ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню

"31" жовтня 2022 р. Cправа № 902/732/20

Господарський суд Вінницької області у складу судді Маслія І.В., при секретарі судового засідання Глобі А.С.

За участю представників:

Позивача/стягувача Зінченко А.А., ордер серії ВН №158802 від 24.09.2020

відповідача/заявника Горобець Д.Г., довіреність №1 від 04.01.2021

розглянувши у відкритому судовому засідання у приміщенні суду матеріали заяви б/н від 17.10.2022 представника Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕУ ЕНЕРГО" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько - німецьке підприємство "Альтернативні енергосистеми та технології захисту навколишнього природного середовища" (пр-т Космонавтів, 30-А, оф.721, м. Вінниця, 21021)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕУ Енерго" (пр. Космонавтів, 30А, оф.703, м. Вінниця, 21021)

про стягнення 1 978 585, 67 грн.

В С Т А Н О В И В :

Господарським судом Вінницької області 12.11.2020 прийнято рішення у справі № 902/732/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Альтернативні енергосистеми та технології захисту навколишнього природного середовища" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕУ ЕНЕРГО" про стягнення 1978585,67 грн, відповідно до якого позов задоволено частково.

15.12.2020 на виконання вказаного рішення видано відповідний наказ.

17.10.2022 на адресу електронної пошти суду надійшла заява б/н від 17.10.2022 представника Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕУ ЕНЕРГО" про визнання наказу від 15.12.2020 у справі № 902/732/20 таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою від 18.10.2022 призначено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕУ ЕНЕРГО" до розгляду у судовому засіданні на 31 жовтня 2022 року. Крім того, встановлено стягувачу строк до початку судового засідання 31.10.2022 для подання пояснення з висловленням власної процесуальної позиції по суті призначеної до розгляду заяви.

31.10.2022 до суду від позивача/стягувача - ТОВ "Спільне українсько-німецьке підприємство "Альтернативні енергосистеми та технології захисту навколишнього природного середовища" надійшли додаткові пояснення у справі, в яких останній проти задоволення заяви боржника заперечує та просить відмовити.

На визначену судом дату в судове засідання з`явились представники сторін.

Представник відповідача/заявника підтримав заяву про визнання наказу таким що не підлягає виконанню з підстав викладених у відповідній заяві, зокрема у зв`язку зі сплатою боржником боргу.

Представник позивача/стягувача проти задоволення заяви заперечив з підстав викладених у поясненнях та зокрема зазначив, що заборгованість боржником не оплачена.

Дослідивши надані матеріали, заслухавши присутніх представників та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що заява б/н від 17.10.2022 представника Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕУ ЕНЕРГО" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Заява Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕУ ЕНЕРГО" обґрунтована тим, що після ухвалення 12.11.2020 рішення у справі № 902/732/20 відповідач оплатив позивачу 6 669 341,20 грн (в т.ч. і 1 958 395,71 грн, основного боргу стягнутого рішенням суду) послуги за договором №1, який був предметом спору. Станом на 17.11.2021 сальдо усіх платежів (як за поточний розрахунковий місяць, так і за найбільш ранній розрахунковий місяць, за який існує заборгованість) та наданих послуг зрівнялось та дорівнювало нулю. У автоматезованій системі виконавчого провадження відсутня інформація про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання даного наказу суду. З огляду на викладене боржник просить суд визнати таким що не підлягає виконанню Наказ Господарського суду Вінницької області від 15.12.2020 по справі №902/732/20.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарським судом Вінницької області від 12 листопада 2020 року у справі №902/732/20 частково задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Альтернативні енергосистеми та технології захисту навколишнього природного середовища" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕУ ЕНЕРГО" про стягнення 1978585,67 грн.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕУ ЕНЕРГО" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Альтернативні енергосистеми та технології захисту навколишнього природного середовища" 1958395,71 грн - основного боргу, 10071,72 грн - пені та 29678,10 грн. - витрат пов`язаних із сплатою судового збору.

З дослідженого вбачається, що предметом спору у справі №902/732/20 була заборгованість з орендної плати в розмірі 1958395,71 грн. виникла за період з листопада 2019 року по червень 2020 року включно.

15 грудня 2020 року на виконання вказаного рішення видано відповідний наказ.

13 липня 2022 року на адресу електронної пошти Господарського суду Вінницької області надійшла заява б/н від 12 липня 2022 року представника Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕУ ЕНЕРГО" про визнання наказу від 15 грудня 2020 року у справі № 902/732/20 таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 26 липня 2022 року у справі №902/732/20 (суддя Тварковський А.А.) повністю задоволено заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕУ ЕНЕРГО" № б/н від 12 липня 2022 року про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі №902/732/20. Визнано таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Вінницької області від 15 грудня 2020 року про виконання рішення Господарського суду Вінницької області від 12 листопада 2020 року у справі №902/732/20 щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕУ ЕНЕРГО" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Альтернативні енергосистеми та технології захисту навколишнього природного середовища" 1958395,71 грн - основного боргу, 10071,72 грн - пені та 29678,10 грн - витрат пов`язаних із сплатою судового збору.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.10.2022 ухвалу Господарського суду Вінницької області від 26 липня 2022 року у справі №902/732/20 скасовано в частині визнання наказу таким, що не підлягає виконанню в частині про стягнення 1958395,71 грн основного боргу в решті ухвали залишено без змін.

З дослідженого вбачається, що наказ від 15 грудня 2020 року продовжує діяти в частині заборгованість з орендної плати в розмірі 1958395,71 грн., яка виникла за період з листопада 2019 року по червень 2020 року включно.

Разом з тим заявник надає до суду банківську виписку за період з 27.11.2020 по 17.11.2021 на загальну суму 6 669 241,20 грн та стверджує, що в дану суму входить сума заборгованості за рішенням суду в розмірі 1958395,71 грн. і станом на 17.11.2021 сальдо усіх платежів (як за поточний розрахунковий місяць, так і за найбільш ранній розрахунковий місяць, за який існує заборгованість) та наданих послуг зрівнялось та дорівнювало нулю.

З огляду на це на думку відповідача ще в листопаді 2021 року ним сплачено заборгованість за рішенням суду, а тому наказ не підлягає виконанню та підлягає скасуванню.

Однак, суд не може погодитись з таким твердженням боржника з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 7 частини 2 статті 3 ГПК України, обов`язковість судового рішення є однією з основних засад (принципів) господарського судочинства.

В силу приписів статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012).

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 327 ГПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

В загальному розумінні судовий виконавчий документ (наказ) є офіційним розпорядженням, що видається судом (суддею) і зобов`язує певного суб`єкта на вчинення юридично значимих дій.

Згідно з частиною 2 статті 328 ГПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові №910/9026/13 від 12 жовтня 2018 року, в межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. При цьому, перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків не здійснюється.

Підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання та інше) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого документа, зокрема, видача виконавчого документа за рішенням, яке не набрало законної сили; якщо виконавчий документ виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого документа; помилкової видачі виконавчого документа, якщо вже після його видачі у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого документа двічі з одного й того ж питання; пред`явлення виконавчого документа до виконання вже після закінчення строку на його пред`явлення до виконання.

Таким чином, вичерпними підставами для визнання судом наказу таким, що не підлягає виконанню, є: помилкова видача наказу судом; відсутність у боржника обов`язку повністю або частково у зв`язку з добровільним виконанням ним або іншою особою; інші причини.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Пунктами 7.1, 7.4 договору передачі для монтажу обладнання та його подальшої оренди №1 від 12 грудня 2014 року між сторонами було погоджено, що орендодавець нараховує орендну плату орендарю за весь строк оренди. Орендну плату за кожен розрахунковий місяць орендар сплачує орендодавцю в безготівковій формі не пізніше 5 (п`ятого) числа місяця, наступного за розрахунковим.

На підтвердження обставин добровільного виконання рішення Господарського суду Вінницької області від 12 листопада 2022 року у справі №902/732/20 боржником надано банківську виписку за період з 27.11.2020 по 17.11.2021 та оборотно-сальдову відомість по рахунку за 12.11.2020 по 19.11.2021 на загальну суму 6669241,20 грн.

Оплати в банківській виписці містять призначення платежу "оплата за оренду системи для виробництва електроенергії з біогазу згідно договору №1 від 12 грудня 2014 року".

Суд зауважує, що черговість погашення вимог за грошовим зобов`язанням визначає стаття 534 Цивільного кодексу України, відповідно до якої у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором:

- у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання;

- у другу чергу сплачуються проценти і неустойка;

- у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Можливість застосування статті 534 Цивільного кодексу України ставиться в залежність від змісту реквізиту "Призначення платежу" платіжного доручення, яким боржник здійснював платіж кредиторові на виконання грошового зобов`язання. Це означає, що якщо платник (боржник) здійснює переказ коштів з чітким призначення платежу щодо погашення основного боргу (оплата товару, робіт, послуг), черговість, встановлена статтею 534 ЦПК України застосовуватися не може.

У випадку, якщо стягнення заборгованості здійснюється в порядку виконавчого провадження, або платіж буде отриманий без реквізиту "Призначення платежу" чи як загальна підстава на виконання договору або погашення кредиторської заборгованості, розподіл коштів може здійснюватися кредитором відповідно до статті 534 Цивільного кодексу України.

Правовою підставою для даного висновку є Інструкція про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (пункт 3.8), затверджена постановою Національного банку Україні від 21 січня 2004 року №22, та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (пункт 1.2), затверджене наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24 травня 1995 року, згідно з якими отримувач коштів, якщо інше не передбачено договором, не вправі самостійно визначати порядок зарахування коштів, якщо платником чітко визначено призначення платежу.

Оскільки у вищезазначеній банківській виписці реквізит "Призначення платежу" не містить повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснювалося перерахування коштів позивачу (стягувачу), відповідачем (боржником) призначення платежу чітко визначено не було, оскільки вказувалось як загальна підстава: "згідно договору №1 від 12 грудня 2014 року", і у автоматизованій системі виконавчого провадження була відсутня інформація про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу суду від 15 грудня 2020 року по справі №902/732/20 (станом на 17.11.2021), то у даному випадку розподіл коштів має здійснюватись саме відповідно до статті 534 Цивільного кодексу України. Крім того, це підтверджено і стягувачем в поясненнях де останній зазначив що лише 20.10.2022р. державним виконавцем Першого ВДВС у м. Вінниці ЦЗМУ Міністерства юстиції (м. Хмельницький) було відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання вище зазначеного наказу.

Однак, стаття 534 Цивільного кодексу України містить виняток "якщо інше не встановлено договором".

В свою чергу, пунктом 7.8.2 договору №1 від 12 грудня 2014 року сторони визначили, що кошти, що надходять в якості орендної плати, зараховуються в такому порядку: в першу чергу - кошти зараховуються в рахунок сплати орендної плати за поточний розрахунковий місяць; в другу чергу - після повної сплати орендної плати за поточний місяць, кошти зараховуються в рахунок сплати за найбільш ранній розрахунковий місяць періоду відстрочки платежів, за який існує заборгованість; в третю чергу - в погашення заборгованості з орендної плати за розрахункові місяці, що не припадають на період відстрочки платежів.

Враховуючи викладене, судом не береться до уваги банківська виписка, яка надана боржником як доказ добровільного виконання рішення, оскільки в призначенні платежу не зазначено, що перераховані кошти направляються саме на виконання рішення суду. ТОВ "АЕУ Енерго" до заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню не надано доказів того, що укладений між сторонами договір припинив свою дію, а обладнання за яке нараховується орендна плата є поверненим. Вказані обставини свідчать про те, що заявником (боржником) не доведено чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням. Безпідставним є перекладення на стягувача обов`язку доведення обставин наявності іншої заборгованості, ніж та що встановлена рішенням суду, та обставин надання послуг по договору після відкриття провадження у справі №902/732/20, оскільки обов`язок доведення обставин покладається на особу, яка звертається із заявою, а саме на боржника.

Зазначене може свідчити про те, що між сторонами існує спір в частині порядку зарахування сплачених коштів, який не може вирішуватися в межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що відсутні обставини, передбачені законодавством України для визнання наказу таким, що не підлягає виконання, суд вважає подану Товариством з обмеженою відповідальністю "АЕУ ЕНЕРГО" заяву не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 233, 234, 235, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "АЕУ ЕНЕРГО" в задоволенні заяви б/н від 17.10.2022 про визнання наказу суду від 15.12.2020 у справі № 902/732/20 в частині стягнення 1958395,71 грн. - основного боргу таким, що не підлягає виконанню.

2. Копію ухвали надіслати сторонам на відомі суду адреси електронної пошти: позивача (стягувача) - ; представника відповідача (боржника) - @mail.gov.ua.

Згідно з приписами ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

За приписами п. 23 ч.1 ст.255 ГПК України ухвалу про відмову у визнанні наказу таким, що не підлягає виконанню може бути оскаржено окремо від рішення суду першої інстанції до Північно - західного апеляційного господарського суду.

Ухвала підписана 07.11.2022

Суддя Ігор МАСЛІЙ

віддрук. прим.:

1 - до справи