РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.11.2022Справа № 910/6461/22

За позовом Національного банку України (м. Київ) в особі Банкнотно-монетного двору Національного банку України (м. Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кобальт Енерджі" (м. Київ)

про стягнення 124.622,28 грн,

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Національний банк України в особі Банкнотно-монетного двору Національного банку України звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кобальт Енерджі" про стягнення 124.622,28 грн, з яких: 44.663,80 грн пені та 79.958,48 грн штрафу за порушення строків поставки товару за Договором № 21-81-284 від 01.11.21.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.07.22. відкрито провадження у справі №910/6461/22, постановлено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

Відповідач 23.08.22. подав відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав їх недоведеності.

Позивач 09.09.22 подав відповідь на відзив, у якій навів доводи на спростування тверджень відповідача.

Інших заяв чи клопотань від сторін до суду не надходило.

Оскільки наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення відповідача, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.11.21. за результатами проведеної процедури закупівлі (https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2021-06-Q3-005968-с) між Національним банком України в особі Банкнотно-монетного двору (Покупець) і Товариством з обмеженою відповідальністю "Кобальт Енерджі" (Постачальник) на підставі Закону України "Про публічні закупівлі", було укладено договір від № 21-81-284 зі змінами, внесеними додатковим договором від № 21-81-355 (далі - Договір).

Згідно з п. 1.1. Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупця вугілля кам`яне марки АС 6-13 (далі - товар), у кількості і за цінами та згідно технічних та якісних характеристик, що визначені у додатках 1, 2 до цього Договору, а Покупець - прийняти та оплатити такий товар.

Постачання товару здійснюється Постачальником на склад Покупця, що розташований за адресою: очисні споруди Фабрики банкнотного паперу Банкнотно-монетного двору Національного банку України, вул. Чорновола, буд. 44-а, м. Малин, Коростенський район, Житомирська обл., 11602 (п. 1.2. Договору).

Пунктом 3.1. Договору передбачено, що загальна вартість цього Договору становить 1.369.000,00 грн без ПДВ і включає в себе вартість товару та послуг, що пов`язані із завантаженням та доставкою товару на склад Покупця.

Відповідно до п. п. 5.1., 5.2. Договору постачання товару у повному обсязі здійснюється до 10.12.21., партіями в кількості, визначеній у заявці (-ках) Покупця, направлених на офіційну електронну адресу Постачальника (далі - Заявка) силами та за рахунок Постачальника з використанням його власних або залучених транспортних засобів. Строк поставки товару за кожною Заявкою становить не більше 15 (п`ятнадцяти) календарних днів від дати відправлення Заявки Постачальнику.

Датою поставки товару є дата його прибуття на склад Покупця, що підтверджується підписом видаткової накладної представником Покупця, який діє на підставі довіреності, із зазначенням дати отримання товару (п. 5.7. Договору).

Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими особами сторін і діє до 31.12.21. (п. 14.1. Договору).

Частинами 1 та 2 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. ст. 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

У ч. 2 ст. 712 ЦК України зазначено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 663 ЦК України унормовано, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару (ч. 1 ст. 664 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

08.09.21. позивачем на офіційну електронну адресу Постачальника була направлена Заявка (лист від 07.09.21. № 81-0020/82826) на поставку партії товару в кількості 60 т ± 5% (від 57 т до 63 т). Відповідно до п. 5.2. Договору кінцевим строком поставки партії товару згідно Заявки від 07.09.21. є 23.09.21.

Відповідач поставив, а позивач прийняв товар, обумовлений у цій Заявці, з порушенням вказаного строку, а саме: 25,28 т за видатковою накладною від 04.10.21. № РН-0000129 (прострочення 10 днів); 26 т за видатковою накладною від 06.10.21. № РН-0000133 (прострочення 12 днів); 10 т за видатковою накладною від 09.10.21. № РН-0000135 (прострочення 15 днів).

18.10.21. на офіційну електронну адресу Постачальника була направлена Заявка (лист від 18.10.21. №81-0020/96840) на поставку партії товару в кількості 60 т ± 5% (від 57 т до 63 т). Кінцевим строком поставки партії товару згідно Заявки від 18.10.21. є 02.11.21.

11.11.21. на офіційну електронну адресу Постачальника направлено лист № 81-0020/106648 щодо невиконання Постачальником Заявки від 18.10.21. № 81-0020/96840 на поставку партії товару та проханням терміново вжити необхідних заходів щодо виконання поставки товару згідно зазначеної Заявки, а також Заявку на поставку остаточної партії товару (від 11.11.21. №81-0020/106648) в кількості, яка разом із Заявкою від 18.10.21. № 81-0020/96840 має становити 280,68213 т. Кінцевим строком поставки остаточної партії товару згідно Заявки від 11.11.21. є 26.11.21.

Поставка товару згідно Заявки від 18.10.21. № 81-0020/96840 відбулась наступним чином: 25 т за видатковою накладною від 28.12.21. № РН-0000183 (прострочення 55 днів); 35 т за видатковою накладною від 29.12.21. № РН-0000193 (прострочення 56 днів).

Поставка товару згідно Заявки від 11.11.21. № 81-0020/106648 відбулась наступним чином: 35 т за видатковою накладною від 29.12.21. № РН-0000193 (прострочення 32 дні); 35 т за видатковою накладною від 29.12.21. № РН-0000194 (прострочення 32 дні); 35 т за видатковою накладною від 29.12.21. № РН-0000195 (прострочення 32 дні); 35 т за видатковою накладною від 29.12.21. № РН-0000196 (прострочення 32 дні); 35 т за видатковою накладною від 30.12.21. № РН-0000197 (прострочення 33 дні); 35 т за видатковою накладною від 30.12.21. № РН-0000198 (прострочення 33 дні); 22,841065 за видатковою накладною від 30.12.21. № РН-0000199 (прострочення 34 дні); 22,841065 т за видатковою накладною від 30.12.21. № РН-0000200 (прострочення 34 дні).

Позивач вказує, що відповідачем зобов`язання за Договором з поставки товару було виконано з простроченням, у зв`язку з чим позивачем нараховано та пред`явлено до стягнення з Постачальника 44.663,80 грн пені та 79.958,48 грн штрафу.

Пунктом 7.3. Договору встановлено, що в разі порушення строку поставки товару, Постачальник на вимогу Покупця виплачує штрафні санкції протягом 10 (десяти) робочих днів після отримання цієї вимоги в розмірі 0,1% від вартості несвоєчасно поставленого товару за кожний день прострочення до дня, що передує дню фактичного виконання зобов`язань. За прострочення понад 30 (тридцять) днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % (семи відсотків) від вартості несвоєчасно поставленого товару.

Частиною 1 ст. 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (ч. 1 ст. 550 ЦК України).

Частиною 1 ст. 552 ЦК України встановлено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.

Приписами ст. 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідач, заперечуючи проти позову, зазначає про відсутність доказів отримання ним заявок від позивача на поставку товару за Договором у порядку, передбаченому п. 5.1 Договору. Відповідач стверджує, що сторони договору не погодили та не визначили конкретні електронні адреси для документообігу у випадках, передбачених умовами договору; зазначена позивачем як офіційна адреса не є офіційною електронною адресою відповідача; а умови всіх здійснених поставок були погоджені сторонами в усному порядку.

Такі доводи і твердження суд відхиляє як необґрунтовані та такі, що не відповідають матеріалам справи.

Так, у пункті 2.8. Договору зазначена офіційна електронна адреса Постачальника - .

Отже, направлення позивачем Заявок на зазначену електронну адресу відповідача відповідає умовам укладеного сторонами Договору.

При цьому з наданих до відповіді на відзив роздруківок електронного листування між сторонам вбачається отримання відповідачем спірних Заявок та підтвердження таких заявок відповідальною особою згідно з п. 13.6. Договору.

Судом також прийнято до уваги відсутність заперечень щодо отримання Заявок та фактів прострочення поставки товару за Договором у листі відповідача вих. № 16 від 02.03.22., в якому відповідач просив скасувати штрафні санкції у зв`язку із військовою агресією російської федерації.

Відтак, матеріалами справи підтверджується прострочення відповідачем поставки товару за Договором, зокрема, в заявлені позивачем періоди.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок суми пені та штрафу, суд встановив їх правильність, арифметичну вірність та відповідність умовам Договору і положенням чинного законодавства України, у зв`язку з чим позові вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідачем у встановленому законом порядку доводів і тверджень позивача не спростовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 ГПК України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача 44.663,80 грн пені та 79.958,48 грн штрафу за порушення строків поставки товару за Договором № 21-81-284 від 01.11.21.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 165, 219, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кобальт Енерджі" (03035, місто Київ, вулиця Сурікова, будинок 3, офіс 43; ідентифікаційний код 42780491) на користь Національного банку України (01601, місто Київ, вулиця Інститутська, 9; ідентифікаційний код 00032106) в особі Банкнотно-монетного двору Національного банку України (02232, м. Київ, вул. Пухівська, 7; ідентифікаційний код 21575489) 44.663 (сорок чотири тисячі шістсот шістдесят три) грн 80 коп. пені, 79.958 (сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят вісім) грн 48 коп. штрафу та 2.481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Суддя Т.М. Ващенко