ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"07" листопада 2022 р. Cправа № 902/1098/22

Господарський суд Вінницької області у складі судді Шамшуріної Марії Вікторівни, розглянувши матеріали

за позовом Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт", 07400, Київська область, місто Бровари, вулиця Гагаріна, будинок 16, ідентифікаційний код юридичної особи 37199618

до Жмеринського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), 23100, Вінницька область, місто Жмеринка, вулиця Валерія Брезденюка, будинок 19, ідентифікаційний код юридичної особи 34897998

про усунення перешкод у користуванні майном

В С Т А Н О В И В :

До Господарського суду Вінницької області через підсистему "Електронний суд" 31.10.2022 року надійшла позовна заява № б/н від 31.10.2022 (вх.№1101/22 від 31.10.2022) Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" до Жмеринського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), у якій позивач просить:

- скасувати постанову Жмеринського відділу державної виконавчої служби про арешт майна боржника АА № 546698 від 14.12.2006 про арешт всього нерухомого майна ДП "Мартинівський спиртозавод";

- зобов`язати Жмеринський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис від 23.01.2007 № 4387602 про арешт всього нерухомого майна ДП "Мартинівський спиртозавод" (код 054559129) за адресою: Вінницька обл., Жмеринський район, с. Мартинівка, вул. Леніна, буд. 1 на підставі постанови Жмеринського відділу державної виконавчої служби про арешт майна боржника АА № 546698 від 14.12.2006.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.10.2022 справу розподілено судді Шамшуріній М.В.

Положеннями статей 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено вимоги щодо форми та змісту позовної заяви.

Встановлюючи вимоги до змісту та форми позовної заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, ГПК України покладає на суд обов`язок перевірити виконання позивачем цих вимог та прийнятності позовної заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на наступне.

Пунктом 2 частини першої статті 164 ГПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно частини 2 статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Положеннями частини 1, частини 2 статті 9 Закону України "Про судовий збір" № 3674-VI від 8 липня 2011 року встановлено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктами 1, 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Приписами абзацу 2 частини 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022 прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць становить - 2481,00 грн.

Позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру, зокрема про скасування постанови Жмеринського відділу державної виконавчої служби про арешт майна боржника АА № 546698 від 14.12.2006 про арешт всього нерухомого майна ДП "Мартинівський спиртозавод" та про зобов`язання Жмеринського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис від 23.01.2007 № 4387602 про арешт всього нерухомого майна ДП "Мартинівський спиртозавод" (код 054559129) за адресою: Вінницька обл., Жмеринський район, с. Мартинівка, вул. Леніна, буд. 1 на підставі постанови Жмеринського відділу державної виконавчої служби про арешт майна боржника АА № 546698 від 14.12.2006, отже сума судового збору за подання цієї позовної заяви становить 4 962,00 гривень.

Позивачем у позовній заяві зазначено орієнтовний розрахунок судових витрат, які позивач очікує понести з розглядом справи, у тому числі 4 962,00,00 гривень судового збору. Однак фактично доказів сплати судового збору не долучено до позовної заяви, що також підтверджується відсутністю доказу сплати судового збору у переліку додатків до позову.

Водночас у тексті позовної заяви міститься клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у цій справі, яке мотивоване, зокрема накладенням арешту на кошти ДП "УКРСПИРТ" в межах 3600935,45 гривень та відсутністю можливості сплатити судовий збір.

Розглянувши клопотання про відстрочення сплати судового збору, проаналізувавши норми чинного законодавства, якими врегульовано порядок звільнення, відстрочення та розстрочення сплати судового збору, суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні з огляду на таке.

Згідно статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є дискреційним правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.03.2021р. у справі №912/3514/20.

Встановлений статтею 8 Закону України "Про судовий збір" перелік умов, для звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення є вичерпним.

Із системного аналізу змісту статті 8 Закону України "Про судовий збір" вбачається, що положення пунктів 1 та 2 частини 1 вказаної статті не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини 1 статті 8 Закону "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто якщо предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 р. у справі №0940/2276/18.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви, оскільки позивачем у справі є юридична особа, а предметом позову не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади, та самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням та відсутністю коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України» (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення від 28.05.1985 у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства» (пункт 57).

Європейський суд з прав людини в рішенні «Креуз проти Польщі» у справі № 28249/95 від 19.06.2001 зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Таким чином, позивачем не додано до позовної заяви доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку і розмірі, або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Пунктом 5 частини 3 статті 162 ГПК України визначено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Відповідно до частини 2 статті 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (частина 2 статті 80 ГПК України).

У позовній заяві позивачем зазначено про те, що ДП "Укрспирт" є правонаступником ДП "Мартинівський спиртовий завод".

Обгрунтовуючи позов позивач вказує, що арешт нерухомого майна ДП "Мартинівський спиртовий завод" та запис в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про арешт майна порушують права та інтереси ДП "Укрспирт" як правонаступника ДП "Мартинівський спиртовий завод". Разом з тим, доказів на підтвердження правонаступництва до позовної заяви позивачем не долучено.

У відповідності до пункту 2 частини 3 статті 162 ГПК України позовна заява повинна містити зокрема повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб).

У позовній заяві зазначено повне найменування відповідача Жмеринський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), тоді як у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за ідентифікаційним кодом юридичної особи 34897998 міститься інформація щодо Жмеринського відділу державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

У доданій до позову квитанції № 39427 у якості отримувача документів зазначено також Жмеринський відділ державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

З урахуванням викладеного, відповідно до ч. 1 ст. 174 ГПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху із встановленням позивачу строку для усунення виявлених недоліків шляхом надання до суду:

- доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку і розмірі;

- доказів на підтвердження обставин правонаступництва ДП "Укрспирт" щодо ДП "Мартинівський спиртовий завод";

- письмової заяви із зазначенням вірного повного найменування відповідача.

Суд звертає увагу, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права позивача на доступ до правосуддя, оскільки це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, що сприятиме належному виконанню завдання господарського судочинства, визначеного ч. 1 ст. 2 ГПК України.

Відповідно до положень ч. ч. 3, 4 ст. 174 ГПК України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому ст. 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись статями 162, 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити Державному підприємству спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

2. Позовну заяву № б/н від 31.10.2022 (вх.№1101/22 від 31.10.2022) Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" залишити без руху.

3. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

4. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом надання суду:

- доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку і розмірі;

- доказів на підтвердження обставин правонаступництва ДП "Укрспирт" щодо ДП "Мартинівський спиртовий завод";

- письмової заяви із зазначенням вірного повного найменування відповідача.

5. Позивачу надати суду належні докази направлення відповідачу заяви про усунення недоліків з доданими до неї документами.

6. Роз`яснити позивачу, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась із позовною заявою.

7. Примірник ухвали надіслати позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та засобами електронного зв`язку на відому суду електронну адресу: позивача - , .

8. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та відповідно до вимог ч. 1 ст. 255 ГПК України оскарженню не підлягає.

Ухвала підписана 07.11.2022 року.

Суддя Шамшуріна М.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу, 07400, Київська область, місто Бровари, вулиця Гагаріна, будинок 16; , .