ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"31" жовтня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/404/22

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

при секретарі судового засідання Дюльгер С.В.,

розглянувши справу № 916/404/22

за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (01001, місто Київ, вулиця Госпітальна, будинок 12-Г; ) в особі філії Одеського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України (65125, Одеська обл., місто Одеса, вул. Базарна, будинок 17; код ЄДРПОУ ВП 09328601)

до відповідачів:

1) Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТРАНС СІСТЕМС» (65031, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Михайла Грушевського, будинок 39 « 3»; ),

2) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; паспорт серії НОМЕР_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ),

про стягнення 154 958,02 грн;

представники сторін:

від позивача Бабенко Н.С.,

від відповідача-1 не з`явився,

від відповідача-2 не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТРАНС СІСТЕМС» (відповідач-1), ОСОБА_1 (відповідач-2), в якому просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за Кредитним договором № 385 від 22.11.2019, укладеним між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України та Товариством з обмеженою відповідальністю «СІТРАНС СІСТЕМС», у загальному розмірі 154 958,02 грн, з яких: 125 868,29 грн заборгованості за основним боргом; 19 458,58 грн відсотків за користування кредитом; 88,55 грн пені за непогашення кредиту; 55,88 грн пені за непогашення відсотків; 1988,74 грн 3% річних по простроченому основному боргу; 583,59 грн 3% річних по прострочених відсотках; 5566,70 грн інфляційних втрат по простроченому основному боргу; 1347,69 грн інфляційних втрат по простроченим відсоткам.

В обґрунтування заяви позивач посилається на невиконанням відповідачем-1 умов кредитного договору №385 від 22.11.2019, пунктом 3.12. якого сторони передбачили право банку відкликати кредит та вимагати його повернення у разі невиконання позивальником умов кредитного договору.

Крім того, позивач зазначає, що 22.11.2019 між ним та відповідачем-2 на забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №385 від 22.11.2019 було укладено договір поруки №385/1, відповідно до умов якого поручитель (відповідач-2) відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за Кредитним договором у тому ж обсязі, що і боржник.

Ухвалою від 21.02.2022 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення виявлених недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали шляхом надання до суду: повного найменування сторін філії позивача, а також відповідача-1; правильного поштового індексу філії Одеського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України у відповідності з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; належних доказів відправлення позовної заяви з додатками відповідачам листом з описом вкладення (із зазначенням конкретного переліку додатків в описі вкладення).

21.03.2022 до суду надійшла заява позивача (вх. №5703/22) про усунення недоліків.

Ухвалою від 28.03.2022 прийнято позовну заяву (№ 424/22 від 16.02.2022) Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до розгляду, відкрито провадження у справі № 916/404/22, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 27.04.2022, запропоновано сторонам подати до суду заяви по суті спору та встановлено відповідні строки.

27.04.2022 на електронну пошту суду надійшло клопотання відповідача-1 (вх. № 6950/22) про перенесення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прийняття участі у судовому засіданні через введення воєнного стану в Україні.

Протокольною ухвалою від 27.04.2022 розгляд справи було відкладено на 30.05.2022.

27.05.2022 на електронну пошту суду надійшло клопотання директора ТОВ «СІТРАНС СІСТЕМС» Вареник А.В. (вх. № 9014/22) про перенесення розгляду справи, в якому відповідач, посилаючись на обставини введення воєнного стану на території України, повідомив про неможливість прийняття участі у судовому засіданні.

Протокольною ухвалою від 30.05.2022 розгляд справи відкладено на 25.07.2022.

25.07.2022 на електронну пошту суду надійшло клопотання директора ТОВ «СІТРАНС СІСТЕМС» Вареник А.В. (вх. № 14144/22), в якому відповідач повідомив про неможливість брати участь у судовому засіданні через введення воєнного стану та просив відкласти розгляд справи на кінець вересня-початок жовтня 2022 р. з метою укладення договору з адвокатом та оформлення інших необхідних документів для представництва відповідача.

Протокольною ухвалою від 25.07.2022 розгляд справи відкладено на 29.08.2022.

29.08.2022 на електронну пошту суду надійшло клопотання директора ТОВ «СІТРАНС СІСТЕМС» Вареник А.В. (вх. № 17546/22), в якому відповідач повідомив про неможливість брати участь у судовому засіданні та просив відкласти розгляд справи на жовтень 2022 р. з метою укладення договору з адвокатом та оформлення інших необхідних документів для представництва відповідача.

Протокольною ухвалою від 29.08.2022 розгляд справи відкладено на 10.10.2022.

Судове засідання, призначене на 10.10.2022, не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Волкова Р.В. у відпустці.

Ухвалою від 11.10.2022 повідомлено сторін про те, що розгляд справи відбудеться 31.10.2022.

У судовому засіданні, яке відбулось 31.10.2022, представник позивача підтримав позовну заяву та просив її задовольнити.

Відповідач-1 та відповідач-2 у судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, відзиву до суду не надали, явку представника не забезпечили, неодноразово заявляли клопотання про відкладення розгляду справи, які судом були задоволені.

Зі змісту ст. 165 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що свої заперечення проти позову відповідач може викласти у відзиві на позовну заяву. При цьому, згідно ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин, або без повідомлення причин неявки.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за можливе відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

31.10.2022 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно із ч. 2 ст. 11 ЦК України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Господарські зобов`язання також можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 ГК України).

Відповідно до п. 7 ст. 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Частинами 1, 2, 4 ст. 202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

У відповідності з ч. ч. 1, 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

22.11.2019 між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СІТРАНС СІСТЕМС» було укладено Кредитний договір № 385 (далі Кредитний договір), відповідно до п. 2.1. якого Банк зобов`язується надати на умовах цього договору, а позичальник зобов`язується отримати, належним чином використовувати та повернути в передбачені цим договором строки кредит у розмірі, визначеному в статті 3 цього договору та сплатити проценти за користування кредитом, комісійні винагороди та інші платежі в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 ст. 1048 передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

За приписами ч. 1 ст. 1056-1 процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Статтею 3 Кредитного договору позивачем та відповідачем-1 узгоджено умови кредитування, у відповідності з якими Банк надав ТОВ «СІТРАНС СІСТЕМС» кредитні кошти у розмірі 200 000,00 грн зі сплатою процентної ставки у розмірі 30 % річних та терміном повернення кредиту до 21.11.2022.

22.11.2019 між Банком та ОСОБА_1 укладено Договір поруки № 385/1 (далі Договір поруки), відповідно до п. 2.1. якого відповідач-2 (поручитель) безумовно, безвідклично та безоплатно зобов`язується перед Банком відповідати солідарно з боржником (відповідачем-1) за виконання в повному обсязі зобов`язання, у тому числі того, що виникне у майбутньому відповідно до умов Кредитного договору.

Статтею 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до положень ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з п. 2.2. Договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за Кредитним договором у тому ж обсязі, що і боржник.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.11.2019 Банк надав відповідачу-1 кредитні кошти у сумі 200 000,00 грн, що підтверджується банківською випискою (Т. 1, а.с. 33, зворот).

Пунктом 3.10 Кредитного договору сторони погодили повернення кредиту в строки згідно з наведеним графіком платежів, який є Додатком 3 до Кредитного договору.

Пунктом 3.4.1 Кредитного договору передбачено, що процентна ставка є фіксованою та нараховується і сплачується в розмірі 30,00 % річних.

Проценти нараховуються щомісячно методом факт/факт на Основну суму боргу та за строк фактичного користування Кредитом, починаючи з дня видачі Кредиту включно, та до повного погашення Основної суми боргу за цим Договором (п. 3.4.5 Кредитного договору).

Пунктом 3.4.6 Кредитного договору передбачено порядок сплати процентів: нараховані за період з дня видачі Кредиту або з першого числа звітного місяця по останнє число звітного місяця або по день погашення Позичальником кредиту (або його частини) проценти сплачуються Позичальником не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, а в разі розірвання цього Договору або настання остаточного терміну повернення кредиту - одночасно з погашенням всієї основної суми боргу.

Пунктом 3.12 Кредитного договору Сторони передбачили, що Банк має право у випадку, якщо будуть мати місце будь - які або всі можливі випадки невиконання Позичальником та/або майновим поручителем/Поручителем взятих на себе обов`язків та недотримання умов, передбачених цим Договором та/або Документами забезпечення та/або іншими договорами, укладеними Позичальником з Банком, відкликати Кредит та вимагати (в порядку, визначеному п. 3.13 цього Договору) повернення суми кредиту та сплати суми нарахованих процентів за користування кредитом разом з будь-якими іншими нарахованими сумами або сумами, що підлягають сплаті за цим Договором) у тому числі, але не виключно, якщо: 1) Позичальник вчасно не здійснив погашення основної суми боргу або її частини, або не сплатив проценти за користування Кредитом або будь-які інші суми, які підлягають сплаті за цим Договором та/або за будь-яким іншим договором, який укладений Позичальником з Банком з метою здійснення будь-якої кредитної операції.

Відповідно до п. п. 3.13., 3.14. Кредитного договору відкликання Банком Кредиту з підстав, визначених п. 3.12 цього Договору здійснюється шляхом направлення Позичальнику в порядку, визначеному п. 8.4 цього Договору вимоги про відкликання Кредиту. Після отримання від Банку зазначеної вище вимоги про відкликання Кредиту, Позичальник зобов`язаний не пізніше 25 банківських днів з дати направлення Банком такої вимоги здійснити повне погашення заборгованості за цим Договором (в тому числі повернути основну суму боргу, сплатити нараховані та несплачені проценти за користування Кредитом та інші платежі, що підлягають сплаті Позичальником на користь Банку відповідно до умов цього Договору).

12.11.2021 позивач надіслав відповідачу-1 та відповідачу-2 вимоги про дострокове повернення кредиту №113.20-13/7079/2021-15/ВИХ від 09.11.2021 та №113.20-13/7080/2021-15/ВИХ від 09.11.2021, згідно з якими надав 25-ти денний строк для повернення Кредиту з моменту надіслання зазначених вимог.

22.12.2021 відповідач-1 звернувся до позивача з листом, в якому просив не проводити до 01.02.2022 претензійно-позовну роботу про стягнення заборгованості за Кредитними договором № 385 від 22.11.2019 з зобов`язанням до цієї дати погасити заборгованість в повному обсязі.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

У матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем-1 зобов`язань за Кредитним договором.

У відповідності зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з положеннями ст.ст. 530, 612 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 343 ГК України встановлено, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 вказаного Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з п. 6.1. Кредитного Договору сторони передбачили, що у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником взятих на себе зобов`язань, передбачених цим Договором, Банк має право застосувати до Позичальника наступні штрафні санкції за: порушення Позичальником строків виконання Зобов`язання щодо погашення основної суми боргу та/або сплати комісійних винагород та/або процентів за користування Кредитом - пеню на користь Банку, яка обчислюється від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення платежу, за кожен день прострочення.

У разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 1052 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 543 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази у справі в їх сукупності та здійснивши аналіз законодавства, що регулює спірні правовідносини, а також, перевіривши запропонований позивачем розрахунок заборгованості, який вважається судом правильним та обґрунтованим, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Банку про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за Кредитним договором № 385 від 22.11.2019 підлягають задоволенню у повному обсязі як обґрунтовані, підтверджені належними доказами та наявними матеріалами справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі ст. 129 ГПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 13 041,24 грн покладаються на відповідачів (по 1 240,50 грн на кожного відповідача).

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (01001, місто Київ, вулиця Госпітальна, будинок 12-Г; ) в особі філії Одеського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України (65125, Одеська обл., місто Одеса, вул. Базарна, будинок 17; код ЄДРПОУ ВП 09328601) до Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТРАНС СІСТЕМС» (65031, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Михайла Грушевського, будинок 39 « 3»; ), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; паспорт серії НОМЕР_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) про стягнення 154 958,02 грн задовольнити.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТРАНС СІСТЕМС» (65031, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Михайла Грушевського, будинок 39 « 3»; ), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; паспорт серії НОМЕР_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (01001, місто Київ, вулиця Госпітальна, будинок 12-Г; ) в особі філії Одеського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України (65125, Одеська обл., місто Одеса, вул. Базарна, будинок 17; код ЄДРПОУ ВП 09328601) 125 868,29 грн основного боргу, 19 458,58 грн процентів за користування кредитом, 88,55 грн пені за непогашення кредиту, 55,88 грн пені за непогашення відсотків, 1 988,74 грн 3% річних по простроченому основному боргу, 583,59 грн 3% річних по прострочених відсотках, 5 566,70 грн інфляційних втрат по простроченому основному боргу, 1 347,69 грн інфляційних втрат по прострочених відсотках.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТРАНС СІСТЕМС» (65031, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Михайла Грушевського, будинок 39 « 3»; ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (01001, місто Київ, вулиця Госпітальна, будинок 12-Г; ) в особі філії Одеського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України (65125, Одеська обл., місто Одеса, вул. Базарна, будинок 17; код ЄДРПОУ ВП 09328601) 1 240,50 грн витрат зі сплати судового збору.

4. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; паспорт серії НОМЕР_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (01001, місто Київ, вулиця Госпітальна, будинок 12-Г; ) в особі філії Одеського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України (65125, Одеська обл., місто Одеса, вул. Базарна, будинок 17; код ЄДРПОУ ВП 09328601) 1 240,50 грн витрат зі сплати судового збору.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 31 жовтня 2022 р. Повний текст рішення складено та підписано 07 листопада 2022 р.

Суддя Р.В. Волков