порушенням строку, передбаченого пунктом 5.1 розділу 5 цього договору, вважається днем прострочення, за який постачальнику нараховуються штрафні санкції згідно умов цього договору (п. 9.2 договору).

За таких обставин, враховуючи підтверджений факт прострочення зобов`язання (поставки товару), суд вважає, що вимоги про нарахування пені заявлені позивачем правомірно.

Звертаючись до суду з даним позовом, Нацполіція України нарахувала відповідачу пеню в розмірі 0,1 % вартості непоставленого в строк товару (з 10.08.2021 по 16.08.2021 - на суму 358 500,00 грн.; з 10.08.2021 по 25.08.2021 - на суму 1 649 817,00 грн.; з 10.08.2021 по 08.09.2021 - на суму 4 731 483,00 грн.), що склало 170 851,06 грн.

Провівши перерахунок заявлених штрафних санкцій, суд прийшов до висновку, що з відповідача підлягає стягненню пеня у сумі 164 111,26 грн., тобто у меншій сумі, ніж просить позивач, який здійснив арифметично неправильний розрахунок штрафних санкцій за заявлений період.

Отже, позов Нацполіції підлягає частковому задоволенню.

Разом з цим, відповідач подав заяву про зменшення штрафних санкцій на 90 % від заявленої у позові суми, посилаючись на винятковий характер порушення зобов`язання, завищений розмір неустойки, наявність обставин, що обтяжують фінансове становище ТОВ "МІК", відсутність доказів, що свідчать про погіршення фінансового становища позивача.

Розглянувши вказану заяву, проти якої заперечив позивач, суд врахував наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

За приписами ст. 233 ГК України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до п. 3.17.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Правовий аналіз вказаних норм свідчить про те, що вони не є імперативними та застосовуються на розсуд суду за наявності визначених у них умов та на підставі аналізу конкретної ситуації, тобто є правом суду.

Суд вважає, що відповідач у даному випадку не довів суду наявності виняткових обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру пені, не навів поважних причин порушення зобов`язання, що стало підставою для застосування заходів відповідальності позивачем. При цьому доводи про те, що відповідач виконував значний обсяг інших замовлень для державних потреб, за якими замовники будь-яких зауважень не пред`являли, суд відхиляє, оскільки не вважає вказані обставини виключними та достатніми для зменшення розміру штрафних санкцій, а позивач, зі свого боку, вказував, що випадки прострочення договірних зобов`язань ТОВ "МІК" за укладеними з ним угодами носять непоодинокий характер.

Також суд враховує, що розмір пені був погоджений відповідачем при укладенні договору закупівлі, та сума пені не є значною у порівнянні з ціною договору (7 456 800,00 грн.), враховуючи, що поставлений товар був оплачений позивачем своєчасно та у повному обсязі.

Посилання відповідача на його неналежне фінансове становище, значне зменшення надходжень коштів, необхідність виконання інших договірних зобов`язань перед контрагентами, якими виступають державні органи, суд відхиляє, оскільки вказані відповідачем обставини не підтверджені належними доказами, а надана ним фінансова звітність за 2022 рік не стосується періоду поставки товару у 2021 році. При цьому суд враховує, що ТОВ "МІК" здійснює свою господарську діяльність на власний ризик, а тому має враховувати зазначені ним обставини при плануванні обсягів поставки продукції своїм контрагентам, щоб уникати прострочення зобов`язання.

Також суд зважає на те, що неналежне виконання постачальником зобов`язань вплинуло й на інтереси замовника, що полягало у справедливому сподіванні позивача на належне виконання відповідачем договору та дотримання фінансової дисципліни з витрачання бюджетних коштів на оплату продукції, а також досягнення мети неустойки - стимулювання відповідача до належного виконання зобов`язання.

Отже, суд дійшов висновку, що відповідач не довів поважності причин неналежного виконання своїх зобов`язань з урахуванням інтересів обох сторін, наявності виняткових обставин для зменшення штрафних санкцій; не навів доводів щодо неспівмірності пені розмірам понесених збитків чи заінтересованості кредитора (позивача) у стягненні такої пені. У той час, як правопорушення зазначеного характеру (несвоєчасна поставка товару) з боку ТОВ "МІК" не є виключенням, про що свідчать судові спори з подібних правовідносин між тими ж сторонами.

З огляду на викладене, суд вважає, що в даному випадку відсутні правові підстави для зменшення штрафних санкцій (пені) у визначеному судом розмірі, при встановленому та підтвердженому факті прострочення грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73 - 79, 129, 236 - 238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Національної поліції України до Товариства з обмеженою відповідальністю "МІК" про стягнення 170 851,06 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МІК" (69006, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 69а, ідентифікаційний код 30105738) на користь Національної поліції України (01601, м. Київ, вул. Богомольця, 10; ідентифікаційний код 40108578) пеню у сумі 164 111 (сто шістдесят чотири тисячі сто одинадцять) грн. 26 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 461 (дві тисячі чотириста шістдесят одна) грн. 66 коп.

У решті вимог - відмовити.

Рішення ухвалене в нарадчій кімнаті, його вступну та резолютивну частини проголошено в судовому засіданні 1 листопада 2022 року.

Повний текст рішення складений 7 листопада 2022 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя Головіна К. І.