номер провадження справи 15/119/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2022 Справа № 908/1844/21

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі головуючий суддя Горохов І.С., розглянувши матеріали справи,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Запоріжжя-Авто, 69063, м. Запоріжжя, вул. Шенвізька, буд. 2-а

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Інфо-Мет, 69071, м. Запоріжжя, вул. Цитрусова, буд. 1, кв. 61

без повідомлення (виклику) учасників процесу

суть спору

24.06.2021 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Запоріжжя-Авто, м. Запоріжжя до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Інфо-Мет, м. Запоріжжя про стягнення заборгованості в сумі 46 549,12 грн.

Також, позивач просить суд здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.06.2021, справу № 908/1844/21 передано на розгляд судді Горохову І.С.

30.06.2021 ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1844/21 в порядку спрощеного позовного провадження. Присвоєно справі номер провадження 15/119/21. Постановлено здійснювати розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою суду від 14.07.2021 з зупинено провадження у справі № 908/1844/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Запоріжжя-Авто, м. Запоріжжя до Товариства з обмеженою відповідальністю Інфо-Мет, м. Запоріжжя про стягнення заборгованості в розмірі 46 549,12 грн, до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 908/1378/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Інфо-Мет до Товариства з обмеженою відповідальністю Запоріжжя-Авто про визнання пункту договору недійсним.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 24.01.2022 рішення Господарського суду Запорізької області від 02.09.2021 у справі № 908/1378/21 залишено без змін та набрало законної сили 24.01.2022.

18.08.2022 ухвалою суду поновлено провадження у справі № 908/1844/21 з 19.09.2022, продовжено строк розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Запропоновано позивачу у строку до 19.09.2022 у разі отримання відзиву на позов надати суду відповідь на відзив, запропоновано відповідачу надати у строк до 04.10.2022.

Звертаючись з позовом до суду позивач зазначає, що відповідач в порушення умов договору купівлі продажу нерухомого майна не вносив плату за користування земельною ділянкою за період з лютого 2021 року по травень 2021 року, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем обліковується заборгованість в розмірі 46 549,12 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на ст. ст. 11, 509, 525, 526, 530, 610, 612, 626, 627 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 193 Господарського кодексу України. Позивач просить позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідачем на підставі ст. ст. 165, 251 ГПК України подано суду відзив на позовну заяву в якому відповідач зауважив, що відповідач не є стороною договору оренди землі між позивачем та Запорізькою міською радою, у зв`язку з чим будь-яких зобов`язань із умов договору оренди не несе. Одночасно із набуттям у власність нерухомого майна з`явилась підстава припинення права користування земельною ділянкою ТОВ «Запоріжжя-Авто». Договір купівлі-продажу права оренди землі між сторонами не укладався. До передачі у встановленому законом порядку землі новому користувачу, позивач продовжує бути єдиним орендарем земельної ділянки. Прав оренди землі у відповідача на даний час не виникло. Земельна ділянка площею 0,3582 га згідно з узгодженим сторонами абрису не сформована, їй не присвоєно кадастровий номер та не визначено у встановленому порядку межі. Зазначена земельна ділянка на даний час не може бути об`єктом цивільних прав, а отже не може бути нерухомим майном за користування яким нараховуються грошові кошти. Земельна ділянка площею 0,3582 га за узгодженим сторонами абрису на теперішній час не перейшла у повноцінне користування відповідача і будь-яке речове право на неї у відповідача не виникло. Також, господарський характер відносин між сторонами відсутність у позивача згоди Запорізької міської ради на передачу земельної ділянки в суборенду, відсутність зареєстрованого права суборенди землі, відсутність у позивача зареєстрованих видів економічної діяльності щодо передачі землі в оренду, на думку відповідача, свідчить про незаконність нарахування з боку позивача заборгованості відповідачу. Просить у позові відмовити у повному обсязі.

Відповідно до частин 2 і 3 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи те, що ухвалою суду від 18.08.2022 постановлено розпочати розгляд справи через тридцять днів, 19.09.2022 сплив тридцятиденний термін наданий сторонам на вчинення процесуальних дій, строк вчинення яких обмежений першим судовим засіданням. Будь-яких процесуальних заяв або заяв по суті протягом цього періоду до суду не надходило. Тому суд вважає за можливе розглянути вказану справу по суті.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву, (ч. ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України)

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Згідно з ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення 04.10.2022.

Розглянувши матеріали справи, суд установив наступне.

07.12.2007 Запорізькою міською радою (орендодавець) та Закритим акціонерним товариством «Запоріжжя-Авто» (орендар, позивач) укладено договір оренди землі.

Відповідно до п. 1 договору оренди, орендодавець, відповідно до рішення чотирнадцятої сесії п`ятого скликання Запорізької міської ради № 77/268 від 29.08.2007 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розташування СТО, яка. знаходиться: м. Запоріжжя, вул. Базова, 6.

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 2.5054 га. На земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна: будівлі та споруди орендаря, інші об`єкти інфраструктури відсутні. Земельна ділянка передається в оренду разом з будівлями та спорудами орендаря (п. п. 2, 3, 4 договору).

Відповідно до п. 8 договору оренди, договір укладається на дев`ятнадцять років.

Договір зареєстровано у Запорізькій регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 11.12.2007 № 47.

14.02.2018 Товариством з обмеженою відповідальністю Запоріжжя-Авто (позивач, продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Інфо-Мет (відповідач, покупець) укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, який посвідчено приватним нотаріусом Вовк І. І. та зареєстровано у реєстрі за № 980.

Пунктом 1.1. договору передбачено, що на умовах, передбачених цим договором, продавець передає у власність, а покупець приймає у власність нерухоме майно (далі за текстом об`єкт продажу), а саме: бокси, інв. 396, літ. Д, що розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Базова, буд. за номером 6 (шість), загальною площею 247,8 кв.м., та зобов`язується сплатити за нього визначену за домовленістю сторін грошову суму.

Вказане нерухоме майно складається з: бокси, інв. 396, літ. Д, загальною площею 247,8 кв.м., металеві склади літ. М,Н,О,П; ворота № 6.

Об`єкт продажу розташований на земельній ділянці площею 2,5054 га, кадастровий номер :07:052:0002. В користування покупцю переходить земельна ділянка площею 0,3582 га згідно узгодженого сторонами абрису земельної ділянки, що є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно з п. 1.2. договору об`єкт продажу належить продавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 30.11.2006 року Шостою Запорізькою державною нотаріальною конторою за реєстром № 1-2699. Право власності на зазначене нерухоме майно зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Відповідно до п. 3.1. договору, право власності на об`єкт продажу виникає у покупця з дня державної реєстрації прававласності на нього за покупцем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, яка здійснюється в день укладення та нотаріального посвідчення цього договору.

Пунктом 4.1. договору сторони зобов`язуються виконувати свої обов`язки належним чином та сприяти одна одній у їх виконанні. Сторона, явка порушила зобов`язання, повинна негайно усунути такі порушення.

Згідно з п. 4.3.3. договору, зобов`язання по внесенню оплати за землю виникає у покупця з моменту переходу права власності на нерухоме майно до покупця. Плату за користування земельною ділянкою, на якій розташований об`єкт продажу, сплачує продавець до моменту державної реєстрації покупцем права користування земельною ділянкою, при цьому покупець в строк до 5 числа кожного місяця компенсує продавцю такі витрати.

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстр прав власності на нерухоме майно № 242047624 від 04.02.2021 право власності на нерухоме майно за адресою: м. Запоріжжя, вул. Базова, 6, зареєстровано за відповідачем 14.02.2018, номер запису 24836228.

За період з лютого по червень 2021 року позивачем перераховано орендну плату за землю на загальну суму 406 979,72 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 5226 від 23.02.2021 на суму 81 395,95 грн, № 5666 від 23.03.2021 на суму 81 395,95 грн, № 6235 від 23.04.2021 на суму 81 395,94 грн, № 6638 від 21.05.2021 на суму 81 395,94 грн, № 7096 від 22.06.2021 на суму 81 395,94 грн.

Відповідачу виставлялися акти надання послуг з компенсації орендної плати за землю № 848 від 28.02.2021 на суму 11 637,28 грн, № 1587 від 31.03.2021 на суму 11 637,28 грн, № 2272 від 30.04.2021 на суму 11 637,28 грн, № 2779 від 31.05.2021 на суму 11 637,28 грн, усього на суму 46 549,12 грн.

На час вирішення спору в суді, відповідачем в оренду земельну ділянку на якій розміщено об`єкти нерухомого майна, які були придбані у власність на підставі договору купівлі-продажу майна від 14.02.2018 не отримано, державної реєстрації покупцем права користування земельною ділянкою не проведено.

На виконання умов п. 4.3.3 договору купівлі-продажу відповідач за період лютий-травень 2021 року не здійснював оплату з компенсації орендної плати за землю.

Невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором в частині повної та своєчасної оплати орендних платежів стала підставою звернення позивача до суду з вимогою про стягнення з відповідача суми заборгованості в примусовому порядку.

Відповідно до ч. ч. 1, 7 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Аналогічні приписи містяться у статтях 525, 526 Цивільного кодексу України.

Статтями 11, 509 ЦК України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Відповідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Строком договору, відповідно до ст. 631 ЦК України, є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 177 та п. 1 ч. 1 ст. 181 Цивільного кодексу об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. До нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 Цивільного кодексу України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Частиною 3 ст. 7 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Відтак за загальним правилом, закріпленим у ст. 120 Земельного кодексу України і ч. 3 ст. 7 Закону України «Про оренду землі», особа, яка набула право власності на будівлю чи споруду, набуває такі ж самі права на земельну ділянку, на яких вона належала попередньому власнику (землекористувачу) на час відчуження будівлі або споруди.

Статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Частиною 5 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» визначено, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обов`язковій державній реєстрації підлягають, зокрема, право постійного користування та право оренди земельної ділянки.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Факт належного виконання позивачем умов договору оренди земельної ділянки від 07.12.2007, на якій розташовано об`єкти нерухомості відповідача, в частині повного та своєчасного внесення орендних платежів підтверджується матеріалами справи, а саме: наданими платіжними дорученнями про перерахування орендної плати за землю за період з лютий по червень 2021 року, проте відповідачем, всупереч умов п. 4.3.3 договору купівлі-продажу не компенсував понесені позивачем витрат щодо внесення орендних платежів за оренду земельної ділянки, якою фактично користується відповідач.

Відповідач, підписавши договір купівлі-продажу з умовами визначеними пунктом 4.3.3 щодо компенсації витрат по сплаті орендної плати за земельну ділянку, фактично надав згоду на відшкодування позивачу витрат по орендній платі за землю до моменту державної реєстрації покупцем права користування земельною ділянкою. При цьому компенсація таких витрат продавцю відбувається в строк до 5 числа кожного місяця.

Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, тобто - неналежне виконання.

Відповідачем не спростовано, що ним не платилася орендна плата за землю або земельний податок, також не заперечується, відсутність компенсацій цих витрат позивачу, який сплачує в бюджет повну суму за всю земельну ділянку. Доказів реєстрації земельної ділянки на праві користування на якій розміщено об`єкт нерухомого майна не надано.

Таким чином, позовні вимоги судом задовольняються.

Заперечення відповідача на позову суд вважає безпідставними з урахуванням наведеного, а також тим, що договір купівлі-продажу або його частини з якою не згоден відповідач у судовому порядку недійсним(ою) не визнані, доказів розірвання договору купівлі-продажу не надано.

Крім того, 24.01.2022 постановою Центрального апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Інфо-Мет на рішення Господарського суду Запорізької області від 02.09.2021 у справі № 908/1378/21 залишено без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 02.09.2021 у справі № 908/1378/21, яким відмовлено у позові Товариства з обмеженою відповідальністю Запоріжжя-Авто про визнання недійсним п.п. 4.3.3 п. 4.3 договору купівлі-продажу нерухомого майна від 14.02.2018, який було посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І. та зареєстровано у реєстрі за № 980, залишено без змін.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Відповідачем у відзиві наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Доказів залучення адвоката для надання професійної правничої допомоги у суді та документального обґрунтування витрат, які відповідач поніс або очікує понести не надано. Підстав для їх відшкодування суд не вбачає. Поштові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 86, 233, 236, 238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Інфо-Мет (69071, м. Запоріжжя, вул. Цитрусова, буд. 1, кв. 61; ідентифікаційний код юридичної особи 40960501) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Запоріжжя-Авто, 69063, м. Запоріжжя, вул. Шенвізька, буд. 2-а; ідентифікаційний код юридичної особи 33921055) суму основного боргу в розмірі 46 549,12 грн (сорок шість тисяч п`ятсот сорок дев`ять гривень 12 коп.), витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп.). Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 01 листопада 2022 року.

Суддя І. С. Горохов