ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2022 Справа № 552/3110/21

За позовною заявою ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Пушкіна 116" , вул. Пушкіна, 116, м. Полтава, Полтавська область, 36014

про визнання наказу про звільнення з роботи незаконним та зміну формулювання наказу.

Суддя Погрібна С.В.

Секретар судового засідання Горішна Ю.В.

Представники сторін згідно протоколу судового засідання від 20.10.2022.

09.06.2021 ОСОБА_1 звернулась до Київського районного суду м. Полтави з позовною заявою до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Пушкіна-116" про визнання наказу про звільнення з роботи незаконним та зміну формулювання наказу.

09.11.2021 Київським районним судом м. Полтави винесено ухвалу, якою провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Пушкіна-116" про визнання наказу про звільнення з роботи незаконним та зміну формулювання наказу закрито. Роз`яснено позивачу ОСОБА_1 , що вона має право звернутися до Господарського суду Полтавської області в порядку господарського судочинства.

Позивач ОСОБА_1 не погодившись з даною ухвалою оскаржила її до Полтавського апеляційного суду.

21.12.2021 Постановою Полтавського апеляційного суду ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 09.11.2021 залишено без змін.

04.01.2022 до Київського районного суду м. Полтава звернулася ОСОБА_1 з заявою про направлення справи за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Пушкіна-116" про визнання наказу про звільнення з роботи незаконним та зміну формулювання наказу, до належної юрисдикції.

Ухвалою від 11.01.2022 Київський районний суд м. Полтави передав за підсудністю справу № 552/3110/21 за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Пушкіна-116" про визнання наказу про звільнення з роботи незаконним та зміну формулювання наказу, до Господарського суду Полтавської області.

28.01.2022 матеріали справи № 552/3110/21 надішли до Господарського суду Полтавської області.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.01.2022 справу передано на розгляд судді Погрібній С.В.

01.02.2022 до Господарського суду Полтавської області надійшла заява (позовна) про збільшення позовних вимог вх. № 1163 та заява (письмове-пояснення) вх. № 1137.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 02.02.2022, прийнято справу № 552/3110/21 на розгляд; призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 01.03.2022 р. на 11:00 хв. Крім того, в даній ухвалі суд зазначив, що розгляд вищезазначеної заяви позивача, буде здійснений в межах підготовчого провадження.

22.02.2022 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 1977), який долучений судом до матеріалів справи.

01.03.2022 від позивача надійшла заява про закриття підготовчого провадження (вх. № 2074).

16.03.2022 позивачем подано заяву про надання інформації щодо результатів судового засіданні 01.03.2022.

При цьому суд зазначає, що у зв`язку з введенням воєнного стану на території України та перебування судді Погрібної С.В. у відпустці засідання суду 01.03.2022 не відбулося. Ухвалою суду від 02.05.2022 призначено дату наступного підготовчого засідання на 17.05.2022 на 11:00 год.

30.03.2022 до суду надійшло дві відповіді на відзив відповідача (вх. № 2364, 2363), які долучені судом до матеріалів справи.

Також, 30.03.2022 представником позивача повторно подано заяву про збільшення позовних вимог (через електронну пошту без ЕЦП).

04.04.2022 позивачем подано відповідь на відзив, яка є ідентичною поданій 30.03.2022 вх. № 2364.

Ухвалою суду від 02.05.2022 призначено дату наступного підготовчого засідання на 17.05.2022 на 11:00 год.

09.05.2022 позивачем подано заяву про приєднання до матеріалів справи копії постанови Третьої судової палати Касаційного суду у складі Верховного суду від 09.02.2022, як приклад судової практики (вх. № 2947). Вказана постанова долучена судом до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 17.05.2022 відкладено підготовче засідання на 21.06.2022, оскільки, ухвала суду від 02.05.2022 не була направлена сторонам, у зв`язку із відсутністю окремих номіналів поштових марок.

Так, станом на час проведення судового засідання 17.05.2022, в матеріалах справи були відсутні докази належного повідомлення учасників справи про дату проведення відповідного судового засідання.

В судовому засіданні 21.06.2022 позивачем було наголошено суду про сплату судового збору у відповідному розмірі і порядку за подачу первісної позовної заяви до Господарського суду Полтавської області (письмове-пояснення вх. № 1137 від 01.02.2022).

Ухвалою суду від 21.06.2022 відкладено підготовче засідання на 07.07.2022.

Ухвалою суду від 29.06.2022 відмовлено ОСОБА_1 у прийнятті заяви про збільшення розміру позовних вимог.

З урахуванням ухвали суду від 29.06.2022 про відмову у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог (в частині про стягнення вихідної допомоги в розмірі 26 237,13 грн. та компенсації (середній заробіток) за порушення строків виплати сум при звільненні в розмірі 52 474,26 грн.), в подальшому судом розглядається вимога про визнання незаконним та зміну змісту Наказу ОСББ "ПУШКІНА-116" №1/2021 від 26 травня 2021 року, в частині формулювання підстави звільнення ОСОБА_1 та вважати її звільнення за п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, у зв`язку з припиненням повноважень посадової особи - голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ПУШКІНА-116".

Направлення сторонам в паперовому вигляді копії ухвал суду від 21.06.2022 та від 29.06.2022 не відбулось у зв`язку з відсутністю окремих номіналів поштових марок та тимчасовим припиненням Господарським судом Полтавської області відправлення поштової кореспонденції у паперовому вигляді, про що відповідальними працівниками суду складено акти від 22.06.2022 та 30.06.2022.

Про призначення підготовчого засідання на 07.07.2022 представники сторін повідомлені телефонограмами та розміщено повідомлення на сайті Судової влади України. (а.с. 215).

Ухвалою суду від 07.07.2022 підготовче засідання відкладено на 11.08.2022.

13.07.2022 від позивача надійшла заява про виправлення описки, розгляд трьох позовних вимог, одна з яких не розглянута, прийняття нових позовних вимог та повернення судового збору (вх. № 4610).

13.07.2022 від позивача надійшла заява про відвід головуючого судді у справі (вх. № 4613).

13.07.2022 передано справу № 552/3110/21 для вирішення питання про відвід судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, визначеному у порядку, встановленому частиною першої статті 32 ГПК України.

Ухвалою суду від 18.07.2022 відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні заяви про відвід судді Погрібної С. В.

25.07.2022 від позивача надійшли письмові пояснення (вх. № 4943).

11.08.2022 судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням судді у відпустці.

Після виходу судді з відпустки, ухвалою суду від 15.08.2022 підготовче судове засідання призначено на 20.09.2022.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 20.09.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті на 20.10.2022 на 11:30 год.

Від позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, яка задоволена судом, про що постановлено відповідну ухвалу від 14.10.2022.

Судове засідання 20.10.2022 в режимі відеоконференції за участю адвоката позивача не відбулось, в зв`язку з нестабільним зв`язком.

Позивач в судовому засіданні заявила про проведення судового засідання без її адвоката.

В судовому засіданні 20.10.2022 позивачем викладено зміст позовних вимог, відповідачем зміст заперечень.

Судом були з`ясовані обставини справи та досліджено наявні в матеріалах справи докази.

Позивачу та представнику відповідача надано заключне слово, які підтримали свою позицію викладену письмово та озвучену в судовому засіданні.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Встановивши всі обставини справи та дослідивши надані документальні докази, суд встановив, що 17.04.2016 ОСОБА_1 (надалі позивач) була обрана членом Правління та прийнята на роботу, на посаду голови правління ОСББ «Пушкіна-116».

26.05.2021 наказом ОСББ «Пушкіна-116» №1/2021 від 26.05.2021 ОСОБА_1 була звільнена з посади Голови правління ОСББ «Пушкіна-116» згідно з п. 9 ст. 36 КЗпП України.

ОСОБА_1 вважає, що даний наказ є незаконним та підлягає скасуванню з наступних причин та підстав:

- статтею 36 КЗпП України має три частини, а не має п. 9 ст. 36, можливо відповідач мав на увазі п.9 ч.1 ст.36 підстави передбачені іншими законами;

- Закон України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» теж не може бути підставою для звільнення;

- поштове повідомлення №970 від 24.05.2021 року не є підставою для звільнення Голови правління ОСББ;

- оскаржуваний наказ підписаний не уповноваженою та некомпетентною на те особою, в зв`язку з тим, що у відповідача відсутня посада «Голова ОСББ»;

- загальні збори співвласників ОСББ не уповноважували ОСОБА_3 ухвалювати та підписувати наказ про її звільнення.

Тобто, на думку позивача, наказ виданий особою, яка не мала на те відповідних повноважень. Крім того, вона не могла бути звільнена наказом тому, що таке звільнення оформлюється рішенням загальних зборів співвласників позивача, але протокол загальних зборів ОСББ «Пушкіна-116» від 29.04.2021 не містить інформації, з якої дати звільняється ОСОБА_1 та за якою статтею КЗпП України звільняється. Так, до компетенції Правління не входить питання стосовно звільнення Голови правління.

Позивач стверджує, що її повинно було б звільнити за п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України у зв`язку з припиненням повноважень посадової особи.

В зв`язку з викладеним позивач просить суд визнати незаконним та змінити зміст наказу ОСББ «Пушкіна-116» №1/2021 від 26.05.2021 в частині формулювання підстави звільнення ОСОБА_1 та вважати її звільнення за п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, у зв`язку з припиненням повноважень посадової особи голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Пушкіна-116».

Відповідач у свою чергу проти задоволення позовних вимог заперечує, та вказує, що відповідно до статуту «Пушкіна-116», затвердженого протоколом загальних зборів від 28.06.2020, а саме п. 3.15 загальні збори обирають з числа членів правління голову правління. Рішення Загальних зборів повноваження щодо обрання голови правління можуть бути делеговані правлінню. Загальні збори своїм рішенні вправі в будь-який час припинити повноваження Голови правління та звільни його з цієї посади.

Відповідно до цього, 29.04.2021 відбулися загальні збори ОСББ «Пушкіна-116», результати яких зафіксовані в протоколі №1/2021.

Згідно загальної інформації протоколу загальних зборів ОСББ "Пушкіна-116" №1/2021 від 29.04.2021, загальна кількість співвласників багатоквартирного будинку ОСББ «Пушкіна-116»: 98 осіб. Загальна площа всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку Об`єднання: 3205 кв.м. У голосуванні на загальних зборах згідно законодавства України у зв`язку з оголошенням у Полтавській області «Червоної зони зараження СОVID-19» взяли участь особисто та/або через представників, співвласники в кількості 2 (двох) осіб, яким належать квартири у багатоквартирному будинку Об`єднання загальною площею 130 кв.м. У письмовому опитуванні взяли участь особисто та/або через представників співвласники в кількості 72 (сімдесят дві) особи, яким належать квартири у багатоквартирному будинку Об`єднання загальною площею 2258,8 кв.м. Разом у голосуванні на загальних зборах та в письмовому опитуванні взяли участь особисто та/або через представників співвласники в кількості 74 (сімдесят чотири) особи, яким належать квартири у багатоквартирному будинку Об`єднання, загальною площею 2388,8 кв.м.

Відповідно до Статуту Об`єднання та Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» кількість голосів, що належить кожному співвласнику, визначається пропорційно до розміру загальної площі квартир та нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Збори вважаються правомочними.

Відповідно до п. 5 протоколу №1/2021 від 29.04.2021, була проведена оцінка діяльності та виконання своїх функціональних обов`язків голови правління та правління об`єднання. Заслухали на зборах ОСОБА_3 яка зазначила, що Голова правління, ОСОБА_1 з 15 березня 2021 фактично припинила виконання своїх обов`язків - голови правління; ігнорувала усі запити та звернення членів правління; своєю бездіяльністю зірвала письмове опитування та остаточне оформлення протоколу зборів, які відбулися 14.03.2021, хоча вона ініціювала ці загальні збори; не надала реєстр власників іншим членам правління для оформлення результатів; ігнорувала дзвінки та повідомлення в Вайбері; була відсутня на робочому місці без поважних причин. ОСОБА_1 було направлено Рекомендованого листа з вимогою надати реєстри власників, терміново приступити до виконання своїх обов`язків та вийти на зв`язок, нею було проігноровано і не отримано. У зв`язку з самоусуненням як голови правління Об`єднання ОСББ «Пушкіна-116», робота правління була паралізована, та само правління є недієвим в даному складі.

В результаті було прийнято рішення припинити повноваження правління об`єднання та звільнити з посади голови ОСББ «Пушкіна-116» ОСОБА_1 , зобов`язати її передати всю документацію та печатку Об`єднання, ключі від теплопункту, майно, інвентар ОСББ «Пушкіна-116», тощо новообраному правлінню Об`єднання ОСББ «Пушкіна-116».

16.05.2021, відбулися збори правління, які зафіксовані в протоколі №2/2021. За результатами проведених зборів, Головою правління ОСББ «Пушкіна-116» обрано ОСОБА_3 (ст.ст. 109-110, том 1).

Протоколи № 1/2021, № 2/2021 нотаріально посвідчені, передані до реєстратора для проведення відповідних змін, в результаті чого 21.05.2021 керівником ОСББ «Пушкіна-116» стала ОСОБА_3 , яка має повноваження вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори тощо, подавати документи для державної реєстрації від імені юридичної особи, що підтверджується відповідною випискою від 24.05.2021.

ОСОБА_3 , маючи повноваження керівника ОСББ «Пушкіна-116» з 21.05.2021, мала весь обсяг повноважень. Керуючись прийнятими рішеннями ОСББ «Пушкіна-116» та п. 3.15 Статуту, відповідно до якого загальні збори своїм рішенням вправі в будь-який час припинити повноваження Голови правління та звільнити його з цієї посади, 26.05.2021 видала наказ №1/2021 про звільнення з посади ОСОБА_1

ОСОБА_1 , було попередньо повідомлено про прийняте рішення, шляхом направлення поштового повідомлення №970 від 24.05.2021.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 29.06.2022, ОСОБА_1 , судом було відмовлено у прийнятті заяви про збільшення розміру позовних вимог, з підстав викладених у зазначеній ухвалі, яка не була оскаржена позивачем

Всі необхідні рішення та повноваження були наявні, тому скасування оскаржуваного наказу або його окремої частини - є необґрунтованим з боку позивача.

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників житлових та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29 листопада 2001 року № 2866-III.

Відповідно до частини другої статті 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Частиною другою статті 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об`єднання визначається цим Законом та іншими законами України.

Згідно з частиною першою статті 85 ЦК України непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками.

Отже, зазначений Закон визначає ОСББ як юридичну особу, створену власниками для сприяння використання їх власного майна, управління, утримання і використання неподільного та загального майна.

Загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства. Загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад (частина перша статті 98, частина перша статті 99 ЦК України).

Як передбачено частинами першою, другою статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори.

Загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства. Загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад (частина перша статті 98, частина перша статті 99 ЦК України).

Частиною третьою статті 99 ЦК України передбачено, що повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Припинення повноважень члена виконавчого органу товариства за своєю правовою природою, є предметом регулювання правовідносин і правовими наслідками відрізняється від звільнення працівника з роботи (тобто розірвання з ним трудового договору) на підставі положень КЗпП України. Саме тому можливість уповноваженого органу товариства припинити повноваження члена виконавчого органу міститься не в приписах КЗпП України, а у статті 99 ЦК України, тобто не є предметом регулювання трудового права.

Реалізація учасниками юридичної особи корпоративних прав на участь в її управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, звільнення, відкликання членів виконавчого органу стосується також наділення їх повноваженнями на управління юридичною особою або позбавлення таких повноважень на управління юридичною особою. Хоч такі рішення уповноваженого на це органу можуть мати наслідки і в межах трудових правовідносин, але визначальними за таких обставин є корпоративні правовідносини.

У зв`язку із цим, припинення повноважень члена виконавчого органу товариства відповідно до частини третьої статті 99 ЦК України є дією уповноваженого органу товариства, спрямованою на унеможливлення здійснення членом його виконавчого органу управлінської діяльності. Необхідність такого правила зумовлена специфічним статусом члена виконавчого органу, який отримав від уповноваженого органу товариства право на управління. За природою корпоративних відносин учасникам товариства має бути надано можливість у будь-який час оперативно відреагувати на дії особи, яка здійснює представницькі функції зі шкодою (чи можливою шкодою) для інтересів товариства, шляхом позбавлення її відповідних повноважень.

Відтак, зміст частини третьої статті 99 ЦК України право компетентному (уповноваженому) органу товариства припинити на свій розсуд повноваження члена виконавчого органу у будь-який час.

29.04.2021 на загальних зборах Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Пушкіна-116» було прийнято рішення припинити повноваження правління об`єднання та звільнити з посади голови ОСББ «Пушкіна-116» ОСОБА_1 , зобов`язати її передати всю документацію та печатку Об`єднання, ключі від теплопункту, майно, інвентар ОСББ тощо, новообраному правлінню ОСББ «Пушкіна-116». Вказане рішення оформлено протоколм № 1/2021.

16.05.2021 відбулися збори правління, які зафіксовані в протоколі №2/2021. За результатами проведених зборів Головою правління ОСББ «Пушкіна-116» обрано ОСОБА_3 .

Протоколи № 1/2021, № 2/2021 нотаріально посвідчені та не були оскаржені позивачем, передані до реєстратора для проведення відповідних змін, в результаті чого 21.05.2021 керівником ОСББ «Пушкіна-116» стала ОСОБА_3 , яка має повноваження вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори тощо, подавати документи для державної реєстрації від імені юридичної особи, що підтверджується відповідною випискою від 24.05.2021.

Керуючись прийнятими рішеннями ОСББ «Пушкіна-116» та п. 3.15 Статуту, відповідно до якого загальні збори своїм рішенням вправі в будь-який час припинити повноваження Голови правління та звільнити його з цієї посади, ОСОБА_4 26.05.2021 підписала наказ №1/2021 про звільнення ОСОБА_1 з посади голови ОСББ «Пушкіна-116».

Відповідно до частини першої статті 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав інвесторів» від 13.05.2014 № 1255Л-VII частина перша статті 41 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) доповнено пунктом 5, відповідно до якого додатковою підставою розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з окремими категоріями працівників за певних умов є припинення повноважень посадових осіб.

Відповідно до статті 4 КЗпП законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

У законодавстві про працю визначення поняття «посадова особа» відсутнє.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну службу» посадовою особою вважається керівник державної служби в державному органі.

Згідно статті 2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (далі - Закон) зазначено, що посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Законом України від 11.07.1995 № 282/95-ВР у Кодексі України про адміністративні правопорушення слова «службова особа» замінено словами «посадова особа». Таким чином, можна зробити висновок про те, що поняття «посадова особа» та «службова особа» є синонімічними.

У відповідності до частини 2 статті 83 ЦК України товариства поділяються на підприємницькі та непідприємницькі. Непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками. Особливості правового статусу окремих видів непідприємницьких товариств встановлюються законом (ст. 85 ЦК України). Непідприємницькі товариства це сільськогосподарські кооперативи та сільськогосподарські кооперативні об`єднання, що діють без мети одержання прибутку, інші кооперативи, крім виробничих, об`єднання громадян тощо (стаття 86 ЦК України).

ОСББ «Пушкіна-116» створено на підставі Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" та є непідприємницьким товариством.

У відповідності до статті 62 ГК України підприємство - самостійний суб`єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб`єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами. Одним із видів підприємств є господарські товариства правове регулювання яких визначено у главі 9 ГК України. У відповідності до частини 1 статті 80 ГК України до господарських товариств належать: акціонерні товариства, товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, повні товариства, командитні товариства.

За таких умов, Об`єднання по своїй суті та організаційно правовій формі не є господарським товариством.

Відтак, застосування пункту 5 частини 1 статті 41 КЗпП України для припинення повноважень позивача ОСОБА_1 , не може бути застосовано.

Висновки суду про застосування вказанної статті, повністю узгоджуються із практикою Верховного суду, зокрема позицією викладеною в Постанові 25 вересня 2019 року у справі № 753/1604/17 (провадження № 61-26664св18), щодо застосування пункту 5 частини 1 статті 41 КЗпП України до посадових осіб саме господарських товариств.

Частиною 2 статті 4 ГПК України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

З урахуванням положень статей 4, 42, 44, 46 ГПК України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, є процесуальним правом.

За положеннями статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередньо мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов`язковими.

Обов`язком позивача є доведення (підтвердження) в установленому законом порядку наявності факту порушення або оспорювання його прав та інтересів.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши усі обставини справи у їх сукупності та перевіривши доводи та докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, судом встановлено, що позивач не довів порушення відповідачем своїх прав і охоронюваних законом інтересів та обовязок звільнити за п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, тому відсутні підстави для правового захисту його інтересів в межах даного спору, з огляду на заявлені позовні вимоги.

У процесі розгляду справи не виявлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Інші аргументи сторін були досліджені у судовому засіданні та не наводяться у рішенні, позаяк не покладаються судом в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", рішення від 10.02.2010). Крім того, аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц.

Згідно статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за подання даного позову покладаються на позивача.

Керуючись статтями 123, 129, 209, 210, 231, 232, 233, 236, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 31.10.2022.

Суддя Погрібна С.В.