РІШЕННЯ

Іменем України

31 жовтня 2022 року м. Чернігівсправа № 927/703/22

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Шморгуна В. В., розглянувши матеріали справи у порядку спрощеного позовного провадження

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут",

, юридична адреса: вул. Любецька, 68, м. Чернігів, 14021

поштова адреса для листування: пр-т Миру, 53, ІІІ поверх, м. Чернігів, 14005

до відповідача: Любецького психоневрологічного інтернату,

, вул. Квітнева, 1, с. Пересаж, Ріпкинський район, Чернігівська область, 15040

Предмет спору: про стягнення 85 725,01 грн

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

не викликались

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" звернулось до суду з позовом до Любецького психоневрологічного інтернату, у якому позивач просить суд стягнути з відповідача 85 725,01 грн заборгованості, з яких 65 181,60 грн боргу, 6782,46 грн пені, 1414,35 грн 3% річних, 12 346,60 грн втрат від інфляції.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 12.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Також ухвалою від 12.09.2022 встановлено сторонам строки для подання заяв по суті, а саме:

- відповідачу - п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали для подання до суду та позивачу відзиву на позов з доданими до нього документами;

- позивачу - п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання до суду та відповідачу відповіді на відзив з доданими до неї документами;

- відповідачу - п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання до суду та позивачу заперечень з доданими до них документами.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 479 ухвалу суду від 12.09.2022 відповідач отримав 16.09.2022.

Отже, останнім днем строку для подання відповідачем відзиву є 03.10.2022.

21.09.2022 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву з доданими до нього документами.

Ухвалою суду від 22.09.2022 відзив на позовну заяву № 176 від 20.09.2022 Любецького психоневрологічного інтернату з доданими до нього доказами до розгляду судом не прийнято.

В ухвалі суду відповідачу було повідомлено, що він не позбавлений права повторно подати відзив на позовну заяву після усунення вказаних недоліків, проте лише у встановлений ухвалою суду від 12.09.2022 строк.

У зв`язку з відсутністю фінансування на оплату поштових послуг процесуальний документ засобами поштового зв`язку відповідачу у справі не направлявся.

Копія вказаної вище ухвали суду була направлена 22.09.2022 на електронну адресу відповідача - , зазначену у відзиві на позов.

Згідно ч. 6-8 ст. 120 ГПК України суд викликає або повідомляє експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи.

Положення частини сьомої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду.

Таким чином, ухвала суду вважається належним чином отриманою відповідачем шляхом направлення її на його електронну адресу - .

Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.07.2022 по справі № 761/14537/15-ц.

Відповідачем в установлений строк належним чином відзиву на позов суду не надано.

Частиною 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи учасників справи.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів № 41АВ147-568-21 від 29.10.2021 в частині своєчасної оплати за поставлений у листопаді 2021 року природний газ, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 65 181,60 грн, на яку позивачем нараховано 6782,46 грн пені, 1414,35 грн - 3% річних та 12 346,60 грн інфляційних втрат.

Іншого, ніж не прийнятий судом до розгляду, відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень у встановлений строк до суду не надходило.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Оскільки відповідач не подав належним чином відзив у встановлений судом строк, справа вирішується за наявними у ній матеріалами.

Обставини, які є предметом доказування у справі. Докази, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

29.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" (далі - Постачальник) та Любецьким психоневрологічним інтернатом (далі - Споживач) було укладено договір про закупівлю природного газу № 41АВ147-568-21 з додатками до нього (далі - Договір) (а.с. 10-17).

Відповідно до п. 1.1. Договору Постачальник зобов`язується передати у власність споживачу у 2021 році природний газ, код за ЕЗС ДК 021:20-6 Газове паливо (природний газ) (далі - газ), а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором.

Згідно з п. 1.2, 1.3 Договору річний плановий обсяг постачання газу-до 60 000,00 куб. м.

Планові обсяги постачання газу по місяцях визначено в Додатку 1, що є невід`ємною частиною цього Договору.

Пунктом 2.2.5. Договору передбачено, що обсяг переданого (спожитого) газу за розрахунковий період (пункт 4.1. Договору), що підлягає оплаті Споживачем, визначається на межі балансової належності між оператором ГРМ та Споживачем на підставі даних комерційних вузлів обліку (лічильників газу), визначених в заяві-приєднанні до договору розподілу природного газу, укладеного між оператором ГРМ та Споживачем, а також з урахуванням процедур, передбачених Кодексом ГРМ.

У відповідності до п. 2.2.7. Договору визначення (звіряння) фактичного обсягу поставленого (спожитого) природного газу між Сторонами здійснюється в наступному порядку:

2.2.8. За підсумками розрахункового періоду Споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати Постачальнику копію відповідного акту про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між оператором ГРМ та Споживачем, відповідно до вимог Кодексу ГРМ.

2.2.9. На підставі отриманих від споживача даних та/або даних оператора ГТС постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає споживачу два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником Постачальника.

2.2.10. Споживач протягом двох днів з дати одержання акту приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акта приймання-передачі природного газу.

2.2.11. У випадку відмови від підписання акта приймання-передачі природного газу розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом вартість поставленого природного газу встановлюється відповідно

Згідно з п. 3.1 Договору розрахунки за поставлений споживачеві газ здійснюються за цінами, що встановлюються між постачальником та споживачем за результатами проведеної процедури закупівлі. Підписуючи цей договір, споживач підтверджує, що ознайомлений з тим, що протягом дії договору ціна на газ може змінюватись, про що сторони укладатимуть додаткові угоди до даного договору у відповідності до вимог Закону України «Про публічні закупівлі».

За умовами п. 3.2. Договору ціна одного кубічного метру (куб. м) природного газу включає компенсацію вартості послуги доступу до потужності, а також ПДВ 20%. Загальна ціна одного кубічного метру природного газу складає 45,00 грн, в т.ч. ПДВ 20%.

Загальна сума договору складає 2 700 000,00 грн, в т.ч. ПДВ 20 % (п. 3.3 Договору).

Згідно з п. 4.1. Договору розрахунковий період за Договором становить один календарний місяць.

Пунктом 4.2 Договору визначено, що оплата газу за договором здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті України - гривні в наступному порядку:

- оплата в розмірі 100% (сто відсотків) за фактично переданий Постачальником газ здійснюється Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним місяцем.

Датою оплати (здійснення розрахунку) є дата зарахування коштів на банківський рахунок постачальника (п. 4.1. Договору).

Згідно п. 5.3.7 Договору споживач має право на зміну постачальника у порядку передбаченому Договором та нормативно-правовими актами з цього питання.

Пунктами 6.1., 6.2.1. Договору сторони визначили, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за Договором сторони несуть відповідальність згідно з Договором і чинним законодавством України.

У разі порушення Споживачем строків оплати, передбачених розділом IV Договору, Споживач сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до п. 8.1 Договору зміна постачальника може бути здійснена лише за сукупності наступних умов: споживачем попередньо укладено договір постачання газу з новим постачальником; сторони попередньо призупинили дію цього договору в частині постачання газу або розірвали цей договір; відсутність у споживача простроченої заборгованості за цим договором; повідомлення споживачем постачальника про таку зміну за 21 календарний день.

Згідно із п. 8.2 Договору фактичне постачання природного газу новим постачальником може починатись виключно з газової доби, з якої споживач включений до Реєстру споживачів нового постачальника в інформаційній платформі оператора ГТС у порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи.

Відповідно до п. 11.1 Договору цей Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) і діє в частині постачання газу з газової доби, з якої споживач включений до Реєстру споживачів TОB "ЧЕРНІГІВГАЗ ЗБУТ" в інформаційній платформі оператора ГТС, а саме з 13.10.2021 до 31.12.2021, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Згідно п. 11.5, 11.6 Договору будь-які зміни та доповнення до цього Договору вважаються дійсними, якщо вони здійснені в письмовій формі та підписані уповноваженими на це представниками сторін шляхом укладання додаткової угоди. Будь-які зміни, доповнення та додатки до цього Договору, внесені належним чином, є його невід`ємними частинами.

Згідно з плановими обсягами постачання газу по місяцях (Додаток 1 до Договору), плановий обсяг постачання Споживачу природного газу у січні - вересні - 0, жовтень - 10180, листопад - 23000, грудень 26820 (а.с. 16).

Перелік точок комерційного обліку споживача визначено у Додатку № 2 до Договору: Любецький психоневрологічний інтернат, вул. Квітнева, 1, с. Пересаж, Ріпкинський район, Чернігівська область, ЕІС-код - 56XS0000359PE005.

У подальшому між сторонами були укладені додаткові угоди до Договору: додаткова угода № 1 від 29.10.2021, додаткова угода № 2 від 10.11.2021, додаткова угода № 3 від 10.11.2021, якими вносились зміни до Договору (а.с. 19, 21, 23).

Згідно додаткової угоди № 1 до Договору від 29.10.2019 (а.с. 19) сторонами викладено п. 1.2 Договору в наступній редакції: « 1.2. Річний плановий обсяг постачання газу - 17 000 куб. м». Також викладено п. 3.3 Договору в наступній редакції: « 3.3. Загальна сума договору зменшується на 1 935 000,00 грн та становить 765 000,00 грн, в т.ч. ПДВ - 20%».

Ця угода набирає чинності з моменту підписання її сторонами.

Викладено Додаток № 1 до договору в наступній редакції: «Планові обсяги постачання газу по місяцях: січень - вересень - 0, жовтень - 10180, листопад - 6820, грудень - 0» (а.с. 20).

Згідно додаткової угоди № 2 до Договору від 10.11.2021 (а.с. 21) сторонами викладено п. 1.2 Договору в наступній редакції: « 1.2. Річний плановий обсяг постачання газу - 14 520,654 куб. м». Також викладено п. 3.3 Договору в наступній редакції: « 3.3. Загальна сума договору зменшується на 111 570,57 грн та становить 653 429,43 грн, в т.ч. ПДВ - 20%».

Ця угода набирає чинності з моменту підписання її сторонами.

Викладено Додаток № 1 до договору в наступній редакції: «Планові обсяги постачання газу по місяцях: січень - вересень - 0, жовтень - 9170,654, листопад - 5350,000, грудень - 0» (а.с. 22).

Додатковою угодою № 3 до Договору від 10.11.2021 (а.с. 23) сторони відповідно до п. 5.3.7 Договору при зміні постачальника дійшли згоди на підставі п. 11.5 Договору про закупівлю природного газу № 41АВ147-568-21 від 29.10.21 розірвати договір за взаємною згодою сторін, укладений між постачальником та споживачем.

Пунктом 2 даної Угоди визначено, що з моменту набрання чинності цією Угодою зобов`язання сторін, що виникли з Договору припиняються і сторони не вважають себе пов`язаними будь-якими правами та обов`язками, що виникли із Договору, а в частині розрахунків до повного виконання.

Згідно із п. 3 Додаткової угоди № 3 до Договору обов`язки сторін, виконання яких сторонами розпочалося до моменту набрання чинності цією Угодою, повинні бути виконані сторонами в наступному порядку та на таких умовах: постачальник здійснює постачання природного газу до 11 листопада 2021 року включно. Споживач здійснює повний розрахунок за поставлений у жовтні-листопаді 2021 року природний газ відповідно акту приймання-передачі природного газу та рахунку.

Відповідно до п. 4 Додаткової угоди № 3 до Договору розірвання договору не звільняє споживача від обов`язку здійснити повний розрахунок із постачальником за фактично поставлений природний газ у порядку, строки та на умовах визначених, договором.

Ця угода набуває чинності з моменту підписання її сторонами.

Позивачем складено акт приймання-передачі природного газу №ЧРЗ81010477 від 30.11.2021 про передачу у листопаді 2021 року постачальником споживачу природного газу обсягом 6798,48 м3 на загальну суму 305 931,60 грн (а.с. 24).

Даний акт відповідачем не підписано, мотивованої відмови від підписання акту в письмовій формі не надано.

Згідно даних з інформаційної платформи оператора ГТС за ЕІС-кодом споживача 56XS0000359P005 за період з 01.11.2021 по 13.11.2021 фактично спожито природного газу 6798,48 м3, постачальник природного газу ТОВ «Чернігівгаз Збут» (а.с. 25).

Відповідно до умов п. 4.1 Договору відповідач за поставлений природний газ у листопаді 2021 року повинен був розрахуватись з позивачем до 10.12.2021.

Відповідач частково здійснив 25.11.2021 оплату поставленого в листопаді 2021 року природного газу на загальну суму 240 750,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1182 від 25.11.2021 (а.с. 26).

27.05.2022 позивачем було направлено відповідачу супровідним листом акт звіряння розрахунків за період листопад 2021 року - травень 2022 року, акт приймання передачі № ЧР381010477 від 30.11.2021 та отримані останнім 03.06.2022. В якості доказів направлення додано копію фіскального чеку від 27.05.2022, копію опису вкладення цінний лист № 331 та копію рекомендованого повідомлення про вручення № 331.

Залишок заборгованості становить 65 181,60 грн.

Доказів сплати коштів у розмірі 65 181,60 грн відповідач суду не надав.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач посилався на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо своєчасної оплати спожитого природного газу в сумі 65 181,60 грн, а тому позивачем нараховано та заявлено до стягнення 6782,46 грн пені, 1414,35 грн 3 % річних та 12 346,60 грн інфляційних втрат.

Оцінка суду.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За приписами ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться у ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Щодо заявленої до стягнення суми основної заборгованості.

З метою уніфікації та однозначної ідентифікації суб`єктів ринку природного газу та точок комерційного обліку, розміщених на об`єктах газової інфраструктури, та для забезпечення спрощення процедур зміни постачальників природного газу та електронного обміну даними між суб`єктами ринку природного газу, на національному рівні використовується система кодування, рекомендована Європейською мережею операторів газотранспортних систем (ENTSOG). Для кодування використовується ЕІС-код (пункт 1 глави 2 розділу IV Кодексу Кодексу газотранспортної системи - далі Кодекс ГТС).

Пунктом 5 Розділу 1 Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2496 (далі - Правила) визначено, що ЕІС-код (Energy Identification Code) - персональний код ідентифікації споживача як суб`єкта ринку природного газу або його точки комерційного обліку (за необхідності), присвоєний в установленому порядку Оператором ГРМ (по споживачах, які підключені до газорозподільної системи) або Оператором ГТС (по споживачах, які підключені до газотранспортної системи).

Для забезпечення електронної взаємодії та документообігу між суб`єктами ринку природного газу, у тому числі для організації замовлення та супроводження послуг транспортування природного газу в умовах добового балансування газотранспортної системи, а також між суб`єктами ринку природного газу та операторами торгових платформ оператор газотранспортної системи зобов`язаний створити та підтримувати функціонування інформаційної платформи (п. 1 глави 3 Розділу IV Кодексу ГТС).

Згідно пункту 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС - інформаційна платформа - електронна платформа у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог цього Кодексу.

Пунктом 2 глави 4 розділу IV Кодексу ГТС визначено, що інформація про споживачів в інформаційній платформі має містити щонайменше зокрема: ЕІС-код споживача та за наявності ЕІС-коди його точок обліку; дані закріплених за споживачем діючих постачальників та визначені ними періоди постачання; дані щодо зміни постачальників із початку функціонування інформаційної платформи; інформацію про прогнози споживання природного газу на кожну газову добу (D) для споживачів, по яких відбір/споживання не вимірюється щодобово; інформацію про попередні обсяги споживання кожної газової доби (D); інформацію про фактичне добове споживання; інформацію про фактичне споживання кожного газового місяця (М).

Відповідно до абзацу 3 розділу І Правил постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил, та після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді в порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи. Постачальник не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника у розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем.

Відповідно до абзацу 2, 3 п. 12 Розділу ІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2496 на підставі отриманих від споживача даних та/або даних Оператора ГТС постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає споживачу два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником постачальника.

Взаємовідносини між постачальником і Оператором ГТС щодо обміну інформацією про фактичні обсяги споживання природного газу споживачем регулюються Кодексом газотранспортної системи та окремим договором транспортування природного газу, укладеним між постачальником та Оператором ГТС.

Згідно п. 1 глави 1 розділу ХІІ Кодексу ГТС оператор газотранспортної системи на підставі інформації про виміряний за газову добу обсяг природного газу та всі його подачі та відбори, яка надається оператором газорозподільної системи, суміжним газовидобувним підприємством, газовидобувним підприємством, підключеним безпосередньо до газорозподільної системи, оператором газосховищ, оператором установки LNG та прямим споживачем, надає кожному замовнику послуг транспортування природного газу інформацію про його подачі та відбори в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи за відповідну газову добу (D) в порядку, встановленому цим розділом. Інформація про відбори в точках виходу до газорозподільних систем надається в розрізі споживачів замовника послуг транспортування.

Отже, належним доказом обсягу фактично спожитого відповідачем природного газу є дані з інформаційної платформи оператора ГТС.

Обсяг природного газу, використаний споживачем з ЕІС-кодом 56XS0000359P005 у період з 01.11.2021 по 13.11.2021, підтверджується даними з інформаційної платформи оператора ГТС про обсяги споживання відповідачем природного газу у листопаді 2021 року та становить 6798,48 м3.

Вказані докази підтверджують факт споживання відповідачем природного газу у період з 01.11.2021 по 13.11.2021 у обсязі 6798,48 м3, який було поставлено позивачем.

Позивачем складено акт приймання-передачі природного газу № ЧРЗ81010477 від 30.11.2021 про передачу відповідачу у листопаді 2021 року природного газу обсягом 6798,48 м3 на загальну суму 305 931,60 грн.

Однак відповідачем вказаний акт не підписано, мотивованої відмови від підписання не надано.

Як встановив суд, сторонами з 10.11.2021 розірвано договір за взаємною згодою сторін шляхом підписання Додаткової угоди № 3 до Договору від 10.11.2021 в зв`язку зі зміною постачальника.

Пунктом 3 Додаткової угоди № 3 сторони визначили, що постачальник здійснює постачання природного газу до 11 листопада 2021 року включно, а споживач здійснює повний розрахунок за поставлений у жовтні-листопаді 2021 року природний газ відповідно акту приймання-передачі природного газу.

Відповідно до п. 8.1 Договору зміна постачальника може бути здійснена лише за сукупності наступних умов: споживачем попередньо укладено договір постачання газу з новим постачальником; сторони попередньо призупинили дію цього договору в частині постачання газу або розірвали цей договір; відсутність у споживача простроченої заборгованості за цим договором; повідомлення споживачем постачальника про таку зміну за 21 календарний день.

Згідно із п. 8.2 Договору фактичне постачання природного газу новим постачальником може починатись виключно з газової доби, з якої споживач включений до Реєстру споживачів нового постачальника в інформаційній платформі оператора ГТС у порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи.

Згідно пункту 2, 4, 5 Розділу IV Правил зміні постачальника має передувати укладення договору постачання природного газу з новим постачальником та розірвання договору постачання природного газу з діючим постачальником або його призупинення в частині постачання природного газу в певному розрахунковому періоді. Для зміни постачальника у споживача має бути відсутня прострочена заборгованість за поставлений природний газ перед діючим постачальником, що підтверджується письмовою довідкою діючого постачальника або складеним з ним актом звірки взаєморозрахунків, або наявний письмовий дозвіл діючого постачальника на перехід споживача до нового постачальника.

Кожен споживач, який має намір змінити постачальника, повинен виконати свої зобов`язання по розрахунках за природний газ перед діючим постачальником (або укласти з ним графік реструктуризації заборгованості за природний газ, якого має дотримуватись) та підписати з ним угоду про розірвання договору постачання природного газу або його призупинення в частині постачання природного газу з дати, з якої постачання природного газу буде здійснювати новий постачальник, відповідно до пункту 5 цього розділу.

Повідомлення споживачем діючого постачальника про намір змінити постачальника є пропозицією про розірвання договору постачання природного газу або його призупинення в частині постачання природного газу у певному розрахунковому періоді і повинно містити дату розірвання (призупинення) чинного договору постачання природного газу, яка визначається останнім календарним днем перед датою, з якої договір постачання природного газу з новим постачальником набере чинності. З метою забезпечення безперебійного постачання природного газу діючий постачальник поставляє природний газ споживачу до останнього дня терміну дії існуючого договору постачання природного газу відповідно до умов та положень, узгоджених у ньому, а договір постачання природного газу, укладений з новим постачальником, набирає чинності наступного дня після розірвання (призупинення) договору з діючим постачальником, але за умови, що споживач надав письмову довідку діючого постачальника або складений з ним акт звірки взаєморозрахунків про відсутність простроченої заборгованості споживача за поставлений газ перед діючим постачальником, або письмовий дозвіл діючого постачальника на перехід споживача до нового постачальника.

Будь-яких доказів щодо укладення відповідачем договору постачання газу з новим постачальником, фактичного постачання природного газу новим постачальником з 12.11.2021 та визначення газової доби, з якої споживач невключений до Реєстру споживачів нового постачальника, суду не надано.

Враховуючи умови Правил та п. 8.1, 8.2 Договору розірвання договору постачання газу є лише однією з умов, які повинні бути виконані сторонами в сукупності при зміні споживачем постачальника.

Оскільки з метою забезпечення безперебійного постачання природного газу діючий постачальник має поставляти природний газ споживачу до укладення договору постачання з новим постачальником та включення до Реєстру споживачів нового постачальника в інформаційній платформі оператора ГТС, то в такому випадку виникає необхідність постачання газу діючим постачальником навіть після розірвання договору.

Разом з тим, нормативним актом та договором передбачено обов`язкове постачання природного газу споживачу діючим постачальником до виконання цих умов, а відтак до взаємовідносин сторін мають застосовуватись умови спірного договору як щодо проведення розрахунків за поставлений природний газ, так і щодо господарсько-правової відповідальності за неналежне виконання зобов`язань за договором, навіть після обумовленої Додатковою угодою №3 дати розірвання договору.

Отже, позивачем здійснено постачання газу за період з 12.11.2021 по 13.11.2021 на підставі Договору про закупівлю природного газу № 41АВ147-568-21 від 29.10.2021, який фактично продовжив свою дію.

Враховуючи викладене, обсяг спожитого відповідачем природного газу на підставі Договору про закупівлю природного газу № 41АВ147-568-21 від 29.10.2021 за період з 01.11.2021 по 13.11.2021, становить 6798,48 м3.

Пунктом 4 Додаткової угоди № 3 до Договору сторони визначили, що розірвання договору не звільняє споживача від обов`язку здійснити повний розрахунок із постачальником за фактично поставлений природний газ у порядку, строки та на умовах визначених, договором.

Суд також звертає увагу, що саме відповідач допустив бездіяльність щодо належного виконання вимог законодавства та договору в частині дотримання усіх процедур переходу до придбання природного газу від нового постачальника з дати розірвання спірного договору.

Отже, відповідач повинен провести розрахунок з позивачем за фактично поставлений природний газ за період з 01.11.2021 по 13.11.2021.

Відповідно до умов п. 4.1 Договору відповідач за поставлений природний газ у листопаді 2021 року повинен був розрахуватись з позивачем до 10.12.2021.

Відповідач частково здійснив 25.11.2021 оплату поставленого в листопаді 2021 року природного газу на загальну суму 240 750,00 грн.

Прострочення виконання відповідачем зобов`язань по оплаті починається з 11.12.2021.

Відповідач залишок заборгованості по оплаті поставленого в листопаді 2021 року природного газу в сумі 65 181,60 грн не здійснив.

Оскільки відповідач у порушення ст. 525, 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України взятих на себе зобов`язань не виконав та не сплатив кошти за поставлений природний газ у визначений у Договорі строк, суд доходить висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений природний газ у розмірі 65 181,60 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо заявлених до стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Враховуючи порушення відповідачем строків оплати вартості природного газу, поставленого за Договором у листопаді 2021 року, позивач нарахував та заявив до стягнення 6782,46 грн пені, 1414,35 грн 3 % річних та 12 346,60 грн інфляційних втрат.

Частина 1 ст. 216 Господарського кодексу України передбачає, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі ст. 624 Цивільного кодексу України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Зі ст. 230 Господарського кодексу України випливає, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з п. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

За порушення Споживачем строків оплати сторони у п. 6.2.1. Договору передбачили господарсько-правову відповідальність у вигляді сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

За змістом ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Суд, здійснивши перевірку розрахунку пені та 3 %, дійшов висновку про правомірне їх нарахування.

Суд, здійснивши перевірку розрахунку інфляційних втрат, дійшов висновку про неправомірне їх нарахування.

Позивачем при розрахунку інфляційних втрат невірно визначено сукупний індекс інфляції в розмірі 118,94 % за період з січня по липень 2022 року, який за вказаний період становить лише 1,18232450.

За перерахунком суду, розмір інфляційних втрат складає 11 884,20 грн, а отже є меншим, ніж нараховано та заявлено до стягнення позивачем, відтак позовні вимоги у частині стягнення інфляційних втрат підлягають частковому задоволенню у зазначеному судом розмірі.

Висновки суду.

Доказами у справі, відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків (ч. 2 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Інші докази та пояснення учасників справи судом до уваги не приймаються, оскільки не спростовують вищевикладені висновки суду.

За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", "Серявін та інші проти України" обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Судом було вжито усіх заходів для забезпечення реалізації сторонами своїх процесуальних прав та з`ясовано усі питання, винесені на його розгляд.

За наведених у їх сукупності обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Щодо судових витрат.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача в частині задоволених позовних вимог, становить 2467,62 грн.

Керуючись ст. 14, 46, 73-80, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Любецького психоневрологічного інтернату (, вул. Квітнева, 1, с. Пересаж, Ріпкинський район, Чернігівська область, 15040) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" (, юридична адреса: вул. Любецька, 68, м. Чернігів, 14021) 65 181,60 грн заборгованості за поставлений природний газ, 6782,46 грн пені, 1414,35 грн - 3% річних, 11 884,20 грн інфляційних втрат та 2467,62 грн витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В. В. Шморгун