ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2022 р.м. ХарківСправа № 922/788/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Івано-Франківського обласного центру зайнятості (76007, Івано-Франківська обл., місто Івано-Франківськ, вул. Деповська, будинок 89А; )
до Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС ГРУПП ЛТД" (04119, місто Київ, вул. Зоологічна, будинок 4-А, офіс 139; )
про стягнення штрафу
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

28.04.2022 Івано-Франківський обласний центр зайнятості звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС ГРУПП ЛТД", в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС ГРУПП ЛТД" кошти у сумі 176 040,00 грн., а також покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 640,60 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №241/21/13 від 16.01.2021 шляхом розірвання вказаного договору в односторонньому порядку.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.04.2022 прийнято позовну заяву Івано-Франківського обласного центру зайнятості до Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС ГРУПП ЛТД" про стягнення штрафу до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі №922/788/22. Вирішено, розгляд справи №922/788/22 здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Відповідачу встановлено строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов (ст.251 ГПК України), строк 15 днів з дня отримання цієї ухвали для подання клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження (ч.7 ст.252 ГПК України) та строк 5 днів на подання до суду заперечень на відповідь позивача на відзив з дня його отримання, оформлених відповідно до ст.167 ГПК України. Позивачу встановлено строк 5 днів на подання до суду відповіді на відзив з дня його отримання (ст. 251 ГПК України) та строк 5 днів з дня отримання відзиву на подання до суду клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження країни (ч.7 ст.252 ГПК України). Роз`яснено сторонам, що у випадку неподання відповідачем відзиву та/або клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, а також не подання позивачем відповіді на відзив та/або клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження у строки встановлені цією ухвалою розгляд справи буде відбуватися за наявними матеріалами після спливу строку встановленого для подання сторонами клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та в межах строків встановлених статтею 248 ГПК України. Повідомлено учасників справи, що заяви по суті справи, заяви з процесуальних питань, клопотання, пояснення, додаткові письмові докази, висновки експертів, можуть бути ними подані в електронному вигляді на електронну адресу суду, через особистий кабінет в системі «Електронний суд», поштою або дистанційними засобами зв`язку. Зазначено, що учасникам справи необхідно письмово повідомити суд про оптимальний для них спосіб отримання інформації щодо розгляду справи.

Разом з цим, Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 14.03.2022 №133/2022 частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

Законом України №2212-ІХ від 21.04.2022 затверджено Указ Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", відповідно до якого продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22.05.2022 №2263-ІХ затверджено Указ Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", відповідно до якого строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

З моменту введення воєнного стану в Україні доступ до інформації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було обмежено, що унеможливило перевірку відомостей щодо сторін, зокрема, їх місцезнаходження.

Після надання доступу обмеженому колу осіб до інформації, розміщеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, судом 21.07.2022 було здійснено запит відповідальній особі Господарського суду Харківської області для отримання витягу про юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС ГРУПП ЛТД" з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за кодом .

Відповідно до інформації наявної у Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС ГРУПП ЛТД" є 04119, місто Київ, вул. Зоологічна, будинок 4-А, офіс 139.

Частиною 2 статті 31 ГПК України встановлено, що справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа відноситься до виключної підсудності.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 09.08.2022 позовну заяву Івано-Франківського обласного центру зайнятості до Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС ГРУПП ЛТД" про стягнення штрафу залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - у п`ять днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху. Зобов`язано позивача у випадку виправлення зазначених в ухвалі недоліків та подання нових доказів невідкладно надіслати відповідні документи відповідачу. Докази про це надати суду. Попереджено позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч.13 ст.176 ГПК України, за якою позовна заява залишається без розгляду.

Зазначена ухвала Господарського суду Харківської області направлялася на адресу позивача та відповідача. Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулося до суду 06.09.2022, направленого на адресу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС ГРУПП ЛТД" (61202, м.Харків, вул.Цілиноградська, б.58-А), поштове відправлення було отримано 31.08.2022.

Указом Президента України від 12.08.2022 №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 15.08.2022 №2500-ІХ «Про затвердження Указу Президента України від 12.08.2022 №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Через канцелярію Господарського суду Харківської області 07.09.2022 від позивача надійшла заява про виправлення недоліків позовної заяви (вх.№9332 від 07.09.2022) у справі.

Позивачем надано докази відправлення відповідачу на адресу, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань копії позовної заяви і доданих до неї документів, а саме: опис вкладення у цінний лист на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС ГРУПП ЛТД", накладна Укрпошти від 19.08.2022 №800 та фіскальний чек Укрпошти від 19.08.2022.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.09.2022 продовжено розгляд справи №922/788/22 за позовом Івано-Франківського обласного центру зайнятості до Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС ГРУПП ЛТД" про стягнення штрафу в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу встановлено строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов (ст.251 ГПК України), строк 15 днів з дня отримання цієї ухвали для подання клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження (ч.7 ст.252 ГПК України) та строк 5 днів на подання до суду заперечень на відповідь позивача на відзив з дня його отримання, оформлених відповідно до ст.167 ГПК України. Позивачу встановлено строк 5 днів на подання до суду відповіді на відзив з дня його отримання (ст. 251 ГПК України) та строк 5 днів з дня отримання відзиву на подання до суду клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження країни (ч.7 ст.252 ГПК України). Роз`яснено сторонам, що у випадку неподання відповідачем відзиву та/або клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, а також не подання позивачем відповіді на відзив та/або клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження у строки встановлені цією ухвалою розгляд справи буде відбуватися за наявними матеріалами після спливу строку встановленого для подання сторонами клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та в межах строків встановлених статтею 248 ГПК України. Повідомлено учасників справи, що заяви по суті справи, заяви з процесуальних питань, клопотання, пояснення, додаткові письмові докази, висновки експертів, можуть бути ними подані в електронному вигляді на електронну адресу суду, через особистий кабінет в системі «Електронний суд», поштою або дистанційними засобами зв`язку. Зазначено, що учасникам справи необхідно письмово повідомити суд про оптимальний для них спосіб отримання інформації щодо розгляду справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС ГРУПП ЛТД" своїм правом, наданим відповідно до ст.251 ГПК України, не скористалось, відзив на позов не надало.

Так, ухвалу суду про продовження розгляд справи №922/788/22 від 12.09.2022 в той же день було направлено на адресу відповідача - 04119, місто Київ, вул. Зоологічна, будинок 4-А, офіс 139, яка збігається із адресою, зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як адреса місцезнаходження юридичної особи.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.10.2022 вищезазначену судову кореспонденцію було повернуто на адресу суду без доказів вручення із зазначенням пошти "адресат відсутній".

Згідно із ч.1 ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Судом було повторно перевірено відомості в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо місцезнаходження відповідача та встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС ГРУПП ЛТД" свого місцезнаходження не змінено, і його офіційною адресою станом на 09.11.2022 є місто Київ, вул. Зоологічна, будинок 4-А, офіс 139.

Відповідно до ч.6 ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

За змістом статей 10, 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя в Україні в умовах воєнного стану має здійснюватися у повному обсязі, тобто не може бути обмежено конституційне право людини на судовий захист. В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Відповідно до статті 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ст.26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

При цьому, згідно Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні.

Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України.

У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Разом з цим, відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

При цьому, суди повинні забезпечувати безпеку учасників судового провадження, запобігти створенню перешкод для реалізації ними права на судовий захист та визначених законом процесуальних прав в умовах воєнного стану, коли реалізація учасниками справи своїх прав і обов`язків є суттєво ускладеною.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право особи на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення від 07.07.1989 р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

За приписами статті 8 Конституції України та статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що "при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (див. рішення у справі "Walchli v. France", заява № 35787/03, п. 29, 26 липня 2007 року; "ТОВ "Фріда" проти України", заява №24003/07, п. 33, 08 грудня 2016 року).

Відповідно до частини 1, пункту 10 частини 3 статті 2 та частини 2 статті 114 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Основними засадами (принципами) господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом, а строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Критерій розумності строку розгляду справи визначений у листі Верховного Суду України від 25 січня 2006 року №1-5/45 "Щодо перевищення розумних строків розгляду справ", в якому зазначено, що критерії оцінювання розумності строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає в разі нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при переданні або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів для дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторного направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" зазначив, що [..] очевидно, для кожної справи буде свій прийнятний строк, і встановлення кількісного обмеження, чинного для будь-якої ситуації, було б штучним. Суд неодноразово визнавав, що неможливо тлумачити поняття розумного строку як фіксовану кількість днів, тижнів тощо (рішення у справі "Штеґмюллер проти Авторії"). Таким чином, у кожній справі постає питання оцінки, що залежатиме від конкретних обставин.

При цьому, Європейський Суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського Суду з прав людини у справах "Савенкова проти України", no. 4469/07, від 02 травня 2013 року, "Папазова та інші проти України", no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15 березня 2012 року).

У статті 6 Конвенції закріплений принцип доступу до правосуддя. Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист та доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Здійснюючи тлумачення положень Конвенції, ЄСПЛ у своїх рішеннях указав, що право на доступ до правосуддя не має абсолютного характеру та може бути обмежене: держави мають право установлювати обмеження на потенційних учасників судових розглядів, але ці обмеження повинні переслідувати законну мету, бути співмірними й не настільки великими, щоб спотворити саму сутність права (рішення від 28 травня 1985 року у справі "Ашингдейн проти Великої Британії").

З огляду на запровадження на території України воєнного стану, з метою всебічного, повного, об`єктивного розгляду справи, задля забезпечення сторонам конституційного права на судовий захист, з метою належного повідомлення відповідача про відкриття провадження у цій справі, приймаючи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, задля ефективної реалізації сторонами своїх процесуальних прав, а також враховуючи поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, суд був вимушений вийти за межі строку встановленого статтею 248 ГПК України.

Так, процесуальні документи у цій справі направлялись всім учасникам судового процесу, що підтверджуються штампом канцелярії на зворотній стороні відповідного документу.

Крім того, процесуальні документи щодо розгляду даної справи офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua) та знаходяться у вільному доступі.

Таким чином, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог, а також судом надано сторонам достатньо часу для звернення із заявами по суті справи та з іншими заявами з процесуальних питань.

Проте, станом на 09.11.2022 від відповідача будь-яких заяв чи пояснень по суті спору не надходило.

Приймаючи до уваги належне повідомлення відповідача про розгляд даної справи, а також враховуючи наявність у матеріалах справи достатньої кількості документів для розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про її розгляд за наявними матеріалами.

Згідно з ч.4 ст.240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

16.01.2021 за результатами процедури відкритих торгів між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕРВІС ГРУПП ЛТД» (постачальник) та Івано-Франківським обласним центром зайнятості (споживач) було укладено договір на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №241/21/13 (надалі - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору, постачальник постачає газове паливо (передати у власність) споживачу у 2021 році природний газ (далі - газ, товар) належної якості та кількості у порядку, передбаченому Договором включно з урахуванням замовлення (бронювання) потужності щодо кожного перісту та обсягу постачання газу, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором. Найменування (номенклатура, асортимент): код ДК 021:20-6- газове паливо.

Передача газу за цим Договором здійснюється у фізичній точці газотранспортної системи оператора ГТС до газорозподільної системи оператора якої підключено об`єкт споживача (п.1.2.Договора).

Згідно п.1.3. Договору, умови Договору відповідають змісту пропозиції торгів постачальника, що подана в рамках здійснення/проведення процедури закупівлі споживачем згідно Закону України "Про публічні закупівлі".

Річний плановий обсяг постачання газу на 2021 рік становить 120 000,00 грн. куб.м. Специфіка та місце постачання наведені в Додатку №1 до Договору, який є його невід`ємною частиною (п.1.4.договору).

Планові обсяги постачання газу по місяцях на 2021 рік передбачені п.1.5. Договору.

У п.1.5 договору зазначено планові обсяги постачання газу по місяцях на 2021 рік (куб.м.): на січень - 26650, на лютий - 25810, на березень - 13200, на квітень - 7650, на жовтень - 7020, на листопад - 12800, на грудень - 26840.

Пунктом 1.7. Договору передбачено, що споживач має право зменшити обсяг закупівлі залежно від реального фінансування видатків споживача.

Згідно з п.1.8. Договору, умови Договору можуть бути змінені в порядку, встановленому чинним законодавство з урахування вимог ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Місячний обсяг відбору (споживання) газу споживачем не повинен перевищувати підтверджений обсяг газу більш на 3%. Місячну заявку на планові обсяги споживання природного газу, споживач надає електронною поштою не пізніше 15 числа місяця, що передує місяцю поставки (п.2.4 Договору).

Згідно п.3.1 Договору розрахунки за поставлений споживачеві газ здійснюються за цінами визначеними в п.3.3 договору.

У п.3.3 Договору встановлено, що ціна газу становить 4890,00 грн. за 1000 куб.м та ПДВ 978,00 грн. Всього ціна газу за 1000 куб.м 5868,00 грн.

Ціна зазначена в п.3.3 договору може змінюватись протягом дії договору за згодою сторін не частіше один раз на місяць. Зміна ціни можлива за умови дотримання порядку зміни ціни, що передбачено п.3.5 договору. Зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткового договору до цього договору (п.3.4 договору).

У п.3.5.1 Договору сторони визначили підстави внесення змін до договору у випадку зростання ціни газу шляхом підписання додаткового договору.

Відповідно до п.3.8. Договору, місячна вартість газу визначається як добуток ціни газу та загального обсягу фактично поставленого (спожитого) газу, визначеного згідно з розділом 2 цього Договору.

Пунктом 3.9. Договору передбачено, що загальна сума Договору складається із місячних сум вартості газу поставленого споживачеві за даним Договору і становить 704 160,00 грн., у тому числі ПДВ - 117 360,00 грн.

Ціна Договору може бути зменшена, відповідно до реального фінансування замовника. У такому разі сторони вносять відповідні зміни до цього Договору шляхом укладання додаткових угод.

У розділі 4 Договору сторонами погоджено порядок та строки проведення розрахунків.

Так, згідно п.4.1. Договору розрахунковий період за Договором становить один календарний місяць - з 07.00 години першого дня місяця до 07.00 години першого для наступного місяця включно.

Відповідно до 4.2. Договору, оплата газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника в наступному порядку:

- оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем не пізніше 25 числа місяця наступного за розрахунковим, на підставі актів приймання-передачі природного газу, які надаються постачальником;

- у разі збільшення в установленому порядку підтвердженого обсягу газу протягом розрахункового періоду споживач здійснює оплату вартості додатково заявлених обсягів газу в п`ятиденний строк після збільшення цього обсягу.

Датою оплати (здійснення розрахунку) є дата зарахування коштів на банківський рахунок постачальника (п.4.3.Договору).

Згідно підпункту 5.2.1. пункту 5.2. Розділу 5 Договору постачальник зобов`язується забезпечувати постачання газу на умовах та в обсягах, визначених Договором за умови дотримання споживачем дисципліни відбору газу та розрахунків за його постачання.

Відповідно до п.5.4.5 Договору споживач зобов`язується самостійно обмежувати (припиняти) споживання природного газу у випадках:

- порушення строків розрахунків за договором;

- відсутності або недостатності підтвердженого обсягу природного газу, виділеного споживачу;

- перевитрат добового та/або місячного підтвердженого обсягу газу без узгодження з постачальником;

- припинення або розірвання договору;

- в інших випадках, передбачених правилами постачання газу, іншими актами законодавства.

Пунктом 6.1. Договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за Договором сторони несуть відповідальність згідно з Договором і чинним законодавством України.

Підпунктом 6.3.4. Договору встановлено у разі односторонньої відмови постачальника від договору у будь-якому випадку, окрім невиконання чи неналежного виконання своїх обов`язків споживачем, на постачальника покладається обов`язок сплати штрафу у розмірі 25% від суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання.

Відповідно до п.7.2 Договору Оператор ГРМ, у тому числі за дорученням постачальника, припиняє або обмежує постачання газу споживачеві (на об`єкти споживача) з дотриманням норм безпеки та нормативних документів, що визначають порядок обмеження (припинення) газу, у випадках:

- споживання природного газу в обсязі, що перевищує установлений Договором;

- проведення споживачем неповних або несвоєчасних розрахунків за Договором;

- перевитрат добової норми (узгодженого Договором графіка нерівномірної подачі природного газу) та/або місячного підтвердженого обсягу природного газу;

- розірвання Договору постачання природного газу;

- відмови від підписання акта приймання-передачі без відповідного письмового обґрунтування;

- настання випадків, передбачених Правилами про безпеку постачання газу.

Газопостачання споживачу може бути припинено (обмежено) в інших випадках, передбачених Законом України "Про ринок природного газу", Правилами постачання газу, Кодексом ГТС, Кодексом ГРМ, Правилами безпеки систем газопостачання, затвердженими наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.15 №285.

Відповідно до п.11.1. Договору, цей Договір набуває чинності з дати його підписання та діє по 31 грудня 2021 року (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Згідно з п.11.4. Договору одностороння відмова від виконання умов договору не допускається.

Припинення чи розірвання Договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до Договору або за рішенням суду на вимогу однієї із сторін на підставі та в порядку, встановлених чинним законодавством України та Договором (п.11.5.Договору).

Відповідно до п.11.6. Договору, усі зміни та доповнення до Договору оформлюються письмово, підписуються уповноваженими представниками сторін та скріплюються їх печатками (за наявності).

Згідно з п.12.1 Договору зобов`язання сторін по даному Договору виникають протягом строку Договору та починаються в частині постачання природного газу з моменту підписання Договору і закінчуються 31 грудня 2021 року (включно) або ж до повного виконання сторонами взятих на себе обов`язків.

У Додатку 1 до Договору сторонами погоджено місце поставки товарів (специфіка).

Право власності та користування Івано-Франківського обласного центру зайнятості на об`єкти згідно Додатку №1 до Договору (місце поставки товарів) підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, договором оренди нерухомого майна або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності від 16.02.2021 №55 та рішенням Богородчанської районної ради від 23.11.2017 №267-15/2017.

Додатковими угодами №1 від 26.01.2021, № 2 від 28.01.2021, №3 від 01.02.2021 та №4 від 23.04.2021 сторонами було внесено зміни до Договору. Зокрема, змінено плановий обсяг постачання газу, ціни газу місце поставки газу та інше.

Договір, Додаткові угоди до Договору та Додатки підписано уповноваженими представниками сторін та скріплено відтисками печаток споживача та постачальника. Копії зазначених документів знаходяться в матеріалах справи.

Так, згідно з Додатковою угодою №1 від 26.01.2021 до Договору, внесено зміни до Розділу 2 Договору п.2.4.1 - 2.4.4, 2.9.3, додано до п.2.2. п.п.2.2.5, п.2.10.

Зокрема, пункти 2.4.1 та 2.4.2 Договору викладено в такій редакції: місячну заявку на планові обсяги споживання природного газу споживач надає факсимільним зв`язком та/або електронною поштою не пізніше 15 числа місяця, що передує місяцю поставки. Дані заявки є невід`ємною частиною договору.

Об`єм природного газу, що має бути поставлений постачальником визначається та підтверджується на підставі заявок на зведення лімітів природного газу споживача (з розподілом на кожну добу місяця постачання) та заявок замовлення (бронювання) потужності, які подаються не пізніше ніж за 3 (три) робочих дні до кінця місяця, що передує місяцю поставки газу. Сканована заявка надається на електронну адресу постачальника. Оригінал заявки надсилається постачальнику поштою. Дані заявки є невід`ємною частиною договору.

Сторони щомісячно до 15 числа місяця складають та підписують Графік замовлення природного газу та заявок Замовлення бронювання потужності на наступний газовий місяць із зазначенням обсягу газу, що планується до передачі кожної газової доби у відповідному газовому місяці. Щомісячні подобові Графіки замовлення природного газу є невід`ємними частинами даного договору, форма, яких затверджується Додаткам №1. За домовленістю сторін добові планові обсяги постачання відповідного газового місяця можуть бути визначені іншим чином та не бути ідентичними (рівними) один одному.

У разі нерівномірного щодобового споживання газу який підлягає постачанню у місяці постачання споживач зобов`язаний до 12-00 год дня, що передує дню, з якого змінюється плановий обсяг газу, надати постачальнику заявку про збільшення/зменшення планового обсягу бронювання потужності із зазначенням планових щодобових обсягів на бронювання потужності на наступний (залишковий) період місяця постачання (Додаток №2).

Пункти 2.4.3, 2.4.4 Договору викладено в такій редакції: споживач має право на коригування узгоджених добових обсягів споживання природного газу шляхом надсилання постачальнику електронного повідомлення до 16-00 години доби споживання природного газу. (Додаток №1).

Споживач підтверджує, що замовлені ним обсяги природного газу повністю покривають потреби споживача у відповідних розрахункових періодах. Споживач самостійно визначає обсяги природного газу і несе відповідальність за правильність їх визначення.

Відповідно до Додаткової угоди №2 від 28.01.2021, сторони домовилися внести зміни до п.1.4, 1.5 розділу 1 Договору, викласти його в такій редакції:

1.4. Річний плановий обсяг постачання газу на 2021 р. становить - 109375,582 м.3. Специфіка та місце постачання наведені в Додатку №1 до даного договору, який є його невід`ємною частиною.

1.5. Планові обсяги постачання газу по місяцях на 2021 (куб.м): січень -16025,582, лютий - 25810, березень - 13200, квітень - 7650, травень - 5, червень - 5, липень - 5, серпень - 5, вересень - 5, жовтень -7020, листопад - 12800, грудень - 26840.

Внесено зміни до п.3.3 розділу 3 Договору, та викладено його в такій редакції:

3.3. Ціна газу становить 5,365 грн. за 1 куб.м без ПДВ. Всього ціна газу за 1000 куб.м 6,438 грн. з ПДВ.

Пункт 3.9. розділу 3 Договору залишено без змін.

Відповідно до Додаткової угоди №3 від 01.02.2021, пункт 1.5. Договору викладено в такій редакції:

Планові обсяги постачання газу по місяцях на 2021 (куб.м): січень (16.01-26.01) - 0,000, січень (28.01-31.01.) - 2,500, лютий - грудень - 97,481783, всього - 99,881783.

Внесено зміни до п.3.3. розділу 3 Договору, та викладено його в такій редакції:

3.3. Ціна газу становить 5,8875 грн. за 1 куб.м без ПДВ. Всього ціна газу за 1000 куб.м 7,065 грн з ПДВ.

Пункт 3.9. розділу 3 Договору залишено без змін.

Відповідно до Додатковою угодою №4 від 23.04.2021, пункти 1.4. та 1.5. Договору викладено в такій редакції:

Річний плановий обсяг постачання газу на 2021 становить - 96,784667 тис.куб.м. Специфіка та місце постачання наведені в Додатку №1 до даного договору, який є його невід`ємною частиною. Планові обсяги постачання газу по місяцях на 2021 (куб.м): лютий - 17,934650, березень - 16,325060, квітень (01.04 - 12.04) - 3,463130, квітень (13.04 - 30.04) - грудень - 59,061827, всього - 96,784667.

Внесено зміни до п.3.3 розділу 3 Договору, та викладено його в такій редакції:

3.3. Ціна газу становить 6,175 грн. за 1 куб.м без ПДВ. Всього ціна газу за 1000 куб.м 7.41 грн. з ПДВ.

Пункт 3.9. розділу 3 Договору залишено без змін.

Відповідно до п.5 вказаної Додаткової угоди, Додаткова угода діє з моменту її підписання, а в частині розрахунків з 13.04.2021.

05.05.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС ГРУПП ЛТД" на адресу Івано-Франківського обласного центру зайнятості направлено повідомлення №3400 про розірвання Договору на постачання природного газу №241/21/13 від 16 січня 2021.

28.05.2021 від АТ «Івано-Франківськгаз» на адресу Івано-Франківського обласного центру зайнятості надійшло повідомлення №760032-Кл-5562-0521 від 25.05.2021 про припинення (обмеження) газопостачання (розподілу природного газу), відповідно до якого з 25.05.2021 на інформаційній платформі Оператора ГТС Івано-Франківський обласний центр зайнятості, як споживач природного газу зазначене у реєстрі «Повідомлення про споживачів у зоні ліцензійної діяльності Оператора ГРМ, які не включенні до Реєстру споживачів жодного постачальника/постачальник яких не подав номінацію на точку виходу до ГРМ або така номінація була відхилена Оператором ГТС/ постачальник яких ініціював припинення їм газопостачання». Доба, з якої Івано-Франківський обласний центр зайнятості не зареєстровано в Реєстрі жодного постачальника зазначена 28.05.2021.

Листом №2083-13/28-21 від 14.07.2021 Івано-Франківський обласний центр зайнятості повідомив Товариство з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС ГРУПП ЛТД" про сплату штрафу у розмірі 25% відповідно до п.6.3.4. Договору, що становить 176 040,00 грн., мотивуючи тим, що відповідач 05.05.2021 направив позивачу повідомлення про розірвання договору на постачання природного газу №241/21/13 від 16.01.2021.

В жовтні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Сервіс групп ЛТД" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Івано-Франківського обласного центру зайнятості про розірвання договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №241/21/13 від 16.01.2021.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 17.01.2022 у справі №909/999/21 у задоволенні позову відмовлено.

Вказаним рішенням у справі №909/999/21 встановлено, що позивачем (Товариством з обмеженою відповідальністю "Сервіс групп ЛТД") не надано належних і допустимих доказів, на підтвердження наявності одночасно чотирьох умов, визначених в частині 2 статті 652 Цивільного кодексу України, відповідно до яких укладений між сторонами договір могло бути розірвано за рішенням суду. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що станом на час виникнення спірних відносин у позивача були відсутні правові підстави для дострокового розірвання в односторонньому порядку договору постачання природною газу.

Як стверджує позивач у цій справі, протягом дії Договору, а саме до червня місяця 2021 року у відповідача не виникало претензій до споживача щодо дотримання споживачем дисципліни відбору газу та розрахунків за газ. Проте, в порушення вимог законодавства Івано-Франківський обласний центр зайнятості як споживач не був повідомлений Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕРВІС ГРУШІ ЛТД» про виключення його з Реєстру споживачів постачальника, що в свою чергу свідчить про односторонню відмову постачальника від виконання зобов`язання за Договором.

На переконання позивача, розірвання Договору в односторонньому порядку зобов`язує відповідача сплатити штраф у розмірі 25% від суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, що становить 176 040,00 грн., а оскільки відповідачем в добровільному порядку вказаний штраф сплачено не було, позивач вимушений звернутись із цим позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підстави виникнення цивільних прав та обов`язків виникають з договорів та інші правочинів.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (абз. 2 ч. 1 ст. 175 ГК України).

Правове регулювання правовідносин, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи (Оператори ГРМ) операторами газотранспортної системи (Оператори ГТС), регулюються, зокрема, Законом України "Про ринок природного газу" від 09.04.2015 №329-VIII та «Правилами постачання природного газу», затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2496 від 30.09.2015.

Пунктом 28 частини 1 статті 1 Закону України "Про ринок природного газу" визначено, що постачання природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів.

Згідно п.3 розділу І Правил постачання природного газу, постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил, та після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді в порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи.

Статтями 6, 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладені договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В частинах 1,2 статті 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтями 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Приписами частини 1 статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 1 статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як було встановлено судом, 16.01.2021 за результатами процедури відкритих торгів між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕРВІС ГРУПП ЛТД» (постачальник) та Івано-Франківським обласним центром зайнятості (споживач) було укладено договір на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №241/21/13, Додаток №1 та Додаткові угоди №1 від 26.01.2021, №2 від 28.01.2021, №3 від 01.02.2021 та №4 від 23.04.2021 до Договору.

Договір, Додаткові угоди до Договору та Додатки підписано уповноваженими представниками сторін та скріплено відтисками печаток споживача та постачальника.

Спірний договір на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №241/21/13 від 16.01.2021 за своєю правовою природою є договором поставки.

Частиною 1 статті 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.2 ст.265 Господарського кодексу України договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення.

Відповідно до статті 266 ГК України, предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками.

Загальна кількість товарів, що підлягають поставці, їх часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами визначаються специфікацією за згодою сторін, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 2 статті 267 ГК України передбачено, що строки поставки встановлюються сторонами в договорі з урахуванням необхідності ритмічного та безперебійного постачання товарів споживачам, якщо інше не передбачено законодавством.

Згідно з ч.2 ст.712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 662 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Статтею 663 ЦК України визначено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень, неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Близький за змістом висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17.

Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 390/34/17.

Добросовісність (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Як свідчать матеріали справи, 05.05.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС ГРУПП ЛТД" на адресу Івано-Франківського обласного центру зайнятості направлено повідомлення №3400 про розірвання Договору на постачання природного газу №241/21/13 від 16 січня 2021.

28.05.2021 від АТ «Івано-Франківськгаз» на адресу Івано-Франківського обласного центру зайнятості надійшло повідомлення №760032-Кл-5562-0521 від 25.05.2021 про припинення (обмеження) газопостачання (розподілу природного газу), відповідно до якого з 25.05.2021 на інформаційній платформі Оператора ГТС Івано-Франківський обласний центр зайнятості, як споживач природного газу зазначене у реєстрі «Повідомлення про споживачів у зоні ліцензійної діяльності Оператора ГРМ, які не включенні до Реєстру споживачів жодного постачальника/постачальник яких не подав номінацію на точку виходу до ГРМ або така номінація була відхилена Оператором ГТС/ постачальник яких ініціював припинення їм газопостачання». Доба, з якої Івано-Франківський обласний центр зайнятості не зареєстровано в Реєстрі жодного постачальника зазначена 28.05.2021.

Відповідно до Правил постачання природного газу затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2496 постачальник зобов`язаний у випадку ініціювання виключення споживача із Реєстру споживачів постачальника своєчасно (одночасно з наданням повідомлення Оператору ГТС відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи) повідомляти споживача про вчинення таких дій.

Доказів повідомленні відповідачем позивача завчасно про виключення останнього із Реєстру споживачів постачальника матеріали справи не містять.

У відповідності до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Разом з цим, рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 17.01.2022 у справі №909/999/21 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс групп ЛТД" до Івано-Франківського обласного центру зайнятості про розірвання договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №241/21/13 від 16.01.2021 відмовлено.

Вищезазначене рішення на сьогоднішній день є таким, що набрало законної сили.

Відповідно до ст.326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України.

При цьому, частиною 4 статті 75 ГПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, у рішенні Господарського суду Івано-Франківської області від 17.01.2022 у справі №909/999/21 встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Сервіс групп ЛТД" не надано належних і допустимих доказів, на підтвердження наявності одночасно чотирьох умов, визначених в частині 2 статті 652 Цивільного кодексу України, відповідно до яких укладений між сторонами договір могло бути розірвано за рішенням суду.

За висновком суду, станом на час виникнення спірних відносин у Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс групп ЛТД" були відсутні правові підстави для дострокового розірвання в односторонньому порядку договору постачання природною газу.

З огляду на зазначене, Товариством з обмеженою відповідальністю "Сервіс групп ЛТД" в порушення умов Договору та норм чинного законодавства дострокового в односторонньому порядку було розірвано договір на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №241/21/13 від 16.01.2021.

Доказів сплати відповідачем штрафу на підставі підпункту 6.3.4. Договору матеріали справи не містять.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем обґрунтовано пред`явлено позов про стягнення суми штрафу з відповідача згідно п.6.3.4. Договору.

Частина 1 статті 217 Господарського кодексу України визначає, що господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки.

Частина 2 зазначеної статті визначає такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Відповідно до ст.230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За приписами частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Застосування штрафних санкцій, спрямовано перш за все на покарання за допущене правопорушення.

Згідно зі частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України, у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Підпунктом 6.3.4. Договору встановлено у разі односторонньої відмови постачальника від договору у будь-якому випадку, окрім невиконання чи неналежного виконання своїх обов`язків споживачем, на постачальника покладається обов`язок сплати штрафу у розмірі 25% від суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання.

Позивачем до позовної заяви надано розрахунки штрафу.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафу суд встановив, що даний розрахунок є арифметично вірним та здійснений у відповідності до вимог чинного законодавства та умов Договору.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1,2,3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010 року).

Питання справедливості розгляду не обов`язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008 року).

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи те, що суд задовольнив позов повністю, у відповідності ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати щодо сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 20, 73, 74, 86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Івано-Франківського обласного центру зайнятості до Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС ГРУПП ЛТД" про стягнення штрафу - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС ГРУПП ЛТД" (04119, місто Київ, вул. Зоологічна, будинок 4-А, офіс 139; ) на користь Івано-Франківського обласного центру зайнятості (76007, Івано-Франківська обл., місто Івано-Франківськ, вул. Деповська, будинок 89А; ) штраф у сумі 176 040 (сто сімдесят шість тисяч сорок) грн. 00 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 640 (дві тисячі шістсот сорок) грн. 60 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено "09" листопада 2022 р.

Суддя Т.О. Пономаренко