ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2022м. ДніпроСправа № 904/2829/22
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Актив Спецтехніка", м. Маріуполь Донецької області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БМ Профі Демонтаж", м. Дніпро

про стягнення 286 635,91грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Без виклику (повідомлення) учасників

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Актив Спецтехніка" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БМ Профі Демонтаж" заборгованість у розмірі 286 635,91грн., з яких:

- основний борг у розмірі 171 700,01грн.;

- пеня у розмірі 34 539,58грн.;

- 5 % річних у розмірі 5 383,80грн.;

- штраф у розмірі 44 340,03грн.;

- інфляційні втрати у розмірі 30 672,49грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №17/01 про надання послуг спецтехніки від 04 січня 2022 року в частині повної та своєчасної оплати за надані послуги. У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання позивачем на підставі п. 6.2 договору та частини 2 статті 625 ЦК України нараховані п`ять відсотків річних за період прострочки з 21.01.2022 по 05.09.2022 у сумі 5 383,80грн. та інфляційні збитки за період лютий липень 2022 року.

На підставі пункту 6.1 договору позивач нарахував пеню за порушення строків оплати у розмірі 34 539,58грн. за загальний період з 21.01.2022 по 05.09.2022 та штраф 20% у розмірі 44340,03грн.

Також позивач просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 4299,54грн та на правничу допомогу у розмірі 20 000,00грн.

Відповідач позовні вимоги визнає частково, в сумі 134700,03грн. В іншій частині позову просить відмовити з огляду на таке:

- за умовами договору приймання-передача наданих послуг оформляється шляхом підписання сторонами Акту наданих послуг. Після фактичного надання послуг виконавець складає акт приймання-передачі в 2-х екземплярах та надає їх замовнику. Замовник зобов`язаний не пізніше 10 робочих днів з дати направлення Актів приймання-передачі наданих послуг підписати та повернути виконавцю один екземпляр. У разі наявності у замовника мотивованих зауважень до наданих послуг, він зобов`язується негайно викласти їх в письмовій формі та надати виконавцю. Акти №9 від 31.01.2022 та №17 від 11.02.2022 на загальну суму 37 000,07грн, надійшли на адресу відповідача 18.08.2022. Відповідач відмовився від підписання цих актів, про що надав позивачу мотивовану відповідь (лист про відмову направлено позивачу 16.09.2022). Відмова від підписання актів мотивована тим, що виконавець повинен був повідомити замовника про готовність до здачі наданих послуг. Приймання наданих послуг проводиться повноважними представниками сторін. Позивач вчасно не надав відповідачу акти на підпис, тому підтвердити або спростувати інформацію, зазначену в актах немає можливості через те, що всі документи залишились на території ПАТ ММК ім. Ілліча. В листі відповідач просив надати додаткові відомості, що стосуються наданих послуг, а саме: бортові журнали, змінні рапорти, табелі обліку робочого часу співробітників ТОВ "Актив Спецтехніка", журнали ведення будівельних робіт;

- Товариство з обмеженою відповідальністю "БМ Профі Демонтаж" є спеціалізованою будівельною компанією у галузі промислового демонтажу, основними замовниками робіт якої є ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", підприємства Холдингу Метінвест. З моменту початку російської агресії 24.02.2022 всі замовники робіт відповідача знаходяться в простої, розрахунки за виконані роботи не здійснюють, у зв`язку з чим керівництво відповідача прийняло рішення про призупинення роботи компанії на весь період військових дій. Станом на 26.09.2022 прострочена дебіторська заборгованість на користь відповідача складає 7959424,82грн. По мірі погашення заборгованості з боку дебіторів відповідач погашає заборгованість позивачу;

- на даний час відповідач знаходиться у скрутному фінансовому становищі через кризу у будівельній галузі, непогашену дебіторську заборгованість, втрату частини техніки та неможливість заактувати виконані протягом лютого 2022 року роботи на окупованому ММК ім. Ілліча, у зв`язку з чим вважає занадто великою суму штрафу у розмірі 44 340,03грн;

- Торгово-Промисловою палатою України було оприлюднено лист №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, яким повідомлено, що військова агресія Російської Федерації проти України є форс-мажорною обставиною (обставиною непереборної сили). Нарахування штрафних санкцій позивачем під час дії форс-мажорних обставин, що підтверджується загальним листом ТПП, є протиправним.

У зв`язку із викладеними обставинами відповідач просить задовольнити вимоги позивача про стягнення заборгованості у розмірі 134 700,03грн та відмовити в задоволенні вимог про стягнення пені, 5% річних, штрафу, інфляційних втрат, судового збору та витрат на правничу допомогу.

Відповіді на відзив позивач до суду не надав.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.09.2022 справу №904/2829/22 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.09.2022 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України одним з основних засад господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

04 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Актив Спецтехніка" (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "БМ Профі Демонтаж" (замовник) укладено договір №17/01 про надання послуг спецтехніки (а.с. 12-16).

Відповідно до п. 1.1 договору в порядку та на умовах, визначних цим договором, виконавець зобов`язується за завданням замовника надати за плату послуги за допомогою технічних засобів, будівельної техніки, автомобільної техніки та іншої погодженої спецтехніки (далі по тексту "Техніка"), а замовник в порядку та на умовах, передбачених даним договором, зобов`язується прийняти та оплатити послуги.

Послуги надаються на об`єкті вказаному замовником, місце розташування якого (адреса) погоджується сторонами у відповідних додатках (п. 1.2 договору).

Номенклатура послуг, їх обсяг, орієнтовані терміни початку і закінчення надання послуг, вартість послуг, вид техніки, погоджуються сторонами у відповідних додатках до даного договору, що є невід`ємною частиною цього договору (п. 1.3 договору).

В додатках можуть бути погоджені інші умови, які відрізняються від умов викладених в даному договорі (п. 1.4 договору).

Згідно п. 2.1 договору строк надання послуг починає свій перебіг з моменту (дати) доставки техніки на об`єкт і закінчується моментом припинення робіт на об`єкті, якщо інше не погоджено сторонами у відповідному додатку.

За умовами п. 3.3 договору замовник зобов`язаний, зокрема приймати від виконавця результати належним чином наданих послуг; проводити оплату за надані послуги, включаючи простої з вини замовника і перебазування техніки в терміни і в розмірах, зазначених в цьому договорі та додатках до нього; без згоди виконавця не передавати техніку у використання третім особам.

Загальна вартість послуг, що надаються за даним договором визначається на підставі всіх додатків або актів приймання-передачі етапів наданих послуг, підписаних сторонами протягом терміну дії цього договору (п. 4.1 договору).

Пунктом 4.2 договору визначено, що замовник проводить оплату за договором на поточний рахунок виконавця в наступному порядку:

- попередня оплата 100 % вартості послуг за відповідним додатком, за 5 календарних днів до передбачуваної дати початку надання послуг, зазначеної в додатку до договору;

- остаточний розрахунок проводиться на підставі Актів приймання-передачі наданих послуг не пізніше 3-х календарних днів з дати підписання відповідного акту приймання-передачі наданих послуг.

Оплата за послуги здійснюється у безготівковій формі шляхом перерахування замовником грошових коштів на банківський рахунок виконавця (п. 4.3 договору).

Замовник, який одержав повідомлення про готовність до здачі наданих послуг/етапу наданих послуг, зобов`язаний негайно, в день їх закінчення, приступити до їх приймання. Приймання наданих послуг проводиться повноважними представниками сторін (п. 5.1 договору).

За пунктом 5.2 договору приймання-передача наданих послуг оформлюється шляхом підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг. Після фактичного надання послуг виконавець складає акт приймання-передачі наданих послуг в 2-х екземплярах та надає їх замовнику. Замовник зобов`язаний не пізніше 10 робочих днів з дати направлення актів приймання-передачі наданих послуг підписати та повернути виконавцю один екземпляр. У разі наявності у замовника мотивованих зауважень до наданих послуг, він зобов`язується негайно викласти їх в письмовій формі та надати виконавцю.

У випадку, якщо замовник протягом вказаного терміну не підписав акти приймання-передачі наданих послуг та/або не повернув підписаний акт виконавцю та не надавав мотивовану відмову від підписання акту, такий акт вважається підписаним та погодженим замовником, а послуги вважаються прийнятими (п. 5.3 договору).

Підписання акту приймання-передачі наданих послуг представником замовника або відсутність у встановлені строки мотивованої відмови від підписання акту є підтвердженням відсутності претензій з боку замовника до виконавця стосовно наданих послуг (п. 5.4 договору).

За порушення строків оплати замовник сплачує на користь виконавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент порушення, від суми заборгованості, за кожен день прострочення. За прострочення оплати на строк більше 20 календарних днів замовник сплачує виконавцю додатково штраф у розмірі 20% від простроченої суми (п. 6.1 договору).

Замовник, який прострочив виконання грошового зобов`язання зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 5 % річних від простроченої суми (ст. 625 ЦЦК України) (п. 6.2 договору).

У пункті 6.7 договору сторони дійшли згоди, що термін (позовна давність), в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу, в тому числі стягнення штрафних санкцій за цим договором, встановлюється тривалістю 3 роки (ст. 259 Цивільного кодексу України).

Сплата штрафних санкцій за цим договором не звільняє сторони від виконання взятих на себе за цим договором зобов`язань (п. 6.8 договору).

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання. Строк дії цього договору починає свій перебіг з моменту його підписання сторонами та закінчується 31 грудня 2022 року (п. 9.1, 9.2 договору).

Договір підписаний сторонами та скріплений печаткою без зауважень та заперечень до нього.

Згідно статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В матеріалах справи відсутні докази того, що спірний договір визнавався недійсним в судовому порядку.

Так, жодна із сторін письмово на виявила бажання припинити дію договору. Відтак, договір про надання послуг спецтехніки №17/01 від 04.01.2022 був чинним протягом спірного періоду.

На виконання умов договору позивачем надані відповідачу послуги на загальну суму 221 700,13грн., що підтверджується складеними Актами надання послуг:

№ 1 від 18.01.2022 на суму 66 100,03грн;

№ 3 від 21.01.2022 на суму 36 000,00грн;

№ 6 від 26.01.2022 на суму 43 500,00грн;

№ 9 від 31.01.2022 на суму 27 100,03грн;

№ 13 від 03.02.2022 на суму 39 100,03грн;

№ 17 від 11.02.2022 на суму 9 900,04грн (а.с. 17-22).

Акти надання послуг № 9 від 31.01.2022 та № 17 від 11.02.2022 не містять підпису замовника.

Позивачем були виставлені відповідачу рахунки на оплату:

№ 1 від 12.01.2022 на суму 66 100,03грн;

№ 3 від 19.01.2022 на суму 36 000,00грн;

№ 7 від 22.01.2022 на суму 43 500,00грн;

№ 10 від 29.01.2022 на суму 27 100,03грн;

№ 14 від 01.02.2022 на суму 39 100,03грн;

№ 18 від 11.02.2022 на суму 9 900,04грн (а.с. 23-28).

Також в матеріалах справи містяться зареєстровані податкові накладні: №1 від 18.01.2022 на суму 66100,03грн, №3 від 2101.2022 на суму 36000,00грн, №4 від 26.01.2022 на суму 43500,00грн, №11 від 14.02.2022 на суму 27100,03грн, №1 від 01.02.2022 на суму 39100,03грн, №2 від 11.02.2022 на суму 9900,04грн (а.с.34-45).

Товариство з обмеженою відповідальністю "БМ Профі Демонтаж" частково розрахувалось за надані послуги, сплатив на рахунок позивача 50 000,03грн., що підтверджується платіжними дорученнями: №4432 від 31.01.2022 на суму 30 000,03грн.; №4684 від 25.03.2022 на суму 5 000,00грн.; №4766 від 29.04.2022 на суму 5 000,00грн.; №4820 від 25.05.2022 на суму 5 000,00грн.; №4870 від 21.06.2022 на суму 5 000,00грн. (а.с. 29-33).

Залишок несплаченої суми становить 171 700,10грн (221 700,13грн. 50 000,03грн).

Позивач зазначає, що акти надання послуг №9 від 31.01.2022 та №17 від 11.02.2022, а також рахунки № 10 від 29.01.2022 на суму 27 100,03грн та №18 від 11.02.2022 на суму 9 900,04грн своєчасно направлені на адресу відповідача, однак не повернуті останнім.

18.08.2022 позивачем повторно направлено та 14.09.2022 отримано відповідачем зазначені акти та рахунки (а.с. 46, 47).

Станом на час звернення позивача з позовом до суду заборгованість за договором про надання послуг спецтехніки №17/01 від 04.01.2022 у сумі 171 700,10грн відповідачем не сплачена.

Предметом розгляду у даній справі є стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу за надані послуги, пені, штрафу, 5% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання зобов`язання з оплати вартості наданих послуг.

Предметом доказування у даній справі є обставини укладення договору поставки, строк його дії, умови поставки, загальна ціна, строк оплати, докази оплати, наявність/відсутність заборгованості; наявність/відсутність підстав для застосування відповідальності за порушення зобов`язань за договором.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. (стаття 626 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського Кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цім Кодексом.

Відповідно до ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно зі ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Частиною 1 ст. 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Пунктом 4.2 договору визначено, що замовник проводить оплату за договором на поточний рахунок виконавця в наступному порядку:

- попередня оплата 100 % вартості послуг за відповідним додатком, за 5 календарних днів до передбачуваної дати початку надання послуг, зазначеної в додатку до договору;

- остаточний розрахунок проводиться на підставі Актів приймання-передачі наданих послуг не пізніше 3-х календарних днів з дати підписання відповідного акту приймання-передачі наданих послуг.

Отже, з огляду на умови договору строк оплати наданих послуг є таким, що настав:

за Актом № 1 від 18.01.2022 на суму 66 100,03грн - строк оплати настав 21.01.2022, прострочка з 22.01.2022;

за Актом № 3 від 21.01.2022 на суму 36 000,00грн - строк оплати настав 24.01.2022, прострочка з 25.01.2022;

за Актом № 6 від 26.01.2022 на суму 43 500,00грн - строк оплати настав 31.01.2022 (оскільки строк оплати випадає на вихідний день 29.01.2022 (субота), то, з урахуванням положень ч.5 ст. 254 ЦК України, днем оплати є перший за ним робочий день), прострочка з 01.02.2022;

за Актом № 13 від 03.02.2022 на суму 39 100,03грн - строк оплати настав 07.02.2022 (оскільки строк оплати випадає на вихідний день 06.02.2022 (неділя), то, з урахуванням положень ч.5 ст. 254 ЦК України, днем оплати є перший за ним робочий день), прострочка з 08.02.2022.

Установлено, що Акт № 9 від 31.01.2022 на суму 27 100,03грн та Акт № 17 від 11.02.2022 на суму 9 900,04грн не підписано відповідачем, як замовником послуг.

Так, за умовами п.5.2. договору приймання-передача наданих послуг оформляється шляхом підписання сторонами Акту наданих послуг. Після фактичного надання послуг виконавець складає акт приймання-передачі в 2-х екземплярах та надає їх замовнику. Замовник зобов`язаний не пізніше 10 робочих днів з дати направлення Актів приймання-передачі наданих послуг підписати та повернути виконавцю один екземпляр. У разі наявності у замовника мотивованих зауважень до наданих послуг, він зобов`язується негайно викласти їх в письмовій формі та надати виконавцю.

У випадку, якщо замовник протягом вказаного терміну не підписав акти приймання-передачі наданих послуг та/або не повернув підписаний акт виконавцю та не надавав мотивовану відмову від підписання акту, такий акт вважається підписаним та погодженим замовником, а послуги вважаються прийнятими (п. 5.3 договору).

Акти №9 від 31.01.2022 та №17 від 11.02.2022 на загальну суму 37 000,07грн направлені на адресу відповідача 18.08.2022 та отримані 14.09.2022.

Відповідач відмовився від підписання актів № 9 та № 17, про що надав позивачу мотивовану відповідь (лист про відмову від підпису актів направлено позивачу 16.09.2022, а.с.78).

Відмова від підписання актів мотивована тим, що виконавець повинен був повідомити замовника про готовність до здачі наданих послуг. Приймання наданих послуг проводиться повноважними представниками сторін. Позивач вчасно не надав відповідачу акти на підпис, тому підтвердити або спростувати інформацію, зазначену в актах немає можливості через те, що всі документи залишились на території ПАТ ММК ім. Ілліча. В листі відповідач просив надати додаткові відомості, що стосуються наданих послуг, а саме: бортові журнали, змінні рапорти, табелі обліку робочого часу співробітників ТОВ "Актив Спецтехніка", журнали ведення будівельних робіт.

Таким чином, Акти №9 від 31.01.2022 та №17 від 11.02.2022 на загальну суму 37 000,07грн не погоджені з відповідачем, не підписані в установленому порядку, відповідно послуги не вважаються прийнятими.

Суд у розгляді даного спору враховує правову позицію, викладену у постановах Верховного Суду від 04.11.2019 у справі №905/49/15, від 29.11.2019 у справі №914/2267/18, від 18.08.2020 у справі №927/833/18, від 21.09.2021 у справі №918/1026/20, що визначальною ознакою господарської операції є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів, тобто, судам під час розгляду справи належить досліджувати, окрім обставин оформлення первинних документів, наявність або відсутність реального руху такого товару (обставини здійснення перевезення товару, поставленого за спірною видатковою накладною, обставини зберігання та використання цього товару у господарській діяльності покупця тощо).

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (частина перша та друга статті 193 Господарського кодексу України).

Зазначені вимоги повною мірою вимагають від учасників правовідносин діяти не тільки відповідно до законодавства, а й у необхідних випадках, за звичаями ділового обороту (стаття 7); добросовісно, при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб; не допускати дії з наміром завдати шкоди іншій особі, а також дій, що є зловживанням правом в інших формах; при здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства тощо (стаття 13 Цивільного кодексу України).

Суд зазначає, що не підписання замовником актів приймання-передачі послуг, не визнання факту надання таких послуг за цими актами, не надання виконавцем на вимогу відповідача додаткових відомостей, що стосуються наданих послуг, а саме: бортові журнали, змінні рапорти, табелі обліку робочого часу співробітників ТОВ "Актив Спецтехніка", журнали ведення будівельних робіт, є підставою для відмови від оплати послуг за Актами № 9 від 31.01.2022 та № 17 від 11.02.2022 на загальну суму 37 000,07грн.

Як зазначає відповідач, послуги спецтехніки надавались на об`єкті "Капітальний ремонт, Будівля перевантажувального вузла № 4, Влаштування фундаментів, земляні роботи. Аглофабрика".

На підтвердження наданих послуг за Актами № 9 від 31.01.2022 та № 17 від 11.02.2022 на загальну суму 37 000,07грн позивач надав податкові накладні та квитанції про їх реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних, що не є безумовним доказом надання відповідачу послуг за цими актами.

Убачається, що реєстрація податкової накладної № ІІ від 31.01.2022 на суму 27100,03грн відбулася 14.02.2022 (квитанція про реєстрацію від 14.02.2022 (а.с.40-41), а податкової накладної № 2 від 11.02.2022 на суму 9900,04грн - 30.06.2022 (квитанція про реєстрацію від 30.06.2022 (а.с.44-45), тобто до моменту направлення цих актів № 9 від 31.01.2022 та № 17 від 11.02.2022 на адресу відповідача.

Інших доказів на підтвердження надання послуг за Актами № 9 від 31.01.2022 (послуга екскаватора DOOSAN 210W (гідромолот), DOOSAN 210W (ковш) та їх перебазування - 25 годин роботи) та № 17 від 11.02.2022 (послуга автокрану, перебазування - 9 годин) позивачем до матеріалів справи не надано.

За таких обставин суд вважає, що строк оплати за надані за актами приймання-передачі послуги № 9 від 31.01.2022 та № 17 від 11.02.2022 на загальну суму 37 000,07грн. не настав.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість заявлених вимог по стягненню заборгованості у розмірі 134 700,03грн, строк оплати якої настав.

Між тим, в установлений договором строк, відповідач свої зобов`язання з оплати вартості виконаних робіт не виконав.

Будь-яких доказів своєчасної оплати заявленої позивачем до стягнення заборгованості у сумі 134 700,03грн відповідачем відповідно до положень статей 13, 74 ГПК України під час розгляду справи не надано, а судом таких обставин не встановлено.

За приписами п. 1 ч. 2 ст.46 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє (ч.6 ст. 46 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд приймає визнання позовних вимог відповідачем у розмірі 134 700,03грн, оскільки його дії не суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Щодо суми пені та штрафу.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтями 216-217, 230-231 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Неустойка має подвійну правову природу. До настання строку виконання зобов`язання неустойка є способом його забезпечення, а у разі невиконання зобов`язання перетворюється на відповідальність, яка спрямована на компенсацію негативних для кредитора наслідків порушення зобов`язання боржником. Разом з тим пеня за своєю правовою природою продовжує стимулювати боржника до повного виконання взятих на себе зобов`язань і після сплати штрафу, тобто порівняно зі штрафом є додатковим стимулюючим фактором. Після застосування такої відповідальності, як штраф, який має одноразовий характер, тобто вичерпується з настанням самого факту порушення зобов`язання, пеня продовжує забезпечувати та стимулювати виконання боржником свого зобов`язання.

Як зазначено в ч. 1 ст. 230 та ч. 6 ст. 231 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 343 ГК України та ст. ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не перевищує подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня.

Пунктом 6.1 договору сторони погодили, що за порушення строків оплати замовник сплачує на користь виконавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент порушення, від суми заборгованості, за кожен день прострочення. За прострочення оплати на строк більше 20 календарних днів замовник сплачує виконавцю додатково штраф у розмірі 20% від простроченої суми.

Позивач нарахував та просить стягнути пеню за порушення строків оплати у розмірі 34 539,58грн. за загальний період з 21.01.2022 по 05.09.2022 та штраф 20% у розмірі 44 340,03грн.

Відповідно до ч.6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

В пункті 6.6 договору сторони погодили, що нарахування штрафних санкцій за цим договором здійснюється за весь період прострочення (п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Судом здійснено перевірку наданого позивачем розрахунку пені та встановлено, що на суму боргу 66 100,03грн. за період з 22.01.2022 по 30.01.2022 (9дн.) нарахуванню підлягає пеня у сумі 325,97грн.

В іншій частині розрахунок пені є вірним та у заявленому періоді складає 27 421,50грн (4 161,86грн + 7180,99грн + 8557,84 + 7520,81 = 27 421,50грн)

Судом здійснено перевірку наданого позивачем розрахунку штрафу та встановлено, що позивачем при проведенні розрахунку допущено помилку, зокрема:

за прострочення оплати на строк більше 20 календарних днів за Актом №1 від 18.01.2022 на суму боргу 36 100,00грн. підлягає стягненню штраф у сумі 7 220,00грн. (36 100,00х20%).

Загальна сума штрафу у заявленому періоді складає 30 940,01грн (7 220,00грн + 7200,00грн + 8700,00грн + 7820,01грн = 30 940,01грн).

Загальна сума штрафних санкцій складає 58 361,51грн (27 421,50грн +30 940,01грн).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №902/417/18 звертає увагу на те, що господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.

Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.

Відповідно до частини першої статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Відповідач у відзиві на позов просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення пені у сумі 34 539,58грн, штрафу у сумі 44 340,03грн, 5 % річних у сумі 5 383,80грн, інфляційних втрат у сумі 30 672,49грн, тобто фактично просить зменшити розмір нарахованих штрафних санкцій, однак доказів на підтвердження заявленого клопотання до відзиву подано не було.

Проте, ТОВ "БМ Профі Демонтаж" зауважив, що через військовий стан в Україні та залишення техніки на ММК ім. Ілліча господарська діяльність відповідача призупинена, що негативно відображається на фінансовому стані компанії. В підтвердження зазначених обставин відповідачем надано наказ товариства від 28.02.2022 № 28/02-ПДП "Про зупинення дії підприємства".

Суд відзначає, що вказане питання вирішується судом з урахуванням приписів статті 86 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відтак, вирішення питання про зменшення пені та штрафу та розмір, до якого він підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Суд, беручи до уваги, що сума нарахованих санкцій (пені та штрафу) складає 58 361,51грн, що становить 43,3% (58361,51грн/134700,03грн), вважає за можливе за власною ініціативою зменшити заявлений до стягнення розмір пені та штрафу на 50%.

При цьому суд акцентує увагу на неможливості подальшого зменшення пені, оскільки відповідачем не додано доказів важкого фінансового стану. Таким чином, у випадку більшого зменшення нарахувань буде нівелюватися принцип свободи договору, що є недопустимим. Відповідач добровільно погодився на такі умови договору.

З урахуванням викладеного, стягненню з відповідача підлягає пеня у сумі 13 710,75грн (27 421,50грнх50%), штраф у сумі 15 470,01грн (30940,01грнх50%) від суми основного боргу.

При цьому суд враховує, що судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача без урахування зменшення цих сум.

Що стосується посилання відповідача на лист Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, суд зазначає наступне.

Згідно п.8.3. договору сторона, яка не має можливості належним чином виконати свої зобов`язання за договором внаслідок дії обставин непереборної сили, зобов`язана письмово повідомити іншу сторону про настання зазначених обставин і про передбачуваний термін їх дії протягом 5-ти календарних днів з моменту їх настання (з додатком докази існування таких обставин: документа, виданого Торгово-промисловою палатою України або іншим компетентним органом). В іншому разі не виконуюча сторона втрачає можливість посилатися на обставини непереборної сили як на підставу невиконання нею своїх зобов`язань за цим договором.

Відповідачем не надано доказів на підтвердження повідомлення позивача про настання форс-мажорних обставин відповідно до умов договору про надання послуг.

Суд вважає за необхідне зазначити також, що відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 визнано форс-мажорною обставиною військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану 24 лютого 2022 року. Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними.

Проте, відповідно до п.3.3. Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затверджених рішенням Президії ТПП України від 18.12.2014 р. №44(5), сертифікат (у певних договорах, законодавчих і нормативних актах згадується також як висновок, довідка, підтвердження) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (далі - Сертифікат) це документ, за затвердженими Президією ТПП України відповідними формами, який засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), виданий ТПП України або регіональною торгово-промисловою палатою згідно з чинним законодавством, умовами договору (контракту, угоди тощо) та цим Регламентом.

Згідно із п.п.6.1., 6.2. Регламенту підставою для засвідчення форс-мажорних обставин є наявність однієї або більше форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), перелічених у ст.14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" в редакції від 02.09.2014, а також визначених сторонами за договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими, відомчими та/чи іншими нормативними актами, які вплинули на зобов`язання таким чином, що унеможливили його виконання у термін, передбачений відповідно договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими та/чи іншими нормативними актами.

Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. До кожної окремої заяви додається окремий комплект документів.

Ознаками форс-мажорних обставин є наступні елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за даних умов здійснення господарської діяльності.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести.

Сторона, яка посилається на конкретні обставини, повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом.

Наявність форс-мажорних обставин засвідчується Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами відповідно до статей 14, 141 Закону України Про Торгово-промислові палати України шляхом видачі сертифіката.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.01.2022 у справі № 904/3886/21.

Натомість відповідачем не надано Сертифікату ТПП, отриманого в порядку Регламенту за конкретним зобов`язанням.

Щодо неможливості зменшення 5% річних та інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

За змістом положень статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 617 Цивільного кодексу України визначено підстави звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, а саме: особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Водночас згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання статті 625 Цивільного кодексу України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у п. 27, 28 постанови від 12.02.2020 по справі № 917/1421/18 зробив висновок про те, що інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною 2 статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а становлять спосіб захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу належить до складу грошового зобов`язання і вважається особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ними утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

З правового аналізу положень статей 526, 599, 611, 625 Цивільного кодексу України випливає, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, передбаченої статтею 625 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, можна дійти висновку, що порушення відповідачем умов договору щодо оплати наданих послуг є підставою для нарахування визначених статтею 625 ЦК України платежів.

В пункті 6.2 договору сторони погодили, що замовник, який прострочив виконання грошового зобов`язання зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 5 % річних від простроченої суми (ст. 625 ЦЦК України).

Позивач нарахував та просить стягнути 5% річних за період прострочки з 22.01.2022 по 05.09.2022 у сумі 5383,80грн. та інфляційні збитки за період лютий липень 2022 розмірі 30 672,49грн.

Судом здійснено перевірку наданого позивачем розрахунку 5 % річних та встановлено, що позивачем при проведенні розрахунку не вірно визначено період прострочки виконання зобов`язання, зокрема:

на суму боргу 43500,00грн. за період з 01.02.2022 по 05.09.2022 (217дн.) нарахуванню підлягають 5% річних у сумі 1 293,08грн.

Загальна сума 5% річних у заявленому періоді складають 4 313,18грн (795,57грн + 1 099,73грн + 1 293,08грн + 1124,80грн = 4 313,18грн) та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

В решті вимога про стягнення 5% річних задоволенню не підлягає.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку втрат від інфляції, судом помилок не виявлено. Розрахунок здійснено без урахування заборгованості по актам № 9 від 31.01.2022 та № 17 від 11.02.2022.

З урахуванням вищевикладеного підлягають до стягнення втрати від інфляції в сумі 20115,22грн (291,04грн + 6 017,46грн + 7271,09грн + 6535,63грн = 20 115,22грн).

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом третім частини третьої статті 129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши умови договору, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам наявним в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, стягненню з відповідача підлягає сума 188 309,19грн з яких: основний борг у сумі 134 700,03грн, пеня у розмірі 13 710,75грн, штраф у розмірі 15 470,01грн, 5% річних у розмірі 4 313,18грн, втрати від інфляції у сумі 20 115,22грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд враховує таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За змістом статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед яких витрати на професійну правничу допомогу.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

26 липня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Актив Спецтехніка" (клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Смарт Юрист" (адвокатське об`єднання) укладено договір №219 про надання правничої допомоги (а.с. 61).

Відповідно до п. 1.1 договору клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором.

Клієнт приймає на себе зобов`язання оплачувати правничу допомогу у відповідності до умов розділу 4 договору (п. 2.4 договору).

Адвокатське об`єднання, на підставі завдань клієнта, приймає на себе зобов`язання з надання наступної правничої допомоги клієнту, його співробітникам, засновникам/часникам, зокрема представляє інтереси клієнта в усіх державних та недержавних, громадських, господарських установах, організаціях, незалежно від їх підпорядкування, форм власності та галузевої належності, як в місті Дніпро, так і по всій Україні, правоохоронних органах, у тому числі у прокуратурі та органах Міністерства Внутрішніх справ України, також у відносинах з фізичними та юридичними особами у повному обсязі при вирішенні будь-яких питань, що його стосується в тому числі в органах місцевого самоврядування, органах виконавчої влади, в органах нотаріату, органах Державної виконавчої служби, перед приватними виконавцями з питань подання та підписання заяв та усіх інших документів; отримання будь-яких інших необхідних документів, ознайомлюватись із матеріалами кримінального, адміністративного, цивільного, господарського, виконавчого провадження, сплачувати необхідні збори, інші платежі, в тому числі і такі, що визнанні обов`язковими, тощо: веде від імені клієнта справи в усіх державних установах, правоохоронних органах, державних адміністраціях у тому числі у прокуратурі та органах Міністерства Внутрішніх справ України, кооперативних, громадських, приватних організаціях, та в державних і приватних нотаріальних конторах, господарські, цивільні, адміністративні та кримінальні справи (кримінальні провадження) в усіх судових установах загальної, господарської, кримінальної, цивільної адміністративної юрисдикції та третейських судах, в ході наказового, позовного, окремого провадження, кримінального провадження, а також провадження за винятковими і з ново виявленими обставинами, а також справи за скаргами потерпілого, в ході проваджень в судах першої інстанції, апеляційного провадження, касаційного провадження, з усіма правами, що надані законом позивачу, відповідачу, третій особі, скаржнику, заявнику, стягувачу, потерпілому, свідку, підозрюваному, обвинуваченому, підсудному, засудженому, боржнику, стягувачу відповідно до Закону України "Про виконавче провадження"; отримання та оскарження рішення суду, одержання виконавчого листа до стягнення, укладання мирової угоди, право оскаржувати ухвали про визнання мирової угоди, бути присутнім при виконанні судових рішень, з правом подачі позову, адміністративного позову, апеляційних та касаційних справ, подання виконавчого листа до стягнення, подання заяв на отримання виконавчих листів за рішенням третейського суду; з правом одержання присудженого майна та грошей, представляти інтереси клієнта під час проведення обшуку, виїмки, ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження. Для чого клієнт надає право адвокатам адвокатського об`єднання підписувати та подавати від його імені заяви (позовні заяви, адміністративні позови, скарги, звернення, заяви про перегляд заочного рішення тощо), одержувати необхідні довідки, документи, подавати адвокатські запити, знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, ухвал, постанов та інших документів, брати участь в судових засіданнях, подавати докази, брати участь в їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, давати усні та письмові пояснення, подавати свої доводи та заперечення, подавати зміни, доповнення та уточнення до позовних вимог, та право підпису від імені довірителя на усіх документах, що пов`язані із виконанням даного договору, а також представляти та захищати інтереси клієнта у кримінальному, адміністративному, цивільному, господарському, виконавчому провадженні (п. 3.1.4 договору).

Адвокатське об`єднання щомісячно, разом із актом приймання-передачі наданих послуг передає клієнту звіт про надану правничу допомогу (п. 3.5 договору).

Адвокати адвокатського об`єднання, які надають правничу допомогу клієнту в обсязі і на умовах передбачених договором Соколов Дмитро Ігорович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №3073 видане 18.05.2016, Циганок Роман Олексійович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №2392 від 14.11.2011 (п. 3.6 договору).

Надання правничої допомоги оплачується в розмірах і на умовах, встановлених додатком до цього договору (п. 4.1 договору).

За умовами пункту 4.2 договору приймання-передача наданих послуг щомісячно оформлюється Актом приймання-передачі наданих послуг, по факту надання послуг, але не пізніше 5 числа кожного місяця, наступного за місяцем, в якому надані послуги. Клієнт протягом 3-х календарних днів з моменту отримання Акту приймання-передачі наданих послуг повинен підписати його, і направити адвокатському об`єднанню, або надати у цей же строк мотивовану відмову. Після закінчення зазначеного терміну Акт приймання-передачі наданих послуг вважається прийнятим та підписаним клієнтом, і підлягає оплаті клієнтом без заперечень.

Даний договір укладений на строк до 31.12.2023 та набирає чинності з моменту його підписання сторонами (п. 6.1 договору).

Договір підписаний сторонами без зауважень та заперечень до нього.

10 серпня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Актив Спецтехніка" (клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Смарт Юрист" (адвокатське об`єднання) укладено додаток №3 до договору про надання правничої допомоги №219 від 26 липня 2022 року (а.с. 62).

Адвокатське об`єднання на умовах договору про надання правничої допомоги №219 від 26 липня 2022 року зобов`язується надати наступні послуги з надання правової допомоги клієнту:

- підготовка та подача до Господарського суду Дніпропетровської області позовної заяви до ТОВ "Бм Профі Демонтаж" () про стягнення суми боргу та штрафних санкцій за договором №17/01 про наданню послуг спецтехніки від 04 січня 2022 року, що включає: аналіз отриманих від клієнта документів; надання правової кваліфікації обставин справи; визначення нормативно-правової підстави вимоги; моніторинг судових рішень; визначення судової практики застосування правових норм для визначення правової позиції; підготовка позовної заяви до ТОВ "БМ Профі Демонтаж" () про стягнення суми боргу та штрафних санкцій за договором №17/01 про надання послуг спецтехніки від 04 січня 2022 року; подача до Господарського суду Дніпропетровської області позовної заяви до ТОВ "БМ Профі Демонтаж" () про стягнення суми боргу та штрафних санкцій за договором №17/01 про надання послуг спецтехніки від 04 січня 2022 року;

- супровід адвокатами адвокатського об`єднання "Смарт Юрист" у Господарському суді Дніпропетровської області справи за позовом клієнта до ТОВ "БМ Профі Демонтаж" () про стягнення суми боргу та штрафних санкцій за договором №17/01 про надання послуг спецтехніки від 04 січня 2022 року;

вартість послуг 20 000,00грн (п. 1 додатку).

Цей додаток є невід`ємною частиною договору про надання правничої допомоги № 219 від 26 липня 2022 року (п. 2 додатку).

Клієнт оплачує надані послуги з правничої допомоги у розмірі 5 000,00грн протягом 3-х календарних днів після пред`явлення рахунку на оплату, а решту 15 000,00грн - після винесення рішення суду (п. 3 додатку).

16 вересня 2022 року сторонами складений та підписаний акт №3 приймання-передачі наданих послуг. Даний акт є підставою для проведення між сторонами взаємних розрахунків. Щодо наданих послуг сторони не мають одна до одною жодних претензій (а.с. 63).

Згідно звіту про надану правничу допомогу від 16 вересня 2022 року на виконання додатку №3 від 10.08.2022 до договору про надання правничої допомоги №219 від 26 липня 2022 року адвокатським об`єднанням надано наступні послуги з правничої допомоги товариству, а саме: підготовлено та подано до Господарського суду Дніпропетровської області позовну заяву до ТОВ "Бм Профі Демонтаж" () про стягнення суми боргу та штрафних санкцій за договором №17/01 про наданню послуг спецтехніки від 04 січня 2022 року та супроводження за даним позовом справи №904/2829/22, яка розглядається Господарським судом Дніпропетровської області.

На даному етапі справи було розроблено: здійснено аналіз отриманих від клієнта документів -1год; надано правової кваліфікації обставин справи - 30хв; визначено нормативно-правової підстави вимоги - 30хв; здійснено моніторинг судових рішень - 30хв; визначено судову практику застосування правових норм для визначення правової позиції -30хв; підготовлено позовну заяву до ТОВ "БМ Профі Демонтаж" () про стягнення суми боргу та штрафних санкцій за договором №17/01 про надання послуг спецтехніки від 04 січня 2022 року - 5год; подано до Господарського суду Дніпропетровської області позовну заяву до ТОВ "БМ Профі Демонтаж" () про стягнення суми боргу та штрафних санкцій за договором №11/01 про надання послуг спецтехніки від 04 січня 2022 року. Витрачено часу: 08год 00хв (а.с. 63 на зворотному боці).

Адвокатським об`єднанням виставлено рахунок на оплату №284 від 19 вересня 2022 року на суму 20 000,00грн.

19 вересня 2022 року Товариство "Актив Спецтехніка" перерахувало на розрахунковий рахунок адвокатського об`єднання грошові кошти у розмірі 5 000,00грн, що підтверджується платіжним дорученням №379 від 19.09.2022 (а.с. 64).

Доказом повноважень адвоката на представництво інтересів позивача у справі є: договір №219 про надання правничої допомоги від 26.07.2022; ордер серії АЕ1148527 від 17.08.2022, ордер серії АЕ №1159923 від 25.10.2022. Статус адвоката Циганок Романа Олексійовича підтверджується наявною у справі копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 2392 від 14.11.2011 (а.с. 61, 48-49).

Позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 20 000,00грн.

Відповідач заперечує проти заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.

Господарський суд, розподіляючи витрати Товариства з обмеженою відповідальністю "Актив Спецтехніка", дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути не лише доведений, а документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Процесуальні документи, наявні у справі: позовна заява (а.с. 1-51); клопотання/заява (а.с. 59-65), заява на ознайомлення з матеріалами справи, підтверджують надання правової допомоги позивачу у цій справі адвокатами адвокатського об`єднання "Смарт Юрист", Циганком Романом Олексійовичем та Соколовим Дмитром Ігоревичем.

Надавши оцінку доказам щодо фактично понесених витрат позивачем на професійну правничу допомогу, врахувавши співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову (заборгованість складається з суми шести актів) та значенням справи для сторони, враховуючи незначну кількість виготовлених під час розгляду справи представником позивача документів та їх зміст,

наявність усталеної судової практики щодо розгляду спорів про стягнення заборгованості за виконані роботи,

суд вважає обґрунтованою та розумною суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00грн, яка і підлягає розподілу.

За викладеного, стягненню з відповідача підлягає 3 793,84грн (217489,94грн.*5 000,00грн/286 635,91грн)

При зверненні до господарського суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 4 299,54грн, що підтверджується платіжним дорученням №378 від 02.09.2022 (а.с. 50). Надходження судового збору у сумі 4 299,54грн підтверджено випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України.

Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на те, що позовні вимоги задоволено судом частково, судовий збір покладається на відповідача пропорційно до розміру задоволених вимог у сумі 3 262,35грн. (217489,94грн.*4 299,54грн./286 635,91грн.).

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Актив Спецтехніка" до Товариства з обмеженою відповідальністю "БМ Профі Демонтаж" про стягнення 286 635,91грн. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БМ Профі Демонтаж" (вул. Запорізьке шосе, буд. 28-Л, м. Дніпро, 49107; ідентифікаційний код 36381116) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Актив Спецтехніка" (юридична адреса: вул. Журавельна, буд. 3, м. Маріуполь, Донецька область, 87510; фактична адреса: вул. Тершаковців, буд. 2, кв. 23, м. Львів, 79017; ідентифікаційний код 41486081) основний борг у сумі 134 700 (сто тридцять чотири тисячі сімсот)грн. 03коп., пеню у сумі 13 710 (тринадцять тисяч сімсот десять)грн 75коп., штраф у сумі 15 470 (п`ятнадцять тисяч чотириста сімдесят)грн 01коп., 5% річних у сумі 4 313 (чотири тисячі триста тринадцять)грн 18коп., втрати від інфляції у сумі 20 115 (двадцять тисяч сто п`ятнадцять)грн 22коп., витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3 793 (три тисячі сімсот дев`яносто три)грн 84коп. та витрати по сплаті судового збору у сумі 3 262 (три тисячі двісті шістдесят дві)грн. 35коп. видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення підписано 11.11.2022

Суддя Н.М. Євстигнеєва