ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
"04" листопада 2022 р.м. Одеса Справа № 916/2270/22
Господарський суд Одеської області у складі судді Литвинової В.В., за участю секретаря судового засідання Кнут В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕТОН АЗІМУТ ПЛЮС"
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРІНПАРК СІТІ"
про стягнення 1002287,44 грн
за участю представників
від позивача - адвокат Коваль Н.С.
від відповідача - не прибули
Ухвалою від 13.09.2022 р. судом відкрито провадження та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.
За клопотанням позивача судові засідання 05.10.22 та 04.11.200 відбувались в режимі відеоконференції.
Ухвалою суду від 05.10.2022 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 4.11.2022 на 10.00 год.
Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у позовній заяві.
Відповідач в судове засідання не прибув, відзиву на позов не надав, хоча належним чином повідомлений про час та дату судових засідань.
Ухвала про відкриття провадження, надіслана на адресу відповідача, зазначену у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: м.Одеса вул. Генуезька 1, повернулась до суду з відміткою „адресат відсутній за вказаною адресою.

Згідно з п. 99-2 постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270 "Про затвердження правил надання послуг поштового зв`язку" рекомендовані поштові відправлення з позначкоюСудова повістка, адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти, під розпис. У разі відсутності адресата за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за вказаною адресою, яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Згідно з п. 5) ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Ухвала суду про закриття підготовчого провадження у справі також повернулась до суду з відміткою „адресат відсутній за вказаною адресою.

З огляду на викладене, враховуючи п. 5) ч. 6 ст. 242 ГПК України, відповідач вважається належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку розглядати справу за наявними матеріалами за відсутності відповідача.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, заслухавши представника позивача, суд

в с т а н о в и в:

03.12.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОМБЕТОН» (постачальник, первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕРКАЗ МЕГАЛАЙН» (покупець, первісний боржник) укладено Договір поставки №0312/19ММ.

Матеріалами справи підтверджується, що 26.11.2020 між ТОВ «ПРОМБЕТОН» як Кредитором, TOB «МЕРКАЗ МЕГАЛАЙН» як Первісним боржником та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГРІНПАРК СІТІ» як Новим боржником укладено Додаткову угоду про заміну сторони (переведення боргу) у Договорі поставки № 0312/19М М від 03.12.2019 (далі - Додаткова угода від 26.11.2020 т.1 а.с.33-34).

Відповідно до пунктів 1, 2 Додаткової угоди від 26.11.2020 - 03 грудня 2019 року між ТОВ «ПРОМБЕТОН» як Постачальником та ТОВ «МЕРКАЗ МЕГАЛАЙН» як Покупцем укладено Договір поставки № 0312/19ММ. За згодою Сторін з моменту підписання цієї Додаткової угоди Первісний боржник замінений на Нового боржника, внаслідок чого до Нового боржника переходять усі права та обов`язки Первісного боржника за Договором у обсязі та на умовах, які існують на момент укладання цієї Додаткової угоди.

Згідно пункту 3 Додаткової угоди від 26.11.2020 Новий боржник приймає на себе зобов`язання оплатити Товар, поставлений в рамках Договору, включаючи поставку товару, що здійснена до підписання цієї Додаткової угоди, але не сплачена, на рахунок Кредитора.

27.07.2021 між TOB «ПРОМБЕТОН» як Первісним кредитором, Товариством з обмеженою відповідальністю «БЕТОН АЗІМУТ ПЛЮС» як Новим кредитором та ТОВ «ГРІНПАРК СІТІ» як Боржником укладено Додаткову угоду про заміну сторони (відступлення права вимоги) у Договорі поставки № 0312/19ММ від 03.12.2019 (далі за текстом - Додаткова угода від 27.07.2021 (т.1 а.с.37-38).

Пунктом 1 Додаткової угоди від 27.07.2021 передбачено, що Первісний кредитор передає (уступає), а Новий кредитор приймає на себе всі невиконані на момент укладення цієї Додаткової угоди права і обов`язки Первісного кредитора за Договором, а також стає зобов`язаним виконувати замість Первісного кредитора всі обов`язки останнього за Договором.

Відповідно до п. 6 Додаткової угоди від 27.07.2021 Боржник приймає на себе зобов`язання здійснити оплату за Товар, що поставлений в рамках Договору до моменту підписання даної Додаткової угоди, на поточний рахунок Нового кредитора.

Таким чином, з урахуванням Додаткової угоди від 26.11.2020 про заміну сторони (переведення боргу) у Договорі поставки № 0312/19ММ від 03.12.2019, а також Додаткової угоди від 27.07.2021 про заміну сторони (відступлення права вимоги) у Договорі поставки № 0312/19ММ від 03.12.2019, Кредитором (Постачальником Товару за Договором поставки № 0312/19ММ) є ТОВ «БЕТОН АЗІМУТ ПЛЮС», Боржником (Покупцем Товару за Договором поставки № 0312/19ММ) - ТОВ «ГРІНПАРК СІТІ».

За умовами п. 1.1. Договору поставки № 0312/19ММ Постачальник зобов`язується поставляти та передавати у власність у зумовлені строки Покупцеві бетон (надалі - Товар), а Покупець зобов`язується приймати і оплачувати вартість вказаного Товару.

Відповідно до п. 1.3. Договору поставки № 0312/19ММ одиниці виміру, ціна Товару за одиницю, його асортимент визначаються в залежності від домовленості Сторін наступним чином: 1) в Специфікації до цього Договору (надалі іменується «Специфікація») або 2) у товарно-транспортних накладних або 3) видаткових накладних на такий Товар.

Специфікацією № 1 від 03.12.2019, що є додатком до Договору поставки № 0312/19ММ, передбачено, що Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця (здійснити поставку) товарного бетону за узгодженими цінами (ціна товару вказана з урахуванням доставки, в т.ч. ПДВ).

Вартість доставки за адресою: м. Одеса, Приморський район, Генуезька 1 - 220 грн./куб. м, в т.ч. ПДВ.

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання прийнятих за Договором зобов`язань Постачальником в період з 13.01.2020 по 10.02.2020 поставлено Покупцеві Товар, загальна вартість якого складає 1 838 163 грн, що підтверджується видатковими накладними, наданими до матеріалів справи.

Згідно підпункту 3.1.1. пункту 3.1. Договору поставки № 0312/19ММ Покупець зобов`язаний своєчасно на умовах цього Договору оплачувати вартість Товару.

Положеннями підпункту 6.2.1. пункту 6.2. Договору поставки № 0312/19ММ передбачено, що Покупець сплачує вартість партії Товару, в яку включена вартість доставки партії Товару за цим Договором, шляхом 100% передплати не пізніше ніж за три дні до моменту поставки відповідної замовленої партії Товару.

Відповідно до підпункту 6.3.1. пункту 6.3. Договору поставки № 0312/19ММ Постачальник повинен надавати Покупцю рахунки для оплати вартості партій Товару за цим Договором.

Суд погоджується з твердженням позивача, що відсутність рахунку не є підставою для відмови від розрахунків Покупцем, а має наслідком обов`язок Покупця здійснити оплату вартості одержаного Товару на реквізити Постачальника, визначені згідно з цим Договором. В подальшому Покупець не позбавлений вимагати від Постачальника передачі йому оригіналів письмових рахунків.

Підпунктом 6.3.3. пункту 6.3. Договору поставки № 0312/19ММ передбачено наступне: моментом виконання Покупцем його грошових зобов`язань за цим Договором є момент зарахування коштів у розмірі вартості Товару на рахунок Постачальника.

Судом встановлено та не заперечується позивачем, що попри те, що умовами Договору поставки № 0312/19ММ передбачена 100% передплата за Товар, Постачальник, з огляду на усні домовленості Сторін, керуючись принципами добросовісності поведінки учасників цивільних відносин, здійснював поставку товарного бетону та передачу у власність Покупця до моменту здійснення ТОВ «МЕРКАЗ-МЕГАЛАЙН» оплати за Товар.

Матеріалами справи підтверджується, що кошти за поставлений Товар сплачено частково.

Так, ТОВ «МЕРКАЗ-МЕГАЛАЙН» як Первісним боржником здійснено оплату на загальну суму 1143500,00 грн.

Судом встановлено, що розмір заборгованості ТОВ «МЕРКАЗ-МЕГАЛАЙН» станом на 26.11.2020 складав 694 663,00 грн.

Відповідно до ст. 520 ЦК України, боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Згідно зі ст. 521 ЦК України, форма правочину щодо заміни боржника у зобов`язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 528 ЦК України, виконання обов`язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов`язання не випливає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто. У цьому разі кредитор зобов`язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою. У разі невиконання або неналежного виконання обов`язку боржника іншою особою цей обов`язок боржник повинен виконати сам. Інша особа може задовольнити вимогу кредитора без згоди боржника у разі небезпеки втратити право на майно боржника (право оренди, право застави тощо) внаслідок звернення кредитором стягнення на це майно. У цьому разі до іншої особи переходять права кредитора у зобов`язанні і застосовуються положення статей 512-519 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512, статті 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно приписів статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Нормами статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачає наступне: «Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події».

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 612 цього ж Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно приписів ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Аналогічні положення щодо договору поставки містяться і у ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України.

28.04.2021 ТОВ «ПРОМБЕТОН» як Первісний кредитор, приймаючи до уваги факт укладення Додаткової угоди від 26.11.2020, звернувся до Відповідача з Претензією про сплату грошових коштів № 08-04/21 (т.1 а.с. 243-244), якою просив протягом трьох робочих днів з моменту отримання даної претензії здійснити на користь ТОВ «ПРОМБЕТОН» оплату суми заборгованості у розмірі 694 663 грн.

Матеріалами справи підтверджується, що 05.05.2021 ТОВ «ГРІНПАРК СІТІ» як Новим боржником також частково погашено заборгованість платіжне доручення №113 на суму 139000,00 грн. (т. 1 а.с.248).

Суд погоджується з думкою позивача, що часткове погашення існуючого боргу ТОВ «ГРІНПАРК СІТІ» безперечно свідчить про отримання Відповідачем Претензії, прийняття її до розгляду та до виконання.

Не зважаючи на заміну сторони у зобов`язанні 26.11.2020, саме факт надіслання 28.04.2021 на адресу Відповідача Претензії зумовив сплату заборгованості за Договором поставки № 0312/19ММ у відповідному розмірі.

Враховуючи те, що у платіжному документі, на підставі якого Відповідачем проведено часткову оплату, у графі «Призначення платежу» зазначено: «Часткова сплата за бетон БСГ С25/30 згідно Додатковій угоді від 26.11.2020 до Договору поставки № 0312/19ММ від 03.12.2019, в т.ч. ПДВ 20% 23 1666,67 грн.0», суд дійшов висновку, що здійснена ТОВ «ГРІНПАРК СІТІ» оплата свідчить про визнання боргу за Договором поставки №0312/19ММ.

З огляду на викладене, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 555663 грн. є доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Приймаючи до уваги порушення ТОВ «ГРІНПАРК СІТІ» договірних зобов`язань щодо оплати за поставлений за Договором поставки № 0312/19ММ Товар, суд вважає, що є достатні правові підстави для стягнення з Відповідача пені, інфляційних втрат та 3 % річних від суми заборгованості.

Так, частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Відповідно до положень статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно положень ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

В свою чергу, згідно п. 7.3. Договору поставки № 0312/19ММ у випадку несвоєчасної оплати партії Товару, та/або несвоєчасної оплати доставки Товару, Покупець зобов`язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення оплати з урахуванням відстрочення платежу п. 6.2.1 Договору.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій системи «Ліга» (з врахуванням Порядку проведення підрахунку заборгованості та штрафних санкцій, затвердженого листом Верховного суду України від 03.04.97р. №62-97р «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ») перевірив розрахунки пені, інфляційних та річних та дійшов висновку, що позовні вимоги щодо їх стягнення підлягають задоволенню.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі "Серявін та інші проти України", № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча, пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі вищевикладених норм права, керуючись ст.ст. 129, 232-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГРІНПАРК СІТІ» (, Одеська обл., місто Одеса, вул. Генуезька, буд. 1) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БЕТОН АЗІМУТ ПЛЮС» (, Французький бульвар, 54/23, прим. 515А, м. Одеса, Одеська область, 65009) грошові кошти у розмірі 1 002 287,44 грн., з яких: 555 663 грн. - основна сума боргу; 40352,57 грн. - 3 % річних; 216181, 39 грн. пені, 190090,48 грн. інфляційних; та 15034,31грн судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 07 листопада 2022 р.

Суддя В.В. Литвинова