ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25.10.2022м. СумиСправа № 920/647/22

Господарський суд Сумської області у складі судді Заєць С.В., розглянувши матеріали справи № 920/647/22

за позовом Фермерського господарства "Алфьоров" (вул. Миру, буд.6, с. Рябина,

Охтирський район, Сумська область, 42843, )

до відповідача Кириківської селищної ради (вул. Широка, буд. 12, смт. Кириківка,

Охтирський район, Сумська область, 42830, ),

за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача :

1) Гетьманський національний природний парк (42600, Сумська обл.,

Охтирський р-н, м. Тростянець, вул. Вознесенська, буд. 53-в;

);

2) Товариство з обмеженою відповідальністю "Сумиагропромбіржа"

(40004, Сумська обл., м. Суми, вул. Супруна, буд. 3/1;

)

про визнання недійсним договір оренди землі та стягнення 8952 грн 32 коп.,

за участю представників сторін:

від позивача: Дереза М.Е.,

від відповідача: не прибув,

третя особа 1: Кучмій Д.В.,

третя особа 2: не прибув (А.М. Грачов - був присутнім при оголошенні вступної та резолютивної частини рішення).

при секретарі судового засідання Виходцевій О.М.

Суть спору: 30.08.2022 позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд:

- Визнати недійсним договір оренди землі від 21.10.2021р., укладений між Кириківською селищною радою (42830, Сумська обл., Охтирський р-н, смт. Кириківка, вул. Широка, буд. 12; ) та фермерським господарством "Алфьоров" (42843, Сумська обл., Охтирський р-н., с. Рябина, вул. Миру, буд. 6; ) щодо земельної ділянки з кадастровим номером :05:006:0968, яка розташована за межами населених пунктів на території Кириківської селищної ради Охтирського району Сумської області та застосування наслідків недійсності правочину.

- Стягнути на користь фермерського господарства "Алфьоров" (42843, Сумська обл., Охтирський р-н., с. Рябина, вул. Миру, буд. 6; ) з Кириківської селищної ради (42830, Сумська обл., Охтирський р-н, смт. Кириківка, вул. Широка, буд. 12; ) грошові кошти у розмірі 8 952 грн 32 кой. за наслідками недійсності правочину.

Також просить покласти на відповідача судові витрати

Ухвалою від 02.09.2022 Господарський суд Сумської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 920/647/22; Задовольнив заяву позивача (вх. № 2037 від 30.08.2022) про залучення до участі у справу третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору; залучив до участі у справі як третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: 1) Гетьманський національний природний парк (42600, Сумська обл., Охтирський р-н, м. Тростянець, вул. Вознесенська, буд. 53-в; ); 2) Товариство з обмеженою відповідальністю "Сумиагропромбіржа" (40004, Сумська обл., м. Суми, вул. Супруна, буд. 3/1; ); призначив підготовче засідання на 29.09.2022, 12:00.

15.09.2022 від третьої особи - Гетьманського національного природного парку надійшли письмові пояснення щодо позовних вимог, відповідно до яких останній підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити. Окрім цього, просить усі судові засідання по справі за участю представника 3-ї особи проводити в режимі відео конференції поза приміщенням суду з використанням власних технічних засобів.

20.09.2022 від третьої особи - ТОВ "Сумиагропромбіржа" до суду надійшли письмові пояснення, відповідно до яких третя особа не погоджується з позовом.

22.09.2022 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого відповідач просить відмовити у задоволені позовних вимог.

28.09.2022 представником відповідача подано заяву про проведення судового засідання 29.09.2022 без участі представника відповідача.

Подані сторонами документи оглянуті судом та долучені до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою від 29.09.2022 суд поновив відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву та долучив його до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 29.09.2022 закрито підготовче засідання у справі № 920/647/22, призначено розгляд справи по суті на 25.10.2022,10:00.

24.10.2022 представник відповідача наддав до суду Заяву про відкладення слухання справи.

25.10.2022 позивачем надано до суду клопотання про приєднання доказів до справи, зокрема Витяг з ДЗК по спірній ділянці.

Протокольною ухвалою від 25.10.2022 суд задовольнив клопотання позивача про поновлення строку для подання додаткових доказів та приєднав до матеріалів справи додаткові докази (вх 3 2659 від 251.10.2022), клопотання відповідача про відкладення розгляду справи від 24.10.2022 № 5046/22 (вх. № 5055/22 від 24.10.2022) залишено без задоволення.

В судовому засіданні 25.10.2022 представник позивача наддав усні пояснення в обґрунтування позовних вимог та просив суд позов задовольнити у повному обсязі.

В судове засідання 25.10.2022 представник відповідача не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

В судове засідання представники третіх осіб не прибули. Однак, представник 3-ї особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумиагропромбіржа" з`явився в судове засідання під час оголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Судом також враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Більше того, права відповідача, як учасника справи, не можуть забезпечуватись судом за рахунок порушення прав позивача на своєчасне вирішення спору судом, що є безпосереднім завданням господарського судочинства, та яке відповідно до норм частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Слід також відзначити, що у частині 2 статті 129 Конституції України визначено одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З огляду на зазначене, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів, що є підстави для розгляду справи по суті за наявними у ній матеріалами за у відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 25.10.2022 в порядку ст. 240 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Як зазначає позивач в позовній заяві, що в жовтні 2021 він дізнався про проведення Сумською товарною біржою «Сумиагропромбіржа» земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :05:006:0968, яка розташована за межами населених пунктів на території Кириківської селищної ради Охтирського району Сумської області.

Виявивши бажання брати участь у вищезазначених земельних торгах, позивач, сплативши реєстраційний та гарантійний внески за лот, надіслав до виконавця земельних торгів заявку про участь у земельних торгах та 13.10.2021. фермерське господарство «Алфьоров» та Сумська товарна біржа «Сумиагропромбіржа» уклали угоду № 4/2110/2021/3 про умови участі в земельних торгах у формі аукціону з продажу земельних ділянок або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису).

Відповідно до протоколу № 4/2110/2021 про хід земельних торгів від 21.10.2021 лот № 11, переможцем земельних торгів став учасник № 3 - фермерське господарство «Алфьоров».

Предметом земельних торгів за лотом було право оренди земельної ділянки з цільовим призначенням 01.01 з кадастровим номером :05:006:00968 площею 3.1994 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Кириківської селищної ради Охтирського району Сумської області.

21.10.2021 фермерське господарство «Алфьоров» здійснило оплату за винагороду за проведення земельних торгів, відповідно до платіжного доручення № 1987.

Також 21.10.2021 фермерське господарство «Алфьоров» здійснило оплату за відшкодування витрат, понесених на підготовку лотів до продажу, відповідно до платіжного доручення № 1986.

21 жовтня 2021 р., на підставі протоколу земельних торгів від 21.10.2021 № 4/2110/21, Кириківська селищна рада (Орендодавець) та фермерське господарство «Алфьоров» (Орендар) уклали Договір оренди землі щодо земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :05:006:00968 площею 3.1994 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Кириківської селищної ради Охтирського району Сумської області. Строк дії договору - 7 років.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно реєстрацію іншого речового права № 282142622 від 01.11.2021, державна реєстрація права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :05:006:00968 площею 3.1994 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Кириківської селищної ради Охтирського району Сумської області здійснена 26.10.2021 за фермерським господарством «Алфьоров».

Після підписання договору сторонами, фермерське господарство «Алфьоров» отримало копію проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для подальшого продажу прав на земельних торгах (аукціоні) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код цільового призначення згідно класифікації видів цільового призначення земель - 01.01), розташованої за межами населених пунктів на території Кириківської селищної ради Охтирського району Сумської області (далі по тексту - Проект землеустрою).

Проект землеустрою розроблений приватним підприємством «Сумиспецзем» на замовлення СТБ «Сумиагропромбіржа».

Відповідно до розробленого Проекту землеустрою, угоди № 4/2110/2021/3 про умови участі в земельних торгах у формі аукціону з продажу земельних ділянок або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) від 13.10.2021 р., протоколу № 4/2110/2021 про хід земельних торгів від 21.10.2021 р.. Договору оренди землі від 21.10.2021 р., цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером :05:006:0968 - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Як зазначає позивач, в листопаді 2021 року фермерське господарство «Алфьоров» почало підготовку ґрунтового покриву орендованих земельних ділянок для весняної посівної компанії 2022 року.

06.11.2021 голові фермерського господарства «Алфьоров» було вручено припис від 05 листопада 2021 р. № 535/02/05 Гетьманського національного природного парку з вимогами:

1) припинити будь-яку господарську діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних комплексів Гетьманського національного природного парку, в тому числі, порушення надгрунтового покриву шляхом дискування, на території Великописарівського природоохоронного відділення в межах Кириківської селищної ради;

2) забезпечити дотримання режиму охорони території Гетьманського національного природного парку на території Великописарівського природоохоронного відділення в межах Кириківської селищної ради.

У зв`язку з вищезазначеним фермерське господарство звернулося із заявою до

Гетьманського національного природного парку з метою перевірки віднесення спірної орендованої земельної ділянки до меж Гетьманського національного природного парку та встановлених законом обмежень щодо використання земельних ділянок.

18.07.2022 голові фермерського господарства «Алфьоров» було вручено припис

від 18 липня 2022 р. № 269/02-05 Гетьманського національного природного парку з вимогами:

1) припинити будь-яку господарську діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних комплексів Гетьманського національного природного парку, в тому числі, порушення надґрунтового покриву шляхом дискування, на території Великописарівського природоохоронного відділення в межах Кириківської селищної радив тому числі на земельній ділянці з кадастровим номером :05:006:0968;

2) забезпечити дотримання режиму охорони території Гетьманського національного природного парку на території Великописарівського природоохоронного відділення в межах Кириківської селищної ради тому числі на земельній ділянці з кадастровим номером :05:006:0968.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що Фермерське господарство «Алфьоров», оглянувши Проект землеустрою, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та припис від 18 липня 2022 р. № 269/02-05 Гетьманського національного природного парку, вбачає, що Кириківська селищна рада при укладенні Договору оренди землі від 21.10.2021 порушила норми Закону України «Про оренду землі», Закону України «Про природно-заповідний фонд України» та Земельного кодексу України у зв`язку з наступним:

Відповідно до п. 1 Договору оренди землі від 21.10.2021, Орендодавець - Кириківська селищна рада надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності загальною площею 3.1994 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Код використання згідно з Класифікатором видів цільового призначення земель (КВЦПЗ): А.01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва) з кадастровим номером :05:006:0968, яка розташована за межами населених пунктів на території Кириківської селищної ради Охтирського району Сумської області.

Згідно з п. 6 Договору оренди землі від 21.10.2021, інші особливості об`єкта оренди, які можуть вплинути на орендні відносини - відсутні.

У підпункті один пункту 16 Договору оренди землі від 21.10.2021 зазначено, що умови збереження стану об`єкта оренди: виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі передбаченому законом або договором оренди землі.

Відповідно до п. 20 Договору оренди землі від 21.10.2021, на орендованій земельній ділянці встановленні обмеження (обтяження) та інші права третіх осіб (за наявності вписати інші обмеження):

- заборона на зміну цільового призначення без проекту землеустрою;

- дотримання агротехнічних вимог, що використовуються при сільськогосподарському виробництві;

- використання земельної ділянки для ремонту інженерних комунікацій (за наявністю);

- право оренди земельної ділянки не може бути відчужено її орендарем іншим особам, внесено до статутного фонду, передано у заставу.

Згідно з підпунктами 1-2 пункту 22 Договору оренди землі від 21.10.2021, орендодавець зобов`язаний:

- передати у користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам договору оренди;

- при передачі земельної ділянки в оренду забезпечувати відповідно до закону реалізацію прав третіх осіб щодо орендованої земельної ділянки.

Повідомляємо, що в абзаці 4 розділу 2 Проекту землеустрою (пояснювальна записка) зазначено, що земельна ділянка, що відводиться, розташована на території Гетьманського національного природного парку загальнодержавного значення, код обмеження 10.11 - Господарські зони національних природних парків. Обмеження встановлено відповідно до Закону України від 26.06.1992 р. № 2456-ХІІ «Про природно-заповідний фонд України».

На сторінці 17-18 розробленого Проекту землеустрою зазначено обмеження на земельну ділянку - 10.11 Господарські зони національних природних парків.

Земельна ділянка накладається на територію Гетьманського національного природнього парку, відповідно до розробленого Проекту організації території Гетьманського національного природного парку, охорони, відтворення та рекреаційного використання його природних комплексів та об`єктів, затверджений Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 31.12.2013 р. № 562.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що Кириківська селищна рада порушила пункт 6 Договору оренди землі від 21.10.2021ввела в оману Позивача, так як передала земельну ділянку з обмеженням у використанні; Кириківська селищна рада порушила пункт 20 Договору оренди землі від 21.10.2021 не вказавши в Договорі оренди землі обмеження щодо використання орендованої земельної ділянки; Кириківська селищна рада порушила пункт 22 Договору оренди землі від 21.10.2021 передавши в користування земельну ділянку, що не відповідає умовам Договору; а також передавши земельну ділянку в користування, Кириківська селищна рада, не забезпечила права Гетьманського національного природного парку на користування зазначеної земельної ділянки; Кириківська селищна рада порушила п. в ч. 4 ст. 136 Земельного кодексу України, відповідно до якого, проведення земельних торгів щодо земельних ділянок або прав на них здійснюється за рішенням організатора земельних торгів, у якому зазначаються строк, інші умови користування земельною ділянкою у разі набуття права користування нею на земельних торгах, обмеження у використанні земельної ділянки.

Враховуючи, те що, Кириківська селищна рада укладаючи Договір оренди землі від 21.10.2021, була обізнана з тим, що на орендованій земельній ділянці наявне обмеження у використанні земельної ділянки, що унеможливлює використання Позивачем земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що саме по собі суперечить нормам Земельного кодексу України, Цивільного кодексу України, Закону України «Про оренду землі» та Закону України «Про природно-заповідний фонд України», а тому Договір оренди землі від 21.10.2021,. укладений між Кириківською селищною радою та фермерським господарством «Алфьоров» необхідно визнати недійсним в судовому порядку, в зв`язку з чим позивач і звернувся до Господарського суду з даним позовом.

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечує проти позовних вимог, окрім іншого зазначає, що відповідач виконав свої зобов`язання щодо належного повідомлення позивача про статус земельної ділянки, вказавши код 01.01.КВЦПЗ. Використання її для ведення товарного сільськогосподарського виробництва дозволено чинним законодавством із особливостями. Під час укладення договору оренди спірної земельної ділянки позивач не повідомив про мету укладення договору оренди, отже вважав її неістотною.

Вирішуючи спір у даній справі суд керується наступним:

Указом президента України від 27.04.2009 року № 273/2009 на території Великописарівського, Охтирського та Тростянецького районів Сумської області створене Гетьманський національний природний парк (далі - Гетьманський НПП) на підставі «Проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж національного природного парку «Тростянецько-Ворсклянський» на території Великописарівського, Охтирського, Тростянецького районів Сумської області» (робоча назва згідно Указу Президент: України № 774/2008).

Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно частини 4 статті 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натур відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно - заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Відповідно до витягу з «Проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж національного природного парку «Тростянецько-Ворсклянський» (Проект створення) на території Великописарівського, Охтирського, Тростянецького районів Сумської області», затвердженого Сумською обласною радою 5 скликання Рішенням 11 сесії від 04.04.2007 року погоджено створення парку.

Розпорядженням Голови Сумської обласної державної адміністрації від 23.05.2007 року № 276,, розпорядженням Голови Великописарівської районної державної адміністрації від 09.10.2006 року № 373 було погоджено місце розташування земельних ділянок національного природного парку.

Рішенням 4 скликання 15 сесії Кириківської селищної ради від 19.05.2005 року було погоджено створення національного природного парку.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 27.03.2013 року № 183 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок державної власності лісогосподарського призначення, що перебувають у постійному користуванні державних та комунальних лісогосподарських підприємств розташованих, в тому числі, на території Великописарівського району Сумської області. Розпорядженням Голови Сумської обласної державної адміністрації від 28.11.2011 року № 776 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у постійне користування за межами населених пунктів розташованих, в тому числі, на території Великописарівського району Сумської області».

Таким чином межі Гетьманського національного природного парку, на даний час, визначені відповідно до статті 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України, і статус установи та його земель визначено розпорядчими документами.

Відповідно до Закону України «Про природно-заповідний фонд України» зонування території Парку, рекреаційна та інша діяльність на його території провадяться відповідно до Положення про Гетьманський національний природний парк, затвердженого наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України 31.08.2020 року №80 (далі - Положення) та Проекту організації території Гетьманського національного природного парку охорони, відтворення та рекреаційного використання його природних комплексів та об`єктів» затверджено наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 31.12.2013 р. №562 (далі - Проект організації території).

Згідно пункту «г» частини 1 статті 150 Земельного Кодексу України (далі-ЗКУ) до особливо цінних земель, у тому числі, відносяться землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення.

Статтею 21 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» визначено структуру території та вимоги щодо охорони природних комплексів та об`єктів національних природних парків, встановлено, що на території національних природних парків з урахуванням природоохоронної, оздоровчої, наукової, рекреаційної, історико - культурної та інших цінностей природних комплексів та об`єктів, їх особливостей встановлюється диференційований режим щодо їх охорони, відтворення та використання згідно з функціональним зонуванням. Так, у межах господарської зони - проводиться господарська діяльність, спрямована на виконання покладених на парк завдань, до якої також входять землі інших землевласників та землекористувачів, включених до складу парку, на яких господарська та інша діяльність здійснюється з додержанням вимог та обмежень.

Відповідно до книги II Проект організації території пункту 5.2.3. Режим використання, охорони та відтворення природних ресурсів у межах функціональних зон. На території господарської зони забороняється, у тому числі:

- будь-яка діяльність, яка призводить або може призвести до погіршення стану навколишнього природного середовища та зниження рекреаційної цінності території національного природного парку;

- здійснення всіх видів природокористувань без дозволів отриманих відповідно до вимог чинного законодавства в межах затверджених лімітів та їх недотримання, інші види діяльності, що порушують природні комплекси національного природного парку або знижують природну, екологічну чи рекреаційну цінність його території.

Згідно Закону України №1423-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» Підпунктом 58 пункту 4 розділу І внесено зміни до Земельного Кодексу України та доповнено розділ X «Перехідні положення» Кодексу новим пунктом 24 відповідно до вимог якого, з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель, зокрема, визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарських та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті.

Особи, які отримали дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведена земельних ділянок, зазначені у підпункті «е» цього пункту, а також органи, що їх надали, зобов`язані повідомити про це відповідні сільські, селищні, міські ради з дня набрання чинності цим пунктом.

До 1 січня 2023 року зазначені землі та земельні ділянки не можуть бути передані у власність та користування будь-яким іншим особам, крім тих, яким надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою (крім передачі їх для розміщення об`єктів передбачених статтею 15 Закону України «Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності»).

Отже, спірна земельна ділянка, з кадастровим номером :05:006:0968 входять до складу Гетьманського національного природного парку як земельні ділянки без вилученням у землекористувача, яким є Кириківська селищна рада і відносяться до господарської зони Гетьманського НПП.

Відповідно до частини 3 статті 7 Закону України «Про природно заповідний фонд України» (далі - Закон) на землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням.

Статтею 21 Закону встановлюється диференційований режим щодо охорони, відтворення та використання природних комплексів та об`єктів, згідно з функціональним зонуванням, в тому числі господарської зони, в межах якої господарська та інша діяльність здійснюється з додержанням вимог та обмежень, передбачених «Проектом організації території Гетьманського національного природного парку, охорони, відтворення та рекреаційного використання його природних комплексів та об`єктів» затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 31.12.2013 року № 562 (далі - Проект організації території).

Відповідно до статті 9-1 Закону спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду здійснюється в межах ліміту та на підставі дозволу на спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду. Перелік встановлених цим Законом видів використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду і порядок їх використання визначаються режимом територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення здійснюється в межах ліміту на використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, затвердженого центральним органом виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища, а також на підставі дозволів.

При цьому, згідно вищевказаної статті Закону, здійснення господарської та іншої діяльності за декларативним принципом заборонено. Дозвіл видається після затвердження лімітів протягом місяця з моменту подання клопотання.

В свою чергу «Інструкція про застосування порядку установлення лімітів на використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення», затверджена наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України 24.01.2008 № 27 (далі - Інструкція), визначає порядок установлення лімітів на використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення для підприємств, установ, організацій, інших землевласників або землекористувачів у власності (користуванні) яких знаходяться природні ресурси в межах цих територій та об`єктів.

Отже, здійснення всіх видів природокористувань вищевказаної земельної ділянки, враховуючи її віднесення до господарської зони Гетьманського НПП, відбувається за законодавчо встановленою процедурою шляхом отримання лімітів.

Відповідно до Проекту організації території, вищевказана земельна ділянка може використовуватися виключно як сіножаті та пасовища, в межах ліміту та на підставі дозволу на спеціальне використання природних ресурсів відповідно до статті 9-1 Закону та Інструкції.

В матеріалах справи відсутні докази того, що Кириківська селищна рада зверталася до Гетьманського НПП, щодо питання отримання лімітів на використання природних ресурсів в межах вищевказаної земельної ділянки, натомість виходячи з умов вищевказаного договору оренди, сприяла та надала дозвіл на нецільове використання земельної ділянки.

В матеріалах справи наявні листи Гетманського НПП до Киріківської селищної ради, якими було інформування останнього (Кириківської селищної ради) про існуюче природоохоронне законодавство та необхідності його дотримання, та застереження від вчинення неправомірних дій в тому числі: щодо визначення меж Гетьманського НПП, статусу його територій, окреслено законодавчу базу надання земельних ділянок і видачу документів на право володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, та їх обмеження, (що врегульовано статтями 20, 122, 123, 125, 126, 150 ЗК України, ст. 51-53 ЗУ «Про ПЗФ»), детально роз`яснено можливість використання господарської зони Гетьманського НПП, роз`яснено законодавче визначення поділу земель за видами угідь та цільового призначення.

Проте Кириківською селищною радою на чотирнадцятій сесії восьмого скликання 22.02.2022 року прийнято Рішення, за яким було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь на земельних ділянках комунальної власності, які розташовані за межами населених пунктів Кириківської селищної ради Охтирського району Сумської області, в яку вход і земельна ділянка з кадастровим номером :05:006:0968, з метою впорядкування сільськогосподарських угідь шляхом зміни виду угідь з сіножатей та пасовищ на ріллю.

Прийняття Кириківською селищною радою вищевказаного рішення суперечить законодавству, оскільки надання дозволу на розробку проекту землеустрою земельних ділянок з вищевказаними кадастровими номерами порушує законодавчовизначений режим територій та об`єктів природно-заповідного фонду відповідно до їх функціонального зонування та цільового використання.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Земельного кодексу України, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії:

а) землі сільськогосподарського призначення;

б) землі житлової та громадської забудови;

в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення;

г) землі оздоровчого призначення;

ґ) землі рекреаційного призначення;

д) землі історико-культурного призначення;

е) землі лісогосподарського призначення;

є) землі водного фонду;

ж) землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення.

Відповідно до п. З ч. 7 ст. 20 Земельного кодексу України, зміна цільового призначення земельних ділянок погоджується у разі зміни цільового призначення земельних ділянок державної та комунальної власності природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, історико-культурного, лісогосподарського призначення, внаслідок якої земельні ділянки виводяться із складу таких категорій, а також зміни цільового призначення земель, визначених пунктом «б» частини першої статті 150 цього Кодексу, - з Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 4 ст. 7 Закону України «Про природно заповідний фонд України», межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Зі змісту Спірного Договору, зокрема пункті 1 вбачається, що земельна ділянка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Код використання згідно з класифікатором видів цільового призначення земель (КВЦПЗ) - А.01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що також вказано у пунктах 14,15 Договору.

У пункті 5,6 Договору вказано, що земельна ділянка, яка передається в оренду не має недоліків, що можуть перешкоджати її ефективному використанню. Інші особливості об`єкта оренди, які можуть вплинути на орендні відносини - відсутні.

У пункті 20 Договору, яким передбачено обмеження (обтяження) земельної ділянки, в тому числі права третіх осіб, не зазначено таких обмежень.

Пунктом 22 Передбачено право орендодавця, при передачі земельної ділянки в оренду забезпечувати відповідно до закону реалізацію прав третіх осіб щодо орендованої земельної ділянки.

Отже, детальний аналіз спірного договору, приводить до висновку, що у договорі відсутні будь які відомості про обмеження земельної ділянки, не передбачено що вказана земельна ділянка входить до складу Гетьманського національного парку, що на думку суду є порущення положень чинного законодавства та істотних умов Договору.

Відповідно до чч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, окрім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі визнання недійсності правочину кожна зі сторін зобов`язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає в користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

За приписами ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність із підстав, установлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з ч. 1 ст. 236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Відповідно до ст. 93 Земельного кодексу України, право оренди ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння й користування ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Договір оренди ділянки укладається в письмовій формі (ст. 14 закону «Про оренду землі»).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

Істотні умови договору оренди визначені в ст. 15 закону «Про оренду землі», за згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

З матеріалів справи вбачається, що Позивачем понесені наступні витрати у зв`язку з укладенням Договору оренди землі від 21.10.2022:

- 1953 грн 72 коп- сума за сплату орендної плати, відповідно до платіжного доручення № 2017 від 23.10.201;

- 1000 грн реєстраційний внесок, відповідно до платіжного доручення № 70а від 11.10.2021;

- 753 грн 83 коп гарантійний внесок за лот, відповідно до платіжного доручення № 69а від 11.10.2021;

- 4000 грн 00 коп. сума відшкодування витрат, понесених за підготовку лоту, відповідно до платіжного доручення № 1986 від 21.10.2021;

1244 грн 77 коп. сума винагороди виконавця земельних торгів, відповідно до платіжного доручення № 1987 від 21.10.2021,

Всього на загальну суму 8952 грн 32 коп.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог, в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги у повному обсязі, шляхом визнання недійсним Договору оренди землі від 21.10.2021 та стягнення з відповідача понесених позивачем витрати у зв`язку з укладенням Договору оренди землі від 21.10.2021 у загальному розмірі 8952 грн 32 коп.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Практикою Європейського суду з прав людини передбачено, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, проте його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Господарського процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За приписами частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2, 3 ст. 80 ГПК України передбачено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується наступним:

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до статті 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено повністю, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 73-74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Фермерського господарства «Алфьоров» до Кириківської селищної ради за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Гетьманського національного природного парку та Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумиагропромбіржа», про визнання недійсним договір оренди землі та стягнення 8952 грн 32 коп. - задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним Договір оренди землі від 21.10.2021р., укладений між Кириківською селищною радою (42830, Сумська обл., Охтирський р-н, смт. Кириківка, вул. Широка, буд. 12; ) та фермерським господарством «Алфьоров» (42843, Сумська обл., Охтирський р-н., с. Рябина, вул. Миру, буд. 6; ) щодо земельної ділянки з кадастровим номером :05:006:0968, яка розташована за межами населених пунктів на території Кириківської селищної ради Охтирського району Сумської області та застосування наслідків недійсності правочину.

3. Стягнути з Кириківської селищної ради (42830, Сумська обл., Охтирський р-н, смт. Кириківка, вул. Широка, буд. 12; ) на користь Фермерського господарства «Алфьоров» (42843, Сумська обл., Охтирський р-н., с. Рябина, вул. Миру, буд. 6; ) 8952 (вісім тисяч дев`ятсот п`ятдесят дві) гривні 32 коп понесених витрат на укладення договору, 4962 (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят дві) гривні 00 коп. судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено і підписано суддею 03.11.2022.

Суддя С.В. Заєць