РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.11.2022Справа № 910/969/22 (756/10568/21)
За позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Музенідіс Тревел Україна"

про розірвання договору, стягнення передплати та відшкодування моральної шкоди

в межах справи №910/969/22

За заявою Фізичної особи-підприємця Роскіна Олега Романовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Музенідіс Тревел Україна" (01024, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 9/2, оф. 62, ідентифікаційний номер 39173811)

про банкрутство

Суддя Мандичев Д.В.

Представники сторін: не з`явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду м. Києва знаходиться справа №910/969/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Музенідіс Тревел Україна".

До Господарського суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 про розірвання договору на туристичне обслуговування № ДТО/20-KSD19060CL від 31.01.2020, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ "Музенідіс Тревел Україна", стягнення з ТОВ "Музенідіс Тревел Україна" 189 098,00 грн. передплати за туристичні послуги та 10 000,00 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 22.09.2021 по справі № 756/10568/21 відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Музенідіс Тревел Україна" про розірвання договору на туристичне обслуговування, стягнення передплати за туристичні послуги та стягнення моральної шкоди.

Постановою Київського апеляційного суду від 23.06.2022 по справі № 756/10568/21 задоволено частково апеляційну скаргу ОСОБА_1 . Скасовано рішення Оболонського районного суду міста Києва від 22.09.2021. Справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Музенідіс Тревел Україна" про розірвання договору на туристичне обслуговування, стягнення передплати за туристичні послуги, відшкодування моральної шкоди передано до Господарського суду міста Києва, на розгляді якого перебуває справа № 910/969/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Музенідіс Тревел Україна".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.07.2022 прийнято справу № 756/10568/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Музенідіс Тревел Україна" про розірвання договору, стягнення передплати та відшкодування моральної шкоди до розгляду в межах справи №910/969/22. Підготовче засідання призначено на 14.09.2022.

У судове засідання, призначене на 14.09.2022, сторони не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені.

У підготовчому засіданні 14.09.2022 судом були вчинені дії, передбачені ст. 182 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.09.2022 закрито підготовче засідання, розгляд справи по суті призначено на 19.10.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.10.2022 відкладено розгляд справи по суті у судовому засіданні на 09.11.2022.

08.11.2022 до Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про розгляд справи без участі представника.

У судове засідання 09.11.2022 сторони не з`явилися

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.01.2016 між ТОВ «Музенідіс Тревел Україна» (компанія) та Mouzenidis Travel A.E. (Греція) (партнер) укладено агентський договір №MZT/GR-KIV/16 з реалізації туристичного продукту та окремих туристичних послуг, за умовами якого Компанія прийняла на себе зобов`язання за винагороду здійснювати угоди та/або інші правочини з реалізації сформованих Партнером туристичних продуктів й/або окремих туристичних послуг, а також забезпечити комплекс заходів з їх реалізації. Реалізація туристичного продукту, надані згідно з заявками Компанії, здійснюється Компанією за дорученням, від імені, в інтересах, під контролем і за рахунок Партнера.

30.01.2020 між ТОВ «Музенідіс Тревел Україна», що діє від імені та в інтересах Mouzenidis Travel A.E. (виконавець), та ОСОБА_1 (замовник) укладено договір №ДТО/20-KSD19060CL на туристичне обслуговування, за умовами якого виконавець прийняв на себе зобов`язання за плату забезпечити надання Замовнику та/або туристам тур до Греції на період з 19 червня 2020 року по 30 червня 2020 року, який включає в себе комплекс туристичних послуг: розміщення в готелі, авіапереліт, харчування сніданок, обід, вечеря.

Пунктом 1.4 договору передбачено, що послуги, які входять до складу Турпродукту, безпосередньо надаються замовнику третіми oсобами - перевізником, готелем (або іншим засобом розміщення), страховою організацією та іншими особами.

Згідно з пунктом 2.8. договору при відмові від виконання договору за ініціативою замовника виконавець повертає сплачену замовником суму грошових коштів за вирахуванням вартості фактично наданих послуг і (або) понесених виконавцем витрат в зв`язку з виконанням договору та пов`язані із замовленням замовника.

Відповідно до пункту 2.9. договору повернення коштів, внесених замовником як оплата турпродукту, здійснюється виконавцем на рахунок замовника в узгоджені сторонами строки, але не пізніше 10 (десять) робочих днів з дати отримання виконавцем заяви замовника на повернення коштів за формою, встановленою виконавцем на сайті www.mzt.ua, якщо інше не погоджено сторонами.

Пунктом 7.1. договору встановлено, що замовник має право відмовитись від заброньованих туристичних послуг повністю або частково на умовах, передбачених пунктом 7.4. договору.

Замовник має право відмовитися від виконання договору до початку туристичної подорожі за умови відшкодування виконавцю фактично здійснених ним, документально підтверджених витрат, пов`язаних з відмовою (пункту 7.2. договору).

Згідно з положеннями пункту 2.6. (який розміщено між пунктом 7.6.4. та пунктом 7.7. в розділі 7. Умови від туристичного продукту) при відмові від турпродукту, агент несе відповідальність незалежно від причин, що викликали відмову.

Пункт 8.4. договору визначає розмір сум, які підлягають поверненню у відсотковому відношенні у разі відмови замовника від туристичного продукту залежно від виду туру та кількості діб від дати подачі заяви про відмову до дати подорожі.

На підтвердження оплати послуг за договором на туристичне обслуговування від 30.01.2020 №ДТО/20-KSD19060CL позивачем надані дублікати квитанцій №60А0-МК26-779Н-8КАР від 05.02.2020 та № ТК29-7А77-ЕС2Х-9С0С від 28.02.2020, всього на загальну суму 166 000,00 грн.

Згідно зі звітом № від 06.02.2020 ТОВ «Музенідіс Тревел Україна», підписаним з нерезидентом Mouzenidis Travel A.E., в період з 03 лютого 2020 року по 05 лютого 2020 року отримано грошові кошти від реалізації продукту партнера в сумі 3 726 255,775 грн, що становить 128567,59 Євро, сума агентської винагороди компанії склала 21954,30 грн.

За відомостями АТ «Укрсиббанк» 07.02.2020 грошові кошти в сумі 128567,59 Євро зараховано на рахунок Mouzenidis Travel A.E., на підставі укладеного агентського договору № MZT/GR-KIV/16 від 01.01.2016, що підтверджується звітом компанії від 03.03.2020 № 2 на загальну суму 4 436 972,09 грн., що еквівалентно 157930,44 Євро, та квитанцією АТ «Укрсиббанк» від 04.03.2020 про зарахування коштів в сумі 157930,44 Євро на рахунок Mouzenidis Travel.

Законодавчим актом Уряду Грецької Республіки № 4690 від 13.04.2020 «Заходи протидії наслідкам пандемії COVID-19 та подальших невідкладних положень» надано право грецьким туроператорам, готелям та авіаперевізникам по турах, анульованих в період з 25 лютого 2020 року по 30 вересня 2020 року, не повертати кошти, а надавати ваучери на майбутні поїздки протягом 18 місяців з дати отримання ваучера. У разі, якщо після сплину 18-місячного терміну ваучер не буде використаний, кошти повертаються туроператором.

23.09.2020 позивачу надано ваучер ТОВ «Музенідіс Тревел Україна» №00400 на суму 166 000,00 грн., що в еквіваленті становить 5850,99 євро, із відомостями про скасування туру 31.03.2020, який може бути використаний до 31.09.2021. Ваучер захищений від фінансової неспроможності організатора туристичних послуг Mouzenidis Travel A.E. (Греція).

У подальшому, 22.06.2021 позивач звернулася до ТОВ «Музенідіс Тревел Україна» з листом щодо підтвердження ануляції заявки до договору від 31.01.2020 №ДТО/20-KSD19060CL у зв`язку з неможливістю прийняти групу у відповідні строки. Повернення передплати відповідно до рахунку-фактури від 03.02.2020 № KSD19060CL та ваучеру від 23.09.2020 № 00400 в розмірі 5 850,99 євро позивач просила здійснити відповідно до курсу НБУ на її банківський рахунок.

29.06.2021 позивач звернулася до ТОВ «Музенідіс Тревел Україна» з претензію про повернення передплати за договором від 31.01.2020 №ДТО/20-KSD19060CL у сумі 166 000,00 грн. Дана претензія вручена відповідачу 30.06.2021.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд відзначає наступне.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У частині першій статті 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтею 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Згідно зі статтею 5 Закону України "Про туризм" туристичні оператори юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність.

Відповідно до частин першої-третьої статті 20 Закону України "Про туризм" за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. Договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій чи електронній формі відповідно до закону.

Туроператор або турагент вправі відмовитися від виконання договору лише за умови повного відшкодування замовникові збитків, підтверджених у встановленому порядку та заподіяних внаслідок розірвання договору, крім випадку, коли це відбулося з вини туриста (частина восьма статті 20 Закону України "Про туризм").

Відповідно до ч. 9 ст. 20 Закону України "Про туризм" туроператор або турагент вправі відмовитися від виконання договору лише за умови повного відшкодування замовникові збитків, підтверджених у встановленому порядку та заподіяних внаслідок розірвання договору, крім випадку, якщо це відбулося з вини туриста.

Згідно з ч. 10 ст. 20 Закону України "Про туризм" турист вправі відмовитися від виконання договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі за умови відшкодування туроператору (турагенту) фактично здійснених ним документально підтверджених витрат, пов`язаних із відмовою.

Як передбачено ч. 12 ст. 20 Закону України "Про туризм" туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування, крім випадків, якщо: невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини третіх осіб, не пов`язаних з наданням послуг, зазначених у цьому договорі, та жодна із сторін про їх настання не знала і не могла знати заздалегідь.

У статті 23 Закону України "Про туризм" визначено, що ваучер форма письмового договору на туристичне або на екскурсійне обслуговування, яка може використовуватися відповідно до цього Закону.

Статтею 33 Закону України "Про туризм" передбачено, що суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов`язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до частин першої, другої статті 32 Закону України "Про туризм" за неналежне виконання своїх зобов`язань туроператор, турагент, інші суб`єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб`єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини.

Згідно із ч. 1 ст. 236 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 295 Господарського кодексу України комерційне посередництво (агентська діяльність) є підприємницькою діяльністю, що полягає в наданні комерційним агентом послуг суб`єктам господарювання при здійсненні ними господарської діяльності шляхом посередництва від імені, в інтересах, під контролем і за рахунок суб`єкта, якого він представляє. Комерційним агентом може бути суб`єкт господарювання (громадянин або юридична особа), який за повноваженням, основаним на агентському договорі, здійснює комерційне посередництво.

У відповідності до ст. 305 Господарського кодексу України відносини, що виникають при здійсненні комерційного посередництва (агентської діяльності) у сфері господарювання, регулюються цим Кодексом, іншими прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами, що визначають особливості комерційного посередництва в окремих галузях господарювання. У частині, не врегульованій нормативно-правовими актами, зазначеними у цій статті, до агентських відносин можуть застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України, якими регулюються відносини доручення.

Відповідно до ст. 239 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє.

Як встановлено судом, 30.01.2020 між ТОВ «Музенідіс Тревел Україна», що діє від імені та в інтересах Mouzenidis Travel A.E. (виконавець), та ОСОБА_1 (замовник) укладено договір № ДТО/20-KSD19060CL на туристичне обслуговування, за умовами якого виконавець прийняв на себе зобов`язання за плату забезпечити надання замовнику та/або туристам тур до Греції на період з 19 червня 2020 року по 30 червня 2020 року, який включає в себе комплекс туристичних послуг: розміщення в готелі, авіапереліт, харчування сніданок, обід, вечеря.

У той же час, Указом Президента України № 87/2020 від 13 березня 2020 року введено в дію рішення Ради Національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричинено корона вірусом SARS-CoV-2 , відповідно до якого з 17 березня 2020 року закрито регулярне пасажирське сполучення через державний кордон України.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 року № 338-р "Про переведення єдиної державної системи цивільного захисту у режим надзвичайної ситуації" урядом запроваджено режим надзвичайної ситуації на всій території України в термін до 31 жовтня 2020 року, одночасно із запровадженням карантину до 31 жовтня 2020 року, тобто у період заброньованого туру.

Законодавчим актом Уряду Грецької Республіки № 4690 від 13.04.2020 «Заходи протидії наслідкам пандемії COVID-19 та подальших невідкладних положень» надано право грецьким туроператорам, готелям та авіаперевізникам по турах, анульованих в період з 25 лютого 2020 року по 30 вересня 2020 року, не повертати кошти, а надавати ваучери на майбутні поїздки протягом 18 місяців з дати отримання ваучера. У разі, якщо після сплину 18-місячного терміну ваучер не буде використаний, кошти повертаються туроператором.

Відтак, 23.09.2020 позивачу надано ваучер ТОВ «Музенідіс Тревел Україна» №00400 на суму 166 000,00 грн., що в еквіваленті становить 5850,99 євро, із відомостями про скасування туру 31.03.2020, який може бути використаний до 31.09.2021. Ваучер захищений від фінансової неспроможності організатора туристичних послуг Mouzenidis Travel A.E. (Греція).

Разом із цим, судом встановлено, що турпродукт, визначений у договорі від 30.01.2020 №ДТО/20-KSD19060CL на туристичне обслуговування та у ваучері від 23.09.2020 №00400, позивачем не отриманий, а оплачені грошові кошти туроператором не повернуті.

Одночасно судом враховано, що відповідач наголошував на тому, що сам позивач відмовився від заброньованого турпродукту, у той час як мав право на повернення від туроператора нерезидента грошових коштів після спливу 18 місяців з дня ануляції 31.09.2021.

Утім, згідно з пунктами 2.8., 2.6. (який розміщено між пунктом 7.6.4. та пунктом 7.7. в розділі 7) при відмові від виконання договору за ініціативою замовника виконавець повертає сплачену замовником суму грошових коштів за вирахуванням вартості фактично наданих послуг і (або) понесених виконавцем витрат в зв`язку з виконанням договору та пов`язані із замовленням замовника; при відмові від турпродукту, агент несе відповідальність незалежно від причин, що викликали відмову.

Поряд із цим, відповідач має ліцензію на надання туристичних послуг та відповідно до агентського договору №MZT/GR-KIV/16 від 01.01.2016 є компанією на території України, яка діє від імені та в інтересах Туристичних компаній MOUZENIDIS TRAVEL S.A. MOUZENIDIS TRAVEL CYPRUS LTD, MOUZENIDIS TRAVEL TBILISI LTD, від імені та за дорученням, тобто агентський договір є формою підтвердження повноважень компанії.

Відтак, відповідач здійснює діяльність за дорученням, від імені, під контролем і за рахунок грецької компанії, у зв`язку з чим саме відповідач несе зобов`язання за договором на туристичне обслуговування перед позивачем, а сплата ним збитків за порушення умов вказаного договору наділяє правом останнього пред`явити вимоги до грецької компанії MOUZENIDIS TRAVEL S.A.

Разом із цим, світова пандемія спричинена коронавірусом SARS-CoV-2 є загальновизнаним фактом.

Відповідно до ч. 2 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами. Серед невичерпного переліку форс-мажорних обставин у цій нормі знаходиться і карантин.

Водночас, саме по собі запровадження карантину не є підставою для звільнення від відповідальності за невиконання абсолютно всіх договірних зобов`язань. Зацікавлена сторона повинна довести, що вона не в змозі виконувати конкретні зобов`язання і що цю неможливість зумовив саме карантин. Особа має обґрунтувати наявність причинно-наслідкового зв`язку між встановленим карантином та неможливістю виконання своїх зобов`язань за договором, а також в частині повернення позивачу фактично сплачених ним грошових послуг, враховуючи, що туристичні послуги останньому надані не були.

За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Згідно з ч. 2 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів" якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до частини першої статті 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

У статті 25 Закону України "Про туризм" встановлено, що туристи мають право на відшкодування матеріальних і моральних збитків у разі невиконання або неналежного виконання умов договору.

За правилом ч. 11 ст. 20 Закону України «Про туризм» туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування.

Тобто, згідно із наведеною нормою закону саме туроператор несе відповідальність перед туристом за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 січня 2021 року у справі № 569/16256/19 (провадження № 61-9034св20), від 30 серпня 2021 року у справі № 559/1604/18 (провадження № 61-782св20).

Таким чином, враховуючи, що відповідач, діючи в особі Туроператора, порушив умови договору на туристичне обслуговування від 30.01.2020 №ДТО/20-KSD19060CL та ваучеру від 23.09.2020 №00400, не надав передбачені послуги та не повернув позивачу повну суму сплачених коштів за замовлені туристичні послуги згідно договору, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача сплачених позивачем коштів.

Поряд із цим, суд зауважує, що в пункті 2.1 договору визначено, що вартість турпродукту вказується в рахунку на оплату.

Відповідно до наявних у матеріалах справи копій дублікатів квитанцій №60А0-МК26-779Н-8КАР від 05.02.2020 на суму 83 000,00 грн., № ТК29-7А77-ЕС2Х-9С0С від 28.02.2020 на суму 83 000,00 грн., оплата позивачем здійснена згідно з рахунком від 03.02.2020 № KSD19060CL у гривні.

За положеннями статті 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

З огляду на те, що з умов договору на туристичне обслуговування від 30.01.2020 №ДТО/20-KSD19060CL не вбачається визначення зобов`язання з оплати послуг в іноземній валюті, та позивач здійснювала оплату туристичного туру в гривні в розмірі 166 000,00 грн., суд дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача сплачених позивачем коштів у сумі 166 000,00 грн.

За частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Беручи до уваги, що не надання відповідачем передбачених послуг за договором на туристичне обслуговування від 30.01.2020 №ДТО/20-KSD19060CL позбавило позивача на отримання відповідної послуги - туристичного туру, задля якого такий договір укладався, суд дійшов висновку задовольнити позовну вимогу про розірвання укладеного між сторонами договору.

Згідно з частиною 3 статті 653 ЦК України, якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Щодо пред`явлених позовних вимог про стягнення з відповідача 10 000,00 грн. моральної шкоди, завданої внаслідок невиконання договору про надання туристичних послуг та відмовою в поверненні грошових коштів, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно із Глобальним етичним кодексом туризму, туристичну діяльність необхідно здійснювати в гармонії із специфічними особливостями і традиціями приймаючих регіонів і країн, дотримуючись при цьому їх законів, звичаїв і традицій.

Відповідно до частин 1-3 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

За змістом частини четвертої статті 23 ЦК України при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З огляду на те, що «розумність» і «справедливість» є оціночними поняттями, суди, насамперед першої та апеляційної інстанцій, які заслуховують сторін та встановлюють фактичні обставини справи, мають широкий діапазон розсуду під час визначення розумного та справедливого (співмірного) розміру відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Обов`язковими підставами відшкодування моральної шкоди є наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні.

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

У той же час, позивачем не доведено жодними належними та допустимими доказами завдання відповідачем моральної шкоди, яка призвела до погіршення або позбавлення можливості реалізації позивачем своїх звичок і бажань, обмеження дозвілля та добробуту, інших негативних наслідків морального характеру.

Ураховуючи те, що вимоги позову в цій частині не обґрунтовані належним чином та не доведені жодними доказами, суд дійшов висновку в задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача 10 000,00 грн. моральної шкоди відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з частиною 3 статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

При цьому, відповідно до частини 2 статті 129 ГПК України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем - ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судові витрати, які складаються зі сплаченої позивачем суми судового збору, відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Розірвати Договір на туристичне обслуговування від 30.01.2020 №ДТО/20-KSD19060CL, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Музенідіс Тревел Україна», що діє від імені та в інтересах Mouzenidis Travel A.E., та ОСОБА_1 .

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Музенідіс Тревел Україна" (01024, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 9/2, оф. 62, ідентифікаційний код 39173811) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) 166 000 (сто шістдесят шість тисяч) грн. 00 коп. вартості туристичних послуг.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Музенідіс Тревел Україна" (01024, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 9/2, оф. 62, ідентифікаційний номер 39173811) у дохід Державного бюджету України 1 819 (одну тисячу вісімсот дев`ятнадцять) грн. 82 коп. судового збору.

5. В іншій частині позову відмовити.

6. Видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 10.11.2022

Суддя Д.В. Мандичев