ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2022м. ДніпроСправа № 904/1388/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. за участю секретаря судового засідання Лєшукової Н.М., розглянув спір

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Деліс Проф", м. Кам`янське, Дніпропетровська обл.

до Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія", м. Київ в особі філії "Вільногірський гірничо-металургійний комбінат" Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія", м. Вільногірськ, Дніпропетровська обл.

про стягнення заборгованості у сумі 2 614 170,61 грн.

Представники:

від позивача Федоренко Р.В.

від відповідача Козуб Б.Ю.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Деліс Проф" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення 2601033,00 грн., що складають заборгованість за договором поставки № 177-2 від 21.02.2022 та річних у сумі 13 137,61 грн.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № 177-2 від 21.02.2022, в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

Відповідач у відзиві на позов заперечує проти задоволення позовних вимог та вказує про те, що відповідно до умов спірного договору філія, оплативши суму передплати залишила за собою право у випадку виробничої необхідності подати заявку ТОВ «Деліс Проф» на поставку товару протягом 5 днів із дня такої заявки.

Військова агресія російської федерації проти України стала підставою введення воєнного стану на території України згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, у зв`язку з чим відбулося блокування логістичних магістралей по території України, в тому числі мінування акваторій Азовського та Чорного моря, що спричинило розірвання існуючих логістичних ланцюгів АТ «ОГХК» та суттєвого скорочення поставок продукції та надходжень від здійснення господарської діяльності АТ «ОГХК».

Вказане, в свою чергу, призвело до призупинення випуску концентратів на окремих філіях АТ «ОГХК».

Відповідач зазначає про те, що товар, що є предметом спірного договору слугує пакувальним матеріалом для навантаження готової продукції для подальшого завантаження на залізничні вагони та автотранспортним перевізникам, у зв`язку з чим, починаючи з березня 2022 відсутня необхідність у значній партії пакувального товару, через скорочення випуску готової продукції.

З огляду на вказані обставини, відповідач зазначає про те, що заявки на поставку товару ТОВ «Деліс-Проф» не подавались.

Проте, як зазначає відповідач, в порушення умов спірного договору, без отримання відповідних заявок від філії та повідомлення про готовність прийняти товар, позивач 15.03.2022 та 14.04.2022 поставив філії «ВГМК» АТ «ОГХК» визначену на свій розсуд партію товару, не потрібного та не замовленого філією.

Крім того, відповідач вважає, що обов`язок з оплати не замовленого покупцем товару на даний час відсутній, натомість, позивач вправі вимагати повернення залишеного на території філії товару.

У відповіді на відзив позивач заперечує проти доводів відповідача та зазначає про те, що на виконання умов спірного договору покупець надав постачальнику заявку на товар, а постачальник виставив покупцю рахунок на попередню оплату. Покупець здійснив попередню оплату у розмірі 50% від вартості замовленої партії товару, постачальник поставив замовлену партію товару і передав покупцю товаросупровідні документи, про що свідчить підписи у видаткових накладних № 2 від 15.03.2022 та № 1 від 01.04.2022 представника покупця т.в.о. начальника ВЗ Устинова А.І., уповноваженого довіреностями № 117 від 15.03.2022 та № 130 від 01.04.2022.

Таким чином, на думку позивача, вказане свідчить про те, що перша частина господарської операції проходила відповідно до умов договору, проте, в подальшому відповідач прострочив остаточну оплату за спірним договором.

Крім того, позивач вказує про те, що у відзиві на позов відповідачем не заперечується факт поставки партії товару, а наявність боргу в сумі 2 601 033,00 грн., останнім визнано в акті звірки від 18.05.2022, в листі від 22.06.2022 № 271/2286 з проханням розстрочити оплату, у відповіді на претензію від 08.06.2022 № 234/2077 та у відповіді на пропозицію укладання мирової угоди від 10.08.2022 № 234/2996.

У заперечення на відповідь на позов відповідач наголошує на тому, що позивач за відсутності підтвердження отримання заявки відповідача та повідомлення про готовність останнім прийняти товар, поставив філії "ВГМК" АТ "ОГХК" партію товару, чим порушив умови спірного договору.

Крім того, відповідач вказує про те, що позивачем при поставці спірного товару надано товаро-транспортну накладу № 1503 від 15.03.2022 на поставку товару вартістю 2 440 936,68 грн., інша товаро-транспортна накладна № 2303 від 23.03.2022 не містить відомостей щодо надання відповідачеві товару на суму заявлених позивачем вимог, а також відсутні оригінали або належним чином завірені копії документів, що підтверджують якість та відповідність товару вимогам стандартів та технічним умовам, іншій технічній документації, що діють в Україні, що також порушує умови спірного договору.

Ухвалою від 13.06.2022 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Деліс Проф" залишено без руху у зв`язку з тим, що остання подана без додержання вимог, викладених у статтях 164, 172 Господарського процесуального кодексу України.

14.06.2022 від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 20.06.2022 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 12.07.2022, з подальшим його відкладенням до 17.08.2022.

Ухвалою суду від 17.08.2022 відкладено підготовче засідання до 13.09.2022 та поновлено строк подачі відзиву на позов.

Під час підготовчого провадження господарським судом вирішені питання, визначені частиною 2 статті 182 ГПК України, у зв`язку з чим господарським судом закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 04.10.2022, про що постановлено ухвалу від 13.09.2022.

У судовому засіданні, що відбулося 04.10.2022 оголошувалась перерва до 19.10.2022.

12.10.2022 позивачем електронним засобом зв`язку до канцелярії суду надіслано заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу у сумі 11 050,00 грн.

З технічних причин, судове засідання призначене на 19.10.2022 не відбулось.

З огляду на викладене господарським судом відкладено розгляд справи по суті до 26.10.2022.

В судовому засіданні, яке відбувалось 26.10.2022, представником відповідача заявлено усне клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, яке обґрунтоване безпідставним їх завищенням.

26.10.2022 у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (стаття 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у справі є обставини щодо неналежного виконання відповідачем зобов`язань в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

21.02.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Деліс Проф" (Постачальник, Позивач) та Акціонерним товариством "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" в особі філії "Вільногірський гірничо-металургійний комбінат" Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" (Покупець, Відповідач) укладено договір поставки № 177-2 (далі Договір).

Згідно з частинами 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до пункту 1.1. Договору Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця контейнери поліпропіленові (код ДК 021:20-7 мішки та пакети), а Покупець зобов`язується його прийняти і здійснити за нього оплату, на умовах та в порядку передбаченому умовами цього Договору.

Найменування, асортимент, кількість та вартість за одиницю товару, що буде поставлятися Покупцю зазначається у специфікації (Додаток № 1), яка після її підписання є невід`ємною частиною Договору. Поставка кожної партії товару здійснюється за заявками Покупця, у яких зазначається номенклатура, асортимент та кількість товару. Заявка/и є невід`ємною частиною Договору (пункт 1.2 Договору).

Відповідно до п.2.1 договору, Покупець зобов`язаний на умовах, зазначених в п. 8.2 цього Договору, здійснювати оплату за кожну окрему партію товару у строки, зазначені у Договорі, на підставі оформлених первинних документів (товарно-транспортної накладної, видаткової накладної, рахунків тощо).

Прийняти кожну партію товару належним чином (або відмовитися від прийняття у випадку поставки неякісного товару) за кількістю, якістю і комплектністю в порядку і на умовах, передбачений цим Договором і нормами чинного законодавства України (підпункти 2.1.1, 2.1.2 пункту 2.1 Договору).

Згідно з пунктом 3.1 Договору Постачальник зобов`язаний поставити Покупцю партію товару у повному обсязі протягом 5 (п`яти) календарних днів із дня отримання Постачальником заявки від Покупця за умови сплати Покупцем попередньої оплати згідно з п. 8.2 Договору, але в будь-якому разі не раніше отримання від Покупця повідомлення про готовність прийняття товару, що узгоджується з Постачальником у порядку, передбаченому для подачі заявки.

Поставка товару здійснюється Постачальником згідно з правилами Інкотермс в редакції 2010 на умовах поставки DDP у місце поставки за адресою: вул. Степова, буд. 1, Дніпропетровська обл., м. Вільногірськ, 51700 (пункт 3.2 Договору).

Датою поставки товару є дата передачі товару Постачальником Покупцю, відповідно до накладної на відпуск товару (видаткової накладної) (пункт 3.3 Договору).

Відповідно до пункту 7.1 Договору сума Договору складає 8 314 740,00 грн., 20% ПДВ 1 662 948,00 грн.

Оплата товару здійснюється Покупцем у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника, зазначений у цьому Договорі (пункт 8.1 Договору).

Згідно з пунктом 8.2 Договору оплата товару здійснюється на умовах попередньої оплати в розмірі 50% від вартості партії товару на підставі рахунку Постачальника, що виставляється останнім протягом 3 (трьох) банківських днів з дня отримання заявки від Покупця; остаточний розрахунок в розмірі 50% від вартості партії товару протягом 5 (п`яти) банківських днів з дня прийняття товару та підписання відповідної видаткової накладної.

Договір набирає чинності з дня його підписання та діє до 31.05.2022 включно (пункт 15.1 Договору).

Закінчення строку дії цього Договору не звільняє жодну зі сторін Договору від виконання своїх зобов`язань за Договором та від відповідальності за його порушення (невиконання та/або неналежне виконання), яке мало місце під час дії цього Договору (пункт 15.2 Договору).

Між сторонами підписано Специфікацію (Додаток № 1) до Договору поставки № 177-2 від 21.02.2022, якою визначено найменування товару; ГОСТ, ТУ, креслення, малюнки, інш.; підлягає не підлягає сертифікації; кількість шт.; ціна за одиницю та загальна вартість, яка складає 9 977 688,00 грн. з ПДВ.

Відповідачем надано позивачу заявку від 22.02.2022 на контейнери поліпропіленові в загальній кількості 11 600 шт., в якій останній просить ТОВ Деліс-Проф надати рахунок-фактуру на вказані контейнери (а.с. 87).

Позивачем, відповідно до заявки відповідача, виставлено для оплати рахунок № 48 від 22.02.2022, відповідно до якого, партія товару, вказана в ньому, складає суму 4 908 318,00 грн. з ПДВ (а.с. 18).

Відповідач здійснив перерахування попередньої оплати в сумі 2 454 159 грн., що складає 50%, від партії товару вказаній в зазначеному вище рахунку, про що свідчать платіжні доручення № 213006 від 23.02.2022 на суму 1 227 079,50 грн., (а.с. 21) та № 213737 від 15.03.2022 на суму 1 227 079,50 грн. (а.с. 22).

Позивач, отримавши суму попередньої оплати поставив відповідачеві, товар на загальну суму 5 055 192,00 грн., що підтверджується видатковими накладними № 2 від 15.03.2022 на суму 2 440 936,68 та № 1 від 01.04.2022 на суму 2 614 255,32 грн., копії яких залучено до матеріалів справи (а.с. 19).

Як вбачається із зазначених вище видаткових накладних, найменування, асортимент та вартість за одиницю товару, поставленого за ними, відповідали умовам договору та специфікації до нього. Кількісні ж показники, перевищували партію товару, визначену відповідачем в рахунку № 48 від 22.02.2022 .

Проте, матеріали справи свідчать, що поставлений товар за спірними накладними, у повному обсязі прийнятий уповноваженим представником відповідача, без будь-яких зауважень, щодо кількісних чи якісних показників, що підтверджується, в т. ч. довіреностями № 117 віл 15.03.2022 та № 130 від 01.04.2022, копії яких долучено до матеріалів справи (а.с. 20).

Доказів, які б свідчили про те, що партія поставленого товару, чи якась його частина, прийнята відповідачем лише на відповідальне збереження, відповідачем надано не було.

У визначений, пунктом 8.2 Договору термін, відповідач остаточний розрахунок за отриманий товар не здійснив.

Таким чином, не сплата відповідачем грошових коштів за отриманий товар становить 2 601 033,00 грн., що й стало причиною виникнення спору.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

В акті звірки взаєморозрахунків, складеним станом на 18.05.2022 сторонами підтверджена заборгованість в сумі 2 601 033,00 грн., (а.с. 23).

Доказів погашення заборгованості з оплати товару на зазначену вище суму, відповідач, на момент розгляду спору не надав.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статей 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене вимоги позивача, щодо стягнення суми основного боргу, слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно наданому позивачем розрахунку, останнім до стягнення заявлені річні за загальний період з 22.03.2022 по 01.06.2022 в сумі 13 137,61 грн.

Вказаний розрахунок позивачем завищено, у зв`язку з безпідставним нарахуванням річних на суму 1 213 857,18 грн. за період з 22.03.2022 до 07.04.2022, з огляду на те, що, я вже зазначалось вище, та не спростовується позивачем, відповідач, виконуючи умови договору, в період з 23.02.2022 по 15.03.2022, здійснив перерахування 50% попередньої оплати від вартості вказаної в рахунку партії товару.

В порушення умов договору, остаточні розрахунки, в сумі 2 601 033,00 грн., відповідачем, здійснені не були.

Прострочення оплати вказаної суми мало місце з 09.04.2022 ( з огляду на те, що 2 та 3 квітня не є банківськими днями).

Після здійсненого судом перерахунку до стягнення підлягають річні за період прострочення з 09.04.2022 по 01.06.2022 у сумі 11 544,31 грн.

Посилання відповідача, на те, що позивачем поставлено партію товару на свій розсуд, не потрібного та не замовленого філією, не заслуговують на увагу, та спростовуються доказами, які містяться в матеріалах справи.

Так, як вже зазначалось вище, до матеріалів справи залучено в т.ч. специфікацію, що є невід`ємною частиною спірного договору, в якій сторонами узгоджено товар, що підлягає поставці.

В заявці та рахунку від 22.02.2022, відповідачем також визначена партія товару, яка і була поставлена на адресу його філії.

До того ж, слід зазначити про те, що поставлений позивачем товар прийнято без будь-яких зауважень з боку Покупця.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судових рішеннях у справі, питання вичерпності висновків судів, суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що інші доводи, міркування сторін, судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні даної справи не приймаються, оскільки на результат вирішення спору не впливають.

Щодо розподілу судових витрат господарський суду зазначає таке.

Згідно з частиною 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Зміст позовної заяви містить попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, згідно якому позивач очікує понести витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 11 050,00 грн.

Під час розгляду спору позивачем надано заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу у сумі 11 050,00 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про часткове задоволення заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, на підставі наступного.

Згідно з підпунктом 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з частинами 1 та 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 3 та 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Через недотримання норм частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України за змістом частини 5 цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Зі змісту пункту 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

Разом з тим, аналіз наведених норм частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, а також норм статті 129 цього кодексу, дає підстави для висновку що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Відповідно до статті 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано договір №81/юо-0522-2 про надання правової допомоги від 18.05.2022, ордер серія АЕ № 1135714 від 20.05.2022, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 2354 на ім`я Федоренко Романа Вікторовича, акт надання послуг від 10.10.2022 № 132 на суму 11 050,00 грн.

Як вбачається з акту про надання послуг адвокатським об`єднанням "Федоренко, Сологуб і Партнери"" було надано правову допомогу Товариству з обмеженою відповідальністю "Деліс Проф", що полягала у: консультації - 1 год., 250,00 грн.; побудові правової позиції та тактики її відстоювання - 2 год., 800,00 грн.; підготовці претензії - 2 год., 800,00 грн.; підготовці позовної заяви - 3 год., 1 200,00 грн.; заходів по збору і оформленню доказів - 2 год., 800,00 грн.; підготовці проекту мирової угоди - 2 год., 800,00 грн.; підготовці відповіді на відзив - 2 год., 800,00 грн.; підготовці інших листів, заяв та клопотань - 2 год., 800,00 грн.; участь в судових засіданнях - 6 год., 4 800,00 грн.

На підтвердження оплати за надані послуги позивачем надано платіжне доручення № 19069 від 18.05.2022 на суму 11 050,00 грн.

В судовому засіданні, яке відбувалось 26.10.2022, представником відповідача заявлено усне клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, яке обґрунтоване безпідставним їх завищенням.

За змістом положень частини п`ятої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, недотримання на її думку, вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Ключовим критерієм під час розгляду питання щодо можливості стягнення заявлених витрат, у справі яка розглядається є розумність заявлених витрат. Тобто розмір відповідної суми має бути обґрунтованим.

Крім того, підлягає оцінці необхідність саме такого розміру витрат. Стягнення заявленої суми має співвідноситися із виконаною роботою щодо представництва інтересів у суді.

Проаналізувавши акт надання послуг № 132 від 10.10.2022, господарський судом встановлено, що у останньому відображені послуги, які не відповідають критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру у розумінні приписів частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, а саме: заходи по збору і оформленню доказів - 2 год., 800,00 грн.; підготовка проекту мирової угоди - 2 год., 800,00 грн.; підготовка інших листів, заяв та клопотань - 2 год., 800,00 грн.

З огляду на викладені обставини, приймаючи до уваги клопотання відповідача, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, а також з урахуванням пропорційності до розміру задоволених вимог, господарський суд вважає, що загальна сума витрат на професійну правничу допомогу є обґрунтованою, та такою, що підлягає покладенню на відповідача складає 8 643,94 грн.

Решту витрат на професійну правничу допомогу слід покласти на позивача.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі щодо сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 526, 530, 625, 712 Цивільного кодексу України, статтями 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" (03035, м. Київ, вул. Сурікова, буд. 3, ) в особі філії "Вільногірський гірничо-металургійний комбінат" Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" (51700, Дніпропетровська обл., м. Вільногірськ, вул. Степова, буд. 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Деліс Проф" (51937, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, просп. К.Маркса, буд. 22, оф. 2, ) 2 601 033,00 грн. основного боргу, 11 544,31 грн. річних, 39 188,65 грн. - судового збору, 8 643,94 грн. - витрати на правничу допомогу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позовних вимог відмовити.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 07.11.2022.

Суддя І.Ф. Мельниченко