ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"25" жовтня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/2050/22

За позовом: Південного офісу Держаудитслужби (65012, м. Одеса, вул. Канатна, буд.83, , електронна адреса: )

За участю третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (65048, Одеська обл., м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 15, , електронна адреса: )

До відповідача: Фізичної особи-підприємця Котович Ольги Володимирівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з Богомолова В.С.

Представники сторін:

Від позивача: Танасійчук О.М.- в порядку самопредставництва;

Від третьої особи: Кравченко Ю.В. в порядку самопредставництва;

Від відповідача: не з`явився.

Суть спору: Позивач Південний офіс Держаудитслужби, звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Котович Ольги Володимирівни (далі ФОП Котович О.В.) про стягнення заборгованості у розмірі 2 976 грн 62 коп., інфляційних втрат у розмірі 593 грн 25 коп., пені у розмірі 610 грн 88 коп.

Ухвалою суду від 26.08.2022р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 20.09.2022р. Крім того, залучено до участі у справі як третю особу на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (далі РВФДМУ по Одеській та Миколаївській областях).

Ухвалою суду від 20.09.2022р. відкладено судове засідання на 06.10.2022р. Ухвалою суду від 06.10.2022р. відкладено судове засідання на 20.10.2022р. Ухвалою суду від 20.10.2022р. відкладено судове засідання на 25.10.2022р.

Позивач - Південний офіс Держаудитслужби, підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Третя особа - РВФДМУ по Одеській та Миколаївській областях, письмових пояснень щодо позовних вимог до суду не надала. В судовому засіданні представник РВФДМУ по Одеській та Миколаївській областях підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідачка ФОП Котович О.В., не скористалась своїм правом на судовий захист, письмового відзиву на позовну заяву до суду не надала.

Ухвали суду у справі №916/2050/22, що направлялися відповідачці на адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулися до суду не врученими з приміткою пошти: «адресат відсутній за вказаною адресою».

У відповідності до ч.7 ст.120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

В матеріалах справи відсутнє повідомлення відповідачки про зміну адреси місцезнаходження, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що ФОП Котович О.В. повідомлена про розгляд даної справи судом.

За таких обставин, справа розглядається за наявними в ній матеріалами в порядку ч.9 ст.165 ГПК України.

Позивач у справі зазначає, що 06.02.2019р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області (Орендодавець) та ФОП Котович О.В. (Орендар) укладено Договір №32 оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, згідно з умовами якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно, а саме: приміщення будинку відпочинку (літ. «Б»), інв. №103010004, реєстраційний №40477150.1.ОТНЕБХ014, загальною площею 42,00 кв.м, за адресою: Одеська область, Лиманський район, Сичавська сільська рада, автодорога Одеса Мелітополь Новоазовськ, 54 км, буд. 1-Б, що обліковується на балансі Південного офісу Держаудитслужби (Балансоутримувач).

Згідно із п.3.1 Договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995р. №786 (зі змінами) та становить без ПДВ за базовий місяць оренди (грудень 2018р.) - 951 грн 40 коп.

Орендна плата за перший місяць оренди - лютий 2019р. визначається шляхом коригування орендної плати, яка зазначена в абзаці 1 цього пункту на індекси інфляції січень 2019р.

Відповідно до п.3.3 Договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Згідно із п.3.6 Договору орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні 50% до 50% щомісяця не пізніше 12 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за яких здійснюється платіж. Одночасно копія платіжного доручення на перерахування орендної плати до державного бюджету 50% надсилається Орендарем Орендодавцеві, 50% - Балансоутримувачу.

Однак, як стверджує позивач, відповідачкою було допущено порушення своїх обов`язків за Договором, у зв`язку з чим за ФОП Котович О.В. рахується заборгованість з орендної плати у розмірі 2 976 грн 62 коп., яку позивач просить стягнути на свою користь.

Позивач також зазначає, що відповідно до п.3.7 Договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Крім того, в обґрунтування позовних вимог позивач послався на положення ст.625 Цивільного кодексу України, відповідно до яких орендар сплачує суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

На підставі зазначеного, позивач нарахував пеню у розмірі 610 грн 88 коп. та інфляційні втрати у розмірі 593 грн 25 коп., які також просить стягнути на свою користь у зв`язку з порушенням відповідачкою умов Договору.

В якості нормативного обґрунтування позивач посилається на ст.ст. 1, 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», ст.ст. 526, 612, 629, 759 Цивільного кодексу України та ст.ст. 230, 283 Господарського кодексу України.

Відповідачка не скористалася своїм правом на судовий захист, письмового відзиву на позовну заяву до суду не надала.

Розглянув матеріали справи, вислухав пояснення представників позивача та третьої особи, суд встановив, що 06.02.2019р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області, правонаступником якого є РВФДМУ по Одеській та Миколаївській областях (Орендодавець) та ФОП Котович О.В. (Орендар) укладено Договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, №32, відповідно до п.1.1 якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно, а саме: приміщення будинку відпочинку (літ. «Б»), інв. №103010004, реєстраційний №40477150.1.ОТНЕБХ014, загальною площею 42,00 кв.м, за адресою: Одеська область, Лиманський район, Сичавська сільська рада, автодорога Одеса Мелітополь Новоазовськ, 54 км, буд. 1-Б, що обліковується на балансі Південного офісу Держаудитслужби (Балансоутримувач), вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку, що була проведена ПП «АРКАДА-ЮГ» станом на 07.12.2018р. та становить 62 923 грн 00 коп.

Згідно п.1.2. Договору майно передається в оренду з метою розміщення літнього будиночку.

За приписами ч.1 ст.283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч.1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Отже, виходячи з зазначених положень законодавства, правовідносини за Договором, є орендними.

У відповідності до п.10.1. Договору цей Договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, який діє з моменту підписання його сторонами.

Таким чином, строк дії Договору - з 06.02.2019р. по 06.01.2022р.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як вбачається з положень ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст.627 Цивільного кодексу України відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

06 лютого 2019р. Орендодавцем та Орендарем, за погодженням з Балансоутримувачем, складено акт приймання-передавання державного нерухомого майна, що обліковується на балансі Південного офісу Держаудитслужби, а саме: приміщення будинку відпочинку (літ. «Б»), інв. №103010004, реєстраційний №40477150.1.ОТНЕБХ014, загальною площею 42,00 кв.м, за адресою: Одеська область, Лиманський район, Сичавська сільська рада, автодорога Одеса Мелітополь Новоазовськ, 54 км, буд. 1-Б, що обліковується на балансі Південного офісу Держаудитслужби (Балансоутримувач), вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку, що була проведена ПП «АРКАДА-ЮГ» станом на 07.12.2018р. та становить 62 923 грн 00 коп.

Згідно п.3 вказаного акта стан майна на момент укладення Договору не потребує капітального ремонту.

Суд звертає увагу на те, що ФОП Котович О.В. прийнято майно згідно акта приймання-передавання державного нерухомого майна від 06.02.2019р. без зауважень.

Згідно із п.3.1 Договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995р. №786 (зі змінами) та становить без ПДВ за базовий місяць оренди (грудень 2018р.) - 951 грн 40 коп.

Орендна плата за перший місяць оренди - лютий 2019р. визначається шляхом коригування орендної плати, яка зазначена в абзаці 1 цього пункту на індекси інфляції січень 2019р.

Пунктом 3.2. Договору визначено, що нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до п.3.3 Договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Згідно із п.3.6 Договору орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні 50% до 50% щомісяця не пізніше 12 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за яких здійснюється платіж. Одночасно копія платіжного доручення на перерахування орендної плати до державного бюджету 50% надсилається Орендарем Орендодавцеві, 50% - Балансоутримувачу.

Відповідно до ст.286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Орендна плата встановлюється у грошовій формі. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.17 Закону України Про оренду державного та комунального майна (в редакції чинній на дату укладення Договору) орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Відповідно до п.5.3 Договору Орендар зобов`язався своєчасно й у повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та Балансоутримувачу .

Отже, прийнявши на себе зобов`язання щодо своєчасної та у повному обсязі сплати орендної плати у встановленому Договором розмірі та у встановлені Договором строки відповідачка мала виконувати прийняті на себе зобов`язання.

За приписами ч.1 ст.629 цього Кодексу договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачкою не сплачено орендну плату на користь Балансоутримувача нерухомого майна за період з серпня 2021р. по січень 2022р., у зв`язку з чим у ФОП Котович О.В. станом на 06.01.2022р. виникла заборгованість з орендної плати перед Південним офісом Держаудитслужби у розмірі 2 976 грн 62 коп., яка підлягає стягненню на користь позивача.

Суд зауважує на тому, що матеріали справи не містять доказів належного виконання відповідачкою своїх обов`язків за Договором у період з серпня 2021р. по січень 2022р.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Статтею 526 Цивільного кодексу України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що відповідачем виконано не було.

Положеннями ст.530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарським кодексом та договором.

Згідно із п.6 ст.231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до п.3.7 Договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

В силу ч.2 ст. 20 Господарського кодексу України захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання здійснюється, зокрема, шляхом застосування до особи, яка порушила право, штрафних санкцій, а також іншими способами, передбаченими законом.

За таких обставин, враховуючи зазначені положення чинного законодавства, умови Договору, враховуючи несвоєчасну сплату відповідачкою орендної плати, позивач правомірно нарахував відповідачу пеню.

Однак, перевіривши розрахунок пені, наданий позивачем, судом було встановлено, що Південним офісом Держаудитслужби не враховано положення ч.6 ст.232 Господарського кодексу України.

Так, відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Таким чином, період нарахування пені за порушення строку оплати орендної плати за серпень 2021р. є з 13.09.2021р. по 13.09.2022р., за вересень 2021р. період нарахування пені з 13.10.2021р. по 13.04.2022р.; за жовтень 2021р. період нарахування пені з 13.11.2021р. по 13.05.2022р.; за листопад 2021р. період нарахування пені з 13.12.20.21р. по 13.06.2022р., за грудень 2021р. період нарахування пені з 13.01.2022р. по 13.06.2022р.; за січень 2022р. період нарахування пені з 13.02.2022р. по 13.07.2022р.

За підрахунком суду, пеня за вказані вище періоди становить 287 грн 13 коп., у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовної вимоги щодо стягнення пені.

У відповідності до ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, наданий позивачем, суд встановив, що він є вірним, у зв`язку з чим позовна вимога щодо стягнення інфляційних втрат у розмірі 593 грн 25 коп. підлягає задоволенню.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Згідно ч.3 ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідачку пропорційно задоволеним позовним вимогам згідно ст. ст. 123, 129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Південного офісу Держаудитслужби до Фізичної особи-підприємця Котович Ольги Володимирівни - задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Котович Ольги Володимирівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Південного офісу Держаудитслужби (65012, м. Одеса, вул. Канатна, буд.83, , електронна адреса: ) заборгованість у розмірі 2 976 грн 62 коп., інфляційні втрати у розмірі 593 грн 25 коп., пеню у розмірі 287 грн 13 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 288 грн 97 коп.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 31 жовтня 2022 р.

Суддя Н.В. Рога