ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2022 р. м. Житомир Справа № 906/331/22

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Лозинської І.В.,

секретаря судового засідання: Стретович Н. К.

за участю представників сторін (в режимі відеоконференції):

від ТОВ "Агролайт Груп": Гапоненко Р. І., ордер серії АА №1211588 від 20.05.2022; Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ №000224 від 18.06.2018

від ПП "ВВ Агро": Максимов В. В., ордер серії КВ №078735 від 01.07.2022; посвідчення адвоката № КВ2883 від 26.01.2015 (в засіданні суду 04.11.2022)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агролайт Груп"

до Приватного підприємства "ВВ Агро"

про стягнення 351132,05 грн

та за зустрічним позовом Приватного підприємства "ВВ Агро"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агролайт Груп"

про стягнення 352000,00 грн

В засіданні суду 04.11.2022 оголошувалась перерва до 09:30 08.11.2022.

У засіданні суду оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду та повідомлено дату складення повного рішення відповідно до ст. 238 ГПК України.

ТОВ "Агролайт Груп" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом до ПП "ВВ Агро" про стягнення 351132,05 грн, з яких 260158,29 грн боргу, 17579,94 грн 3 % річних, 73393,82 грн інфляційних втрат, а також судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем обов`язку щодо поставки товару за договором поставки №АГ-87/2019 від 03.12.2019.

Ухвалою від 01.06.2022 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду, постановив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначив на 28.06.2022 о 09:30 (а. с. 42 у т. 1).

24.06.2022 до суду від ПП "ВВ Агро" надійшли такі документи:

- відзив від 21.06.2022, в якому зазначено про неотримання позовної заяви з додатками, а також щодо виконання взятих договірних зобов`язань (а. с. 53-90 у т. 1);

- зустрічна позовна заява від 21.06.2022 з додатками та викладеним в ній клопотанням про призначення судової експертизи у справі (а. с. 91 - 105 у т. 1).

Відповідними ухвалами від 28.06.2022 господарський суд розгляд справи у підготовчому провадженні відклав на 27.07.2022 о 12:00; витребував у відповідача якісні копії додатків до відзиву на первісну позовну заяву; прийняв до розгляду зустрічний позов ПП "ВВ Агро" до ТОВ "Агролайт Груп" про стягнення 352000,00 грн моральної шкоди, а також судових витрат (а. с. 110, 111 у т. 1).

Ухвалою від 27.07.2022 господарський суд продовжив строк підготовчого провадження у справі по 30.08.2022; призначив підготовче засідання для розгляду справи та клопотання ПП "ВВ Агро" про призначення судової експертизи на 12.08.2022 о 11:00 (а. с. 145, 146 у т. 1).

Ухвалою від 12.08.2022 господарський суд призначив підготовче засідання для розгляду справи, клопотання ПП "ВВ Агро" про призначення судової експертизи та клопотання ТОВ "Агролайт Груп" про зобов`язання ПП "ВВ Агро" внести на депозитний рахунок суду 40000,00 грн на 17.08.2022 о 17:30 (а. с. 171,172 у т. 1).

Ухвалами від 19.08.2022 господарський суд відмовив у задоволенні клопотань ПП "ВВ Агро" про призначення судової експертизи та зупинення провадження у справі (а. с. 212, 213 у т. 1); відмовив у задоволенні клопотання ТОВ "Агролайт Груп" про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу (а. с. 210-211 у т. 1); закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті, зобов`язав сторони провести звіряння залишку боргу по первісному позову (а. с. 214-215 у т. 1).

11.10.2022 до суду від ТОВ "Агролайт Груп" надійшло клопотання від 05.10.2022 про притягнення ПП "ВВ Агро" до відповідальності за зловживання процесуальними правами (а. с. 4, 5 у т. 2).

26.10.2022 на електронну пошту суду від ПП "ВВ Агро" надійшло клопотання від 26.10.2022 про долучення до справи копії висновку експерта від 25.10.2022 №2510/22/1 за результатами проведення експертно-психологічного дослідження науково-теоретичного характеру щодо можливого розміру грошової компенсації за приниження ділової репутації, підрив довіри до діяльності (моральну (немайнову) шкоду), яке, однак, не взято судом до уваги у зв`язку з непридатністю для читання.

Ухвалою від 26.10.2022 господарський суд призначив судове засідання для розгляду справи та клопотання про притягнення ПП "ВВ Агро" до відповідальності за зловживання процесуальними правами на 04.11.2022 о 11:30 (а. с. 48, 49 у т. 2).

28.10.2022 до суду поштовим зв`язком від ПП "ВВ Агро" надійшло клопотання від 26.10.2022 про долучення до справи копії висновку експерта від 25.10.2022 №2510/22/1 з додатками (а. с. 52 - 165 у т. 2).

04.11.2022 до суду від від ПП "ВВ Агро" надійшла заява з актом звірки взаємних розрахунків за 01.12.2019 - 18.08.2022, підписаний зі сторони ПП "ВВ Агро" (а. с. 169 - 173 у т. 2).

У засіданні суду 04.11.2022 господарським судом оголошувалась перерва до 09:30 08.11.2022 у зв`язку із витребуванням у ПП "ВВ Агро" доказів сплати поставки товару на всю суму, зазначену у вказаному акті звірки (а. с. 173 у т. 2).

Ухвалою від 08.11.2022 господарський суд задовольнив клопотання ТОВ "Агролайт Груп" від 05.10.2022 про притягнення ПП "ВВ Агро" до відповідальності за зловживання процесуальними правами; застосував до ПП "ВВ Агро" заходи процесуального примусу у вигляді 2481,00 грн штрафу.

Представник позивача за первісним позовом в засіданні суду позовні вимоги підтримав, проти зустрічного позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на зустрічний позов (а. с. 120 - 123 у т. 1).

Представник ПП "ВВ Агро" в засіданні суду 04.11.2022 заперечив проти первісних позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву від 21.06.2022 (а. с. 53, 54 у т. 1); зустрічну позовну заяву підтримав повністю. У засідання 08.11.2022 після оголошеної перерви не прибув.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника ТОВ "Агролайт Груп" в режимі відеоконференції, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини справи та зміст правовідносин за первісним позовом.

03.12.2019 між ПП "ВВ Агро" (постачальник/відповідач) та ТОВ "Агролайт Груп" (покупець/позивач) укладено договір поставки № АГ-87/2019 (далі - договір), згідно з п. 1.1 якого постачальник зобов`язався поставити і передати у власність покупця, а покупець - прийняти і оплатити зерно українського походження (товар). Культура та клас товару зазначається в додаткових угодах до договору, які є його невід`ємними частинами, (форми додаткових угод - додаток № 1 до договору) (а. с. 9 - 11 у т. 1).

За п. 2.1,3.1 договору кількість товару, ціна за одиницю виміру, загальна вартість зазначаються в додаткових угодах до договору, які є його невід`ємними частинами.

Постачальник проводить передачу товару відповідно до замовлень покупця на умовах поставки FCA (згідно Інкотермс 2010) зі складу продавця, місце розташування складу вказане в додатку №1 (п. 4.1 договору).

Згідно з п. 4.2 договору терміни поставки обумовлюються сторонами в додатку №1 до цього договору та можуть бути змінені у випадку письмової згоди сторін.

Датою поставки товару є дата підписання сторонами видаткової накладної на відповідну партію товару. Під час передачі товару постачальник зобов`язаний передати покупцю оригінали рахунку-фактури, видаткову та податкову накладні на товар, а покупець зобов`язаний прийняти товар та підписати всі необхідні документи, що підтверджують передачу товару (п. 4.5 договору).

За п. 4.6 договору зобов`язання постачальника по поставці товару за даним договором вважаються виконаними з моменту передачі покупцю товар, тобто завантаженням у автотранспорт покупця, та належним чином оформлених документів на товар, визначених в п. 4.5 цього договору.

Відповідно до п. 5.1, 5.3 договору, оплата за товар здійснюється покупцем шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника на підставі виставленого рахунку постачальника. Покупець оплачує вартість партії товару на умовах встановлених даним договором шляхом перерахування 100% вартості партії товару, на поточний рахунок постачальника протягом трьох банківських днів після підписання сторонами договору або отримання покупцем рахунку-фактури за товар.

Згідно з п. 7.1, 7.2 договору покупець зобов`язується вчасно прийняти і оплатити товар відповідно до умов договору. Постачальник зобов`язується вчасно поставити і передати товар та надати покупцю протягом 10 (десяти) робочих днів з дати поставки товару повний пакет оригіналів документів, які підтверджують та супроводжують поставку товару відповідно до розділу 4 договору.

Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками обох сторін та скріплення печатками обох сторін і діє до 03.12.2020. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час його дії (п. 10.2 договору).

За п. 10.10 договору його умови можуть бути змінені і доповнені за згодою сторін шляхом підписання додаткових письмових угод, які є його невід`ємною частиною.

05.12.2019 сторони уклали додаткову угоду №1 до договору (а.с. 11 на зв. у т.1), за якою постачальник передає у власність покупця 200 тон кукурудзи на суму 670000,00 грн, та погодили такі умови: пункт постачання - місце розташування складу постачальника: Житомирська область, с. Рижани, строк поставки: до 31.12.2019.

06.12.2019 сторони уклали додаткову угоду №2 до договору (а. с. 12 у т. 1), за якою постачальник передає у власність покупця 200 тон кукурудзи на загальну суму 670000,00 грн, та погодили такі умови: пункт постачання - місце розташування складу постачальника: Житомирська область, с. Рижани, строк поставки: до 31.12.2019.

10.12.2019 сторони уклали додаткову угоду №3 до договору (а.с. 12 на зв. у т. 1), за якою постачальник передає у власність покупця 300 тон кукурудзи на суму 1005000,00 грн, і погодили такі умови: пункт постачання - місце розташування складу постачальника: Житомирська область, с. Рижани, строк поставки: до 20.01.2020.

У зв`язку із укладанням додаткових угод до договору, ТОВ "Агролайт Груп" отримало від ПП "ВВ Агро" такі рахунки-фактури: №59 від 05.12.2019, №61 від 06.12.2019, №62 від 10.12.2019 (а. с. 27 - 29 у т. 1).

ТОВ "Агролайт Груп" здійснено оплату за товар шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок ПП "ВВ Агро" на загальну суму 2345001,20 грн, що підтверджується такими платіжними дорученнями: №7823 від 05.12.2019 на суму 402000,00 грн, №7836 від 06.12.2019 на суму 268000,00 грн, №7838 від 06.12.2019 на суму 335000,00 грн, №7842 від 09.12.2019 на суму 335000,00 грн, №7851 від 10.12.2019 на суму 500000,00 грн, №7852 від 10.12.2019 на суму 505001,20 грн (а. с. 20 - 25 у т. 1).

У свою чергу ПП "ВВ Агро" здійснило поставку товару (кукурудзу) ТОВ "Агролайт Груп" на загальну суму 2024842,91 грн, відповідно до видаткових накладних: №51 від 06.12.2019 на суму 366222,43 грн, №52 від 11.12.2019 на суму 242674,28 грн, №55 від 17.12.2019 на суму 130985,16 грн, №61 від 20.12.2019 на суму 390509,96 грн, №66 від 25.12.2019 на суму 137082,17 грн, №67 від 26.12.2019 на суму 499887,60 грн, №01 від 22.01.2020 на суму 257481,31 грн (а. с. 13 - 19 у т. 1).

У матеріалах справи є лист - вимога ТОВ "Агролайт Груп" від 31.01.2020, вих. №0031/2020, адресована ПП "ВВ Агро", про повернення надлишково перерахованих коштів у сумі 320158,29 грн (а. с. 26 у т. 1).

Відповідно до платіжних доручень №9 від 24.02.2020 та №12 від 06.03.2020 ПП "ВВ Агро" повернуло ТОВ "Агролайт Груп" 60000,00 грн (а. с. 32-33 у т. 1).

На підтвердження боргу у ПП "ВВ Агро" з повернення попередньої оплати, ТОВ "Агролайт Груп" надало акт звірки взаємних розрахунків за період 01.01.2019-21.02.2022, підписаний і скріплений печаткою зі сторони товариства (а. с. 34 у т. 1).

23.05.2022 ТОВ "Агролайт Груп" надіслало ПП "ВВ Агро" вимогу про повернення 260158,29 грн, яка останнім залишена без відповіді (а. с. 35-37 у т. 1)

ПП "ВВ Агро" не повернуло сплачені грошові кошти за не відвантажений товар, що призвело до наявності боргу на суму 260158,29 грн та звернення ТОВ "Агролайт Груп" з даним позовом до суду. Крім того, товариством нараховано 17579,94 грн 3 % річних та 73393,82 грн інфляційних втрат.

У відзиві на позов ПП "ВВ Агро" зазначає, що після укладання договору ТОВ "Агролайт Груп" постійно змінювало місце навантаження та в обумовлені строки, транспорт під навантаження не надавало; на часткове невиконання зобов`язань за договором вплинула постанова Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", згідно з п. 1 якої з 12.03.2020 до 22.05.2020 на всій території України установлено карантин (а. с. 53 - 90 у т. 1).

У відповіді на відзив від 13.07.2022 ТОВ "Агролайт Груп" зазначає, що ПП "ВВ Агро" не спростовано наявність у нього боргу у розмірі 260158,29 грн, а також заперечує щодо належності та допустимості доказів, долучених до відзиву відповідачем, а саме копій товарно-транспортних накладних, які не засвідчені у встановленому законом порядку (а. с. 117-119 у т. 1).

2. Норми права, які застосував суд під час розгляду первісного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1,2 ст. 193 ГК України).

Беручи до уваги зміст правовідносин та характер зобов`язань, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини з договору поставки.

За договором поставки продавець, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним або домашнім використанням, а покупець - прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 712 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.

У відповідності із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

За ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За ч.1 ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" від 16.07.1999 № 996-XIV (зі змінами та доповненнями) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

За ч. 1 ст. 9 цього ж Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

3. Щодо обгрунтованості позовних вимог за первісним позовом в частині стягнення 260158,29 грн попередньої оплати.

ТОВ "Агролайт груп" здійснено оплату за товар, відповідно до наданих рахунків -фактур (а. с. 27 - 29 у т. 1) шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника на загальну суму 2345001,20 грн, що підтверджується такими платіжними дорученнями: №7823 від 05.12.2019 на суму 402000,00 грн, №7836 від 06.12.2019 на суму 268000,00 грн, №7838 від 06.12.2019 на суму 335000,00 грн, №7842 від 09.12.2019 на суму 335000,00 грн, №7851 від 10.12.2019 на суму 500000,00 грн, №7852 від 10.12.2019 на суму 505001,20 грн (а. с. 20 - 25 у т. 1).

У свою чергу ПП "ВВ Агро" здійснило поставку товару (кукурудзу) ТОВ "Агролайт груп" на загальну суму 2024842,91 грн, відповідно до видаткових накладних: №51 від 06.12.2019 на суму 366222,43 грн, №52 від 11.12.2019 на суму 242674,28 грн, №55 від 17.12.2019 на суму 130985,16 грн, №61 від 20.12.2019 на суму 390509,96 грн, №66 від 25.12.2019 на суму 137082,17 грн, №67 від 26.12.2019 на суму 499887,60 грн, №01 від 22.01.2020 на суму 257481,31 грн (а. с. 13 - 19 у т. 1).

У матеріалах справи є лист - вимога ТОВ "Агролайт груп" від 31.01.2020, вих. №0031/2020, адресований ПП "ВВ Агро", про повернення надлишково перерахованих коштів у сумі 320158,29 грн (а. с. 26 у т. 1).

ПП "ВВ Агро" частково повернуто позивачу 60000,00 грн, про що свідчать платіжні доручення №9 від 24.02.2020 та №12 від 06.03.2020 (а. с. 32, 33 у т. 1).

Авансом є грошова сума, яку перераховують згідно з договором наперед у рахунок майбутніх розрахунків за товари (роботи, послуги), які мають бути отримані (виконані, надані). Тобто, у разі невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося, аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила.

Станом на дату розгляду справи відповідач доказів повернення попередньої оплати позивачу не надав.

Суд відхиляє доводи ПП "ВВ Агро" щодо впливу установлення карантину на всій території України на часткове невиконання сторонами зобов`язань з огляду на таке.

Згідно із ст 617 Цивільного Кодексу України в разі порушення особою зобов`язання, вона звільняється від відповідальності за таке порушення, якщо доведе, що його причиною є випадок або непереборна сила.

Аналогічну норму містить і ч. 2 ст. 218 Господарського Кодексу.

Водночас, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За ч. 2 ст. 218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за, зокрема, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Таким чином ознаками форс-мажорних обставин є такі, що не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за даних умов здійснення господарської діяльності.

Господарський суд наголошує, що форс-мажор (в даному випадку - карантин) повинен бути у причинному зв`язку з негативними наслідками для підприємницької діяльності. Сторона, яка посилається на вищезгадані обставини, повинна довести, що саме запровадження карантинних заходів призвело до унеможливлення виконання конкретних зобов`язань за договором.

Матеріали справи таких доказів не містять, крім того, відповідачем не подано доказів ухиляння ТОВ Анролайт груп" від отримання товару, про що зазначено ним у відзиві на позовну заяву від 21.06.2022 (а. с. 53 - 90 у т. 1) та у заяві на виконання ухвали господарського суду від 08.11.2022 (а. с. 177, 178 у т. 2).

Зважаючи на викладені обставини, відповідач зобов`язаний сплатити (повернути) позивачу попередню оплату у сумі 260158,29 грн.

4. Щодо позовних вимог за первісним позовом в частині стягнення 17579,94 грн 3% річних та 73393,82 грн інфляційних втрат.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць , у якому мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

За своїми ознаками, індекс інфляції є збільшенням суми основного боргу у зв`язку з девальвацією грошової одиниці України.

Судом перевірено розрахунок інфляційних втрат, внаслідок чого встановлено, що розмір інфляційних втрат є більшим, ніж заявлено позивачем до стягнення.

Оскільки позивач не скористався правом на збільшення позовних вимог в частині донарахованих інфляційних втрат, до задоволення підлягають інфляційні втрати в сумі 73393,82 грн, тобто в межах заявлених ним позовних вимог.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та сплати неустойки за прострочення виконання зобов`язання.

За своїми ознаками 3% річних є платою за користування чужими коштами в період прострочення виконання відповідачем його договірного зобов`язання.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок 3 % річних за допомогою правового порталу України "Ліга Закон" - "Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій", судом встановлено його правильність.

Тому задоволенню підлягає 3 % річних у заявленій сумі 17579,94 грн.

5. Фактичні обставини та зміст правовідносин за зустрічним позовом.

28.04.2020 Святошинським управлінням поліції Головного управління Національної поліції м. Києва на підставі заяви ТОВ "Агролайт Груп" внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань зареєстровано провадження №0002089 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02.06.2022 (а. с. 100 у т.1).

Слідчим Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції м. Києва О. Васькевичем надіслано директору ПП "ВВ Агро" вимогу від 21.05.2020, вих. №3732/125/54/08-2020 про повідомлення відомостей з наданням завірених належним чином копій документів, відповідно до поставлених у вимозі питань, стосовно господарських правовідносин між ТОВ "Агролайт Груп" та ПП "ВВ Агро" (а. с. 98, 99 у т. 1).

Постановою про закриття кримінального провадження від 12.10.2021 слідчий Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції м. Києва В. Гаранда закрив кримінальне провадження №0002089 від 28.04.2020 (а. с. 101 у т. 1).

ПП "ВВ Агро" у зустрічній заяві зазначає, що дії ТОВ "Агролайт Груп" щодо розповсюдження неправдивих відомостей, заснованих на господарських відносинах між ПП "ВВ Агро" та ТОВ "Агролайт Груп", через звернення до слідчих органів поліції для ведення досудового слідства щодо шахрайства перебувають у прямому зв`язку щодо приниженню ділової репутації суб`єкта господарювання ПП "ВВ Агро", а також завдали йому моральної шкоди у розмірі 352000,00 грн.

Крім того, факт ведення кримінального слідства стосовно нього призвів до вчинення дій, спрямованих на зниження престижу та підрив довіри до діяльності ПП "ВВ Агро", у зв`язку з чим знизилася вартість його нематеріальних активів.

У відзиві на зустрічну позовну заяву від 13.07.2022 ТОВ "Агролайт Груп" зазначає, що ПП "ВВ Агро" не надано належного та допустимого доказу на підтвердження факту заподіяння йому моральної шкоди. Крім того, відповідач за зустрічним позовом заперечує наявність протиправної поведінки зі свого боку і, як наслідок, наявність підстав для відшкодування моральної школи (а. с. 120-123 у т. 1).

У відповіді на відзив від 03.08.2022 ПП "ВВ Агро" посилається на судову практику щодо захисту ділової репутації юридичної особи (а. с. 154 - 165 у т. 1).

28.10.2022 до суду від ПП "ВВ Агро" надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи від 26.10.2022, а саме: висновку експерта науково-теоретичного характеру щодо встановлення можливого розміру грошової компенсації за приниження ділової репутації, підрив довіри до діяльності (моральну (немайнову) шкоду) юридичній особі) №251-/22/1 від 25.10.2022, у якому експерт визначив орієнтовний розмір грошової компенсації за приниження ділової репутації, підрив довіри до діяльності ПП "ВВ Агро" за фактом повідомлення неправдивої інформації про заволодіння коштами з боку ТОВ "Агролайт Груп", що складає 360 мінімальних заробітних плат. Крім того, експерт зазначив обставини, які впливають на встановлення конкретного розміру компенсації, серед яких, зокрема, наявність документів, які підтверджують, що протиправна ситуація, яка склалася, призвела до виникнення тимчасових проблем у декількох основних сферах життєдіяльності ПП "ВВ Агро" (а. с. 52 - 165 у т. 2).

6. Щодо обгрунтованості позовної вимоги про стягнення 352000,00 грн моральної шкоди та норми права, які застосував суд під час розгляду зустрічного позову.

За змістом ч. 1, 3, 4 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

За п.4 ч.2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, серед іншого, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачені підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, а саме: моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

Отже, фактами, з якими закон пов`язує настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння моральної шкоди, є: наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, а також вини останнього в її заподіянні.

В підтвердження наявності підстав для стягнення моральної шкоди, ПП "ВВ Агро" надано до суду складений на його замовлення висновок експерта науково-теоретичного характеру щодо встановлення можливого розміру грошової компенсації за приниження ділової репутації, підрив довіри до діяльності (моральну (немайнову) шкоду) юридичній особі) №251-/22/1 від 25.10.2022 (а. с. 55 - 73 у т. 2), дослідивши який суд дійшов висновку, що на вирішення експерта ставились питання про визначення орієнтовного розміру грошової компенсації за приниження ділової репутації, підрив довіри до діяльності ПП "ВВ Агро" за фактом повідомлення неправдивої інформації про заволодіння коштами, а також визначення обставин, які впливали б на встановлення такого розміру компенсації.

Однак, даний доказ не містить висновків експерта про підтвердження наявності фактів, з якими закон пов`язує настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння моральної шкоди: наявність шкоди, протиправність діяння ТОВ "Агролайт Груп", наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням ТОВ "Агролайт Груп", а також вини останнього в її заподіянні.

Тому суд погоджується із доводами ТОВ "Агролайт Груп" щодо відсутності у його діях ознак протиправності з огляду на таке.

За змістом ч. 1 ст. 91 ЦК України право на спростування недостовірної інформації, передбачене ст. 277 ЦК України, належить не лише фізичним, але й юридичним особам у передбачених законом випадках, у тому числі, як спосіб судового захисту проти поширення інформації, яка порушує право на ділову репутацію юридичної особи.

Згідно із ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Тлумачення вказаних статей свідчить, що у випадку, коли особа звертається до органів державної влади, органів місцевого самоврядування із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, то вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного суду у складі Касаційного цивільного суду від 15.08.2018 у справі № 207/1161/17.

Таким чином суд вважає, що подання заяви ТОВ "Агролайт Груп" до правоохороних органів мало на меті, в першу чергу, відновити порушені права, що за своє суттю є реалізацією особою конституційного права, передбаченого ст. 40 Конституції України, а не поширенням недостовірної інформації щодо ПП "ВВ Агро".

Враховуючи викладене, зустрічна позовна вимога про стягнення 352000,00 грн моральної шкоди є безпідставною та недоведеною, а тому в її задоволенні слід відмовити.

7. Висновок Господарського суду Житомирської області за результатами розгляду позовної заяви та зустрічної позовної заяви.

7.1. Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивачем за первісним позовом доведено суду обґрунтованість заявлених позовних вимог належними та допустимими доказами у справі.

Відповідачем за первісним позовом не надано суду доказів сплати нарахувань, здійснених позивачем.

Враховуючи викладене, позовні вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню на суму 351132,05 грн, з яких 260158,29 грн попередньої оплати, 17579,94 грн 3 % річних та 73393,82 грн інфляційних втрат.

7.2. Позовні вимоги за зустрічним позовом задоволенню не підлягають на підставі фактичних обставин, встановлених господарським судом.

8. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

8.1 Зважаючи на задоволення первісного позову та ст. 129 ГПК України, суд прийшов до висновку покласти витрати по сплаті судового збору на відповідача за первісним позовом.

8.2. Щодо зустрічного позову, зважаючи на відмову у його задоволені, судовий збір покладається на позивача за зустрічним позовом.

Керуючись ст. 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні зустрічного позову відмовити.

2. Первісний позов задовольнити.

3. Стягнути з Приватного підприємства "ВВ Агро" (12132, Житомирська область, Житомирський район, село Поромівка, вул. Зарічна, буд. 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агролайт груп" (03150, м. Київ, вул. Предславинська, буд. 34-Б, кімната 214, ):

- 260158,29 грн попередньої оплати;

- 17579,94 грн 3 % річних;

- 73393,82 грн інфляційних втрат;

- 5266,98 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 11.11.22

Суддя Лозинська І.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу на електронну адресу: , ІНФОРМАЦІЯ_1

3 - відповідачу на електронну адресу: