ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2022м. ДніпроСправа № 904/1004/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Стойчан В.В.

та представників:

від позивача: Горбунова А.О.;

від відповідача: Тищенко Т.А.;

від третьої особи: Казанцев С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро-Агро ЮС" (м. Дніпро)

до Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" (м. Дніпро)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 (м. Дніпро)

про визнання укладеним договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії (з урахуванням заяви про зміну предмета позову від 14.07.2022)я

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпро-Агро ЮС" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій, на момент звернення з нею до суду, просило суд визнати укладеними між позивачем та Акціонерним товариством "ДТЕК Дніпровські електромережі" (далі - відповідач):

1) договір про постачання електричної енергії на основі типового договору про постачання електричної енергії;

2) договір про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії.

Також позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь судовий збір у розмірі 3 721 грн. 50 коп. та витрати на професійну правничу допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним:

- 05.01.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпро-Агро ЮС" (споживач) та Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Дніпрообленерго", правонаступником якого є Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" (постачальник), був укладений договір про постачання електричної енергії № 00150-00;

- пунктом 9.8. договору про постачання електричної енергії № 00150-00 від 05.01.2018 визначено, що вказаний договір набирає чинності з 19.01.2018 та укладається на строк до 17.10.2019;

- листом № 5235/1001 від 04.02.2022 АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" повідомило позивача про необхідність надання йому доказів того, що нежитлове приміщення по вулиці Старий Шлях, будинок 227А у місті Дніпро, перебуває на законних підставах у його користуванні. У разі ненадання зазначених доказів до 01.03.2022 АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" буде вимушене припинити дію договору розподілу та провести відключення об`єкта від електропостачання без додаткового попередження;

- позивачем було надано АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" витребувані документи, а саме: копію договору оренди нежитлового приміщення № 17/2017 від 17.11.2017 та копію договору оренди нежитлового приміщення № 17/10/20 від 17.10.2020;

- листом № 1706/1001 від 17.02.2022 АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" повідомив позивачу про необхідність надання письмових доказів належного оформлення прав користування часткою спільного майна (об`єкта), розподілу ВДП по частках майна та організації ВКО для часток майна. У разі ненадання зазначених доказів до 28.02.2022, АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" буде вимушене припинити дію договору розподілу та провести відключення об`єкта від електроживлення;

- не досягнувши згоди щодо укладення договору про постачання електричної енергії, позивач звернувся до суду із позовом про визнання укладеними договору про постачання електричної енергії на основі типового договору про постачання електричної енергії та договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії.

Разом з позовною заявою позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову (вх. суду № 12245/22 від 28.04.2022), в якій заявник просив суд заборонити Акціонерному товариству "ДТЕК Дніпровські електромережі" вчиняти будь-які дії щодо відключення об`єкта, що розташований по вулиці Старий шлях, будинок 227А у місті Дніпро, від електроживлення.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач посилався на таке:

- господарська діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро-Агро ЮС", яка пов`язана із і виробництвом продуктів борошномельної-круп`яної промисловості, за своєю специфікою має дуже важливе значення, тим паче в умовах введення воєнного стану на території України, оскільки держава на теперішній час всіляко підтримує та сприяє безперебійній роботі підприємств середнього та малого бізнесу, гарантуючи постачання енергоносіїв. Таким чином, проведення відключення об`єкта від електроживлення зупинить господарську діяльність підприємства;

- оскільки заявник звертається до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" про визнання укладеними договору про постачання електричної енергії на основі типового договору про постачання електричної енергії та договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, ТОВ "Дніпро-Агро ЮС" вважає за необхідне забезпечити позов шляхом заборони АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" вчиняти дії щодо відключення об`єкта, що розташований по вулиці Старий шлях, будинок 227А у місті Дніпро, від електроживлення.

Ухвалою суду від 02.05.2022 у задоволенні заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову відмовлено.

Позовну заяву було подано без додержання вимог, встановлених статтею 164 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.05.2022 позовну заяву було залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків протягом 7-ми днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви (вх. суду № 13484/22 від 11.05.2022).

Від позивача надійшла заява про забезпечення позову (вх. суду № 13485/22 від 11.05.2022), в якій заявник просить суд заборонити Акціонерному товариству "ДТЕК Дніпровські електромережі" вчиняти будь-які дії щодо відключення об`єкта, що розташований по вулиці Старий шлях, будинок 227А у місті Дніпро, від електроживлення.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник посилався на таке:

- листами № 5235/1001 від 04.02.2022 та №7406/1001 від 17.02.2022 АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" повідомило заявника, зокрема, про те, що у разі не надання позивачем певних документів, воно буде вимушене провести відключення об`єкта, розташованого по вулиці Старий шлях, будинок 227А у місті Дніпро, від електропостачання без додаткового попередження, починаючи з 01.03.2022. Отже, на думку заявника, наявні достатні підстави вважати, що у випадку невжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти дії щодо відключення електропостачання, виконання рішення, постановленого за позовом позивача, буде ускладнено;

- оскільки заявник звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" про визнання укладеними договору про постачання електричної енергії на основі типового договору про постачання електричної енергії та договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, ТОВ "Дніпро-Агро ЮС" вважає за необхідне забезпечити позов, шляхом заборони АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" вчиняти дії щодо відключення об`єкта, що розташований по вулиці Старий шлях, будинок 227А у місті Дніпро, від електроживлення;

- господарська діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро-Агро ЮС" пов`язана із виробництвом продуктів борошномельної-круп`яної промисловості, за своєю специфікою має дуже важливе значення, тим більше в умовах введення воєнного стану на території України, оскільки держава на теперішній час всіляко підтримує та сприяє безперебійній роботі підприємств середнього та малого бізнесу, гарантуючи постачання енергоносіїв. Таким чином, проведення відключення об`єкта від електроживлення зупинить господарську діяльність підприємства;

- забезпечення позову направлене на охорону матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача та носить тимчасовий характер;

- заходи зустрічного забезпечення позову у вказаній справі не підлягають застосуванню, оскільки підстави, передбачені частиною 3 статті 141 Господарського процесуального кодексу України відносно позивача відсутні.

Ухвалою суду від 13.05.2022 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро-Агро ЮС" про забезпечення позову було задоволено; заборонено Акціонерному товариству "ДТЕК Дніпровські електромережі" вчиняти будь-які дії щодо відключення об`єкта, що розташований по вулиці Старий шлях, будинок 227А у місті Дніпро, від електроживлення.

В подальшому постановою Центрального апеляційного господарського суду від 04.07.2022 ухвалу суду від 13.05.2022 було залишено без змін.

Ухвалою суду від 16.05.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 15.06.2022.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. суду № 15332/22 від 26.05.2022), в якому він просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на таке:

- позивач ототожнює поняття "постачання електричної енергії" та "надання послуг з розподілу електричної енергії", а також, покладає обидві функції і з постачання, і з розподілу електричної енергії на оператора системи розподілу - АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі", однак, відповідач не може погодитися з вказаними твердженнями;

- ТОВ "Дніпровські енергетичні послуги" у відповідності до закону та Правил ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018, постачає електричну енергію споживачам та виконує функції постачальника універсальних послуг на території Дніпропетровської області, а АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" надає послуги з розподілу електричної енергії та виконує функції оператора системи розподілу на території Дніпропетровської області;

- вимога позивача про визнання укладеним між позивачем та відповідачем договору про постачання електричної енергії на основі типового договору про постачання електричної енергії не відповідає чинному законодавству, оскільки, відповідач не є постачальником універсальних послуг з постачання електричної енергії, а на нього покладено функцію оператора системи розподілу;

- факт укладання між позивачем та відповідачем публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії останнім і так не оспорюється, оскільки, такий договір був укладений шляхом споживання позивачем електричної енергії і після 01.01.2019, та оплати ним відповідних рахунків;

- між власниками нежитлового нерухомого об`єкта, розташованого по вулиці Старий шлях, 227, у м. Дніпро, відсутня згода щодо використання цього об`єкта оренди орендарем, яким є позивач;

- договір оренди, на підставі якого позивач використовує цей об`єкт, оспорюється власниками у судовому порядку. Зважаючи на вказане, відповідачем листами вих. № 5235/1001 від 04.02.2022, № 7406/1001 від 17.02.2022 у позивача була витребувана інформація та документи, які стосувались договору оренди;

- жодних дій, спрямованих на розірвання чи припинення чинного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, передбачених чинним законодавством, відповідач не здійснював;

- відповідач не направляв позивачеві попередження про відключення електроенергії у порядку, передбаченому Кодексом систем розподілу, затвердженим Постановою НКРЕКП № 310 від 14.03.2019;

- направлені на адресу позивача листи не є ні повідомленням про розірвання чи припинення договору споживача про надання послуг з розподілу електроенергії, ні попередженнями про відключення електроенергії, зважаючи на положення чинного законодавства, яким встановлений певний порядок дій при розірванні (припиненні) договору, а також, при відключенні від електропостачання об`єктів споживачів;

- відповідач наголошує на тому, що порядок повідомлення споживача оператором системи розподілу про припинення/обмеження розподілу електроенергії визначений пунктом 11.5.8. Кодексу системи розподілу;

- АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" не направляло на адресу ТОВ "Дніпро-Агро ЮС" повідомлення про припинення/обмеження розподілу електроенергії у порядку, визначеному пунктом 11.5.8. Кодексу систем розподілу;

- договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, укладений між позивачем та відповідачем є діючим, відповідачем не здійснювалися заходи, спрямовані на припинення електропостачання об`єкта позивача;

- не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону;

- договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, укладений між позивачем та відповідачем, діє з 01.01.2019, відповідач надав послуги з розподілу електричної енергії, яку постачало ТОВ "Дніпровські енергетичні послуги", позивач оплачував їх вартість, отже договір виконувався сторонами протягом 2019-2021 років та початку 2022 року, тому вважати його неукладеним у сторін немає підстав;

- відповідач не заперечує той факт, що договір про надання послуг з розподілу електричної енергії є укладеним; докази протилежного позивачем до суду не надані.

У підготовче засідання 15.06.2022 з`явилися представники позивача та відповідача.

У вказаному засіданні представник позивача повідомив про те, що не отримував відзив на позовну заяву, у зв`язку з чим просив суд відкласти розгляд справи та надати йому час для ознайомлення з поданим відповідачем відзивом. Вказане клопотання було задоволено судом.

Враховуючи вказане, у судовому засіданні 15.06.2022 судом протокольно було оголошено перерву до 05.07.2022.

Від позивача надійшла заява про зміну предмета позову (вх. суду № 19393/22 від 23.06.2022), в якій він просив суд:

- залучити до участі у справі в якості співвідповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги";

- визнати укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпро-Агро ЮС" та Акціонерним товариством "ДТЕК Дніпровські електромережі" договір про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії;

- визнати укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпро-Агро ЮС" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" договір про постачання електричної енергії на основі типового договору про постачання електричної енергії. В обґрунтування поданої заяви позивач посилався на норми Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018, та зазначав, що позивачем добросовісно виконуються зобов`язання за договорами про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії та про постачання електричної енергії, зокрема, своєчасно та в повному обсязі здійснюється оплата вартості електричної енергії та інших платежів, у тому числі АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі", в той час, як останнім протиправно надсилаються попередження про відключення електроенергії.

У підготовче засідання 05.07.2022 з`явився представник позивача, представник відповідача у вказане засідання не з`явився, причини нез`явлення суду не повідомив. Судом відзначено, що про день, час та місце підготовчого засідання 05.07.2022 представник відповідача був повідомлений належним чином, що підтверджується участю його представника у попередньому підготовчому засіданні (а.с.78) та розпискою (а.с.79)

Враховуючи неявку представника відповідача, а також відсутність в матеріалах справи всіх заяв по суті справи, ухвалою суду від 05.07.2022 підготовче засідання було відкладено на 14.07.2022.

Від ОСОБА_1 надійшла заява про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача (вх. суду № 22366/22 від 14.07.2022), в якій він просить суд залучити ОСОБА_1 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, посилаючись на таке:

- ОСОБА_1 є співвласником 1/4 частини комплексу по виробництву комбікормів із мукомольним відділенням, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який, як стверджує позивач, перебуває в його законному користуванні, з чим і пов`язані його позовні вимоги;

- у зв`язку з фактичним виділом частин нежитлового приміщення в натурі (згідно з рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15.09.2014 по справі № 403/14561/12), об`єкту нерухомого майна було присвоєно реєстраційні номери: 01 та 01;

- право власності ОСОБА_1 на 1/4 частини нерухомого майна за реєстраційним номером 01 підтверджується наступними документам: рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15.09.2014 по справі № 403/14561/12; витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №31146519 від 17.12.2014; витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 182064520 від 23.09.2019; Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №187430489 від 04.11.2019;

- право власності ОСОБА_1 на 1/4 частини нерухомого майна за реєстраційним номером 01 підтверджується наступними документам: договором купівлі-продажу, серія та номер: реєстровий № 85, виданий 22.01.2016 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Шатковською Іриною Юріївною; витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 52200607 від 28.01.2016; Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 187453883 від 04.11.2019;

- позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилається на копію договору оренди нежитлового приміщення № 17/2017 від 17.11.2017 та копію договору оренди нежитлового приміщення № 17/10/20 від 17.10.2020, при цьому, ОСОБА_1 , як співвласник, ніколи не укладав з позивачем жодних договорів оренди спірного приміщення, а тому вважає, що рішення у даній справі може вплинути на його права або обов`язки.

Від позивача надійшла заява про зміну предмета позову (вх. суду № 22362/22 від 14.07.2022), в якій він просить суд визнати укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпро-Агро ЮС" та Акціонерним товариством "ДТЕК Дніпровські електромережі" договір про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії. В обґрунтування поданої заяви позивач посилається на норми Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 та зазначає, що позивачем добросовісно виконуються зобов`язання за договорами про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії та про постачання електричної енергії, зокрема, своєчасно та в повному обсязі здійснюється оплата вартості електричної енергії та інших платежів, у тому числі АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі", в той час, як останнім протиправно заперечується факт укладання договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії та надсилаються попередження про відключення електроенергії.

Від позивача надійшла заява про залишення заяви про зміну предмета позову без розгляду (вх. суду № 222364/22 від 14.07.2022), в якій він, у відповідності до положень пункту 5 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України, просить суд залишити подану позивачем заяву про зміну предмета позову від 23.06.2022 - без розгляду.

У підготовче засідання 14.07.2022 з`явилися представники позивача та відповідача.

У вказаному засіданні судом було заслухано думку учасників та розглянуто заяву про відкликання та залишення заяви про зміну предмета позову від 23.06.2022 без розгляду.

З цього приводу судом було зазначено, що оскільки до моменту прийняття заяви позивача про зміну предмета позову від 23.06.2022 до розгляду, до суду надійшла заява позивача про відкликання та залишення заяви про зміну предмета позову від 23.06.2022 без розгляду, заява позивача про зміну предмета позову від 23.06.2022 (вх. суду № 19393/22 від 23.06.2022) не була прийнята до розгляду судом.

Також у підготовчому засіданні 14.07.2022 судом було розглянуто заяву позивача про зміну предмета позову від 14.07.2022 (вх. суду № 22362/22 від 14.07.2022).

Так, згідно із частиною 3 статті 46 Господарського процесуального кодексу України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Оскільки заява позивача про зміну предмету позову від 14.07.2022 подана останнім з додержанням вимог статті 46 Господарського процесуального кодексу України, суд прийняв її до розгляду.

Враховуючи вказане, у підготовчому засіданні 14.07.2022 протокольно було оголошено перерву до 22.07.2022.

Від позивача надійшли заперечення проти клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача (вх. суду № 23459/22 від 22.07.2022), в яких він просить суд відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про залучення його до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, посилаючись на таке:

- ОСОБА_1 не обґрунтовує, яким чином рішення по справі про визнання укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпро-Агро ЮС" та Акціонерним товариством "ДТЕК Дніпровські електромережі" договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії може вплинути на його право, інтерес та обов`язок, а також зв`язок, який має бути очевидним та безумовним;

- в провадженні Ленінського районного суду міста Дніпропетровська знаходиться цивільна справа № 199/9384/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро-Агро ЮС" про усунення перешкод у користуванні власністю, визнання недійсним договору оренди нежитлового приміщення №17/2017 від 17.11.2017 та відшкодування завданих збитків. Наразі справа по суті не розглянута, договір оренди нежитлового приміщення № 17/10/20 від 17.10.2020 не визнано недійсним, а відтак, відсутні правові підстави вважати, що ТОВ "Дніпро-Агро ЮС" неправомірно користується нежитловим приміщенням по АДРЕСА_1 .

У підготовче засідання 14.07.2022 з`явилися представники позивача та відповідача.

У вказаному засіданні розглянуто заяву ОСОБА_1 про залучення його до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, з приводу якої судом зазначено таке.

Відповідно до статті 50 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права та обов`язки, встановлені статтею 42 цього Кодексу. Вступ у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, не тягне за собою розгляду справи спочатку.

Під час розгляду справи суд зобов`язаний забезпечити повне, всебічне та об`єктивне з`ясування обставин справи, оскільки обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З огляду на викладене, враховуючи обставини того, що ОСОБА_1 є співвласником 1/4 частини комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а також з метою забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, суд вважав за доцільне залучити ОСОБА_1 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача.

Так, ухвалою суду від 22.07.2022 було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 .

Враховуючи вказане, у підготовчому засіданні 22.07.2022 судом протокольно було оголошено перерву до 25.08.2022.

У підготовче засідання 25.08.2022 з`явилися представники позивача, відповідача та третьої особи.

У вказаному засіданні представниками відповідача та третьої особи були заявлені усні клопотання про витребування у позивача оригіналів доказів по справі, а саме: оригіналу договору оренди нежитлового приміщення № 17/2017 від 17.11.2017 з усіма додатками до нього; акту приймання-передавання майна від 17.11.2017 до договору оренди нежитлового приміщення №17/2017 від 17.11.2017; договору оренди нежитлового приміщення № 17/10/20 від 17.10.2020 з усіма додатками до нього; акту приймання-передавання майна від 17.10.2017 до договору оренди нежитлового приміщення № 17/10/20 від 17.10.2020. Вказане клопотання було обґрунтоване тим, що, враховуючи поведінку позивача в інших справах, в яких спірними є вказані договори (що полягає у ненаданні їх оригіналів для проведення судової експертизи з метою встановлення справжності підписів на них), у третьої особи та відповідача є обґрунтовані припущення вважати, що оригінали вказаних вище договорів оренди у позивача відсутні, що істотним чином впливає на формування правової позиції, зокрема, відповідача, в рамках справи, що розглядається. Отже, відповідач наполягав на тому, щоб оригінали вказаних документів були витребувані у позивача та оглянуті саме у підготовчому провадженні, з метою не позбавлення відповідача права висловлення свої правової позиції, з урахуванням всіх аспектів та обставин справи.

Розглянувши заявлені відповідачем та третьою особою клопотання про витребування доказів, судом було зазначено наступне.

Відповідно до частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

В даному випадку, суд керується завданням господарського судочинства, яким є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

При цьому, під час розгляду справи суд зобов`язаний забезпечити повне, всебічне та об`єктивне з`ясування обставин справи, оскільки обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до частини 6 статті 91 Господарського процесуального кодексу України, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Враховуючи вказане, з метою забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, з огляду на заявлені відповідачем та третьою особою клопотання, суд вважав за доцільне витребувати у позивача для огляду у судовому засіданні 20.09.2022 оригінали таких документів: оригіналу договору оренди нежитлового приміщення № 17/2017 від 17.11.2017 з усіма додатками до нього; акту приймання-передавання майна від 17.11.2017 до договору оренди нежитлового приміщення № 17/2017 від 17.11.2017; договору оренди нежитлового приміщення №17/10/20 від 17.10.2020 з усіма додатками до нього; акту приймання-передавання майна від 17.10.2017 до договору оренди нежитлового приміщення № 17/10/20 від 17.10.2020.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 25.08.2022 було оголошено перерву у підготовчому засіданні до 20.09.2022 та витребувано у позивача оригінали таких документів: договору оренди нежитлового приміщення № 17/2017 від 17.11.2017 з усіма додатками до нього; акту приймання-передавання майна від 17.11.2017 до договору оренди нежитлового приміщення № 17/2017 від 17.11.2017; договору оренди нежитлового приміщення № 17/10/20 від 17.10.2020 з усіма додатками до нього; акту приймання-передавання майна від 17.10.2017 до договору оренди нежитлового приміщення № 17/10/20 від 17.10.2020, шляхом надання вказаних оригіналів для огляду у судовому засіданні 20.09.2022.

Від третьої особи засобами електронного зв`язку надійшло клопотання про скасування заходів забезпечення позову (вх. суду № 29856/22 від 09.09.2022), в якій вона просить суд скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2022 у справі №904/1004/22, посилаючись на таке:

- ухвалюючи рішення про забезпечення позову, суд виходив з того, що позивач користується нежитловим приміщенням на законних підставах, тоді як дії відповідача щодо відключення об`єкта від електроживлення створять дисбаланс інтересів сторін та можуть істотно ускладнити виконання рішення суду;

- в проваджені Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває справа №199/9384/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро-Агро ЮС" про усунення перешкод у користуванні власністю, визнання недійсним договору оренди нежитлового приміщення, відшкодування завданих збитків. В даній справі, окрім іншого, ОСОБА_1 просить суд визнати недійсним з моменту вчинення договір оренди нежитлового приміщення № 17/2017 від 17.11.2017, який укладено між ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпро-Агро ЮС" та припинити зобов`язання за ним на майбутнє;

- у справі № 199/9384/19 у відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_4 , який є співвласником нежитлового приміщення, а також керівником ТОВ "Дніпро-Агро ЮС", зазначає, що між сторонами договору оренди нежитлового приміщення № 17/2017 від 17.11.2017, в момент підписання договору укладено до нього додаткову угоду № 1, якою було внесені зміни до договору, та відповідно, до умов якої сторонами по договору було передано в оренду рухоме майно - виробничий комплекс, що належить ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на праві приватної власності, а нежитлове приміщення, площею 1590,6 кв. м. за адресою: АДРЕСА_2 . Також, третя особа зазначає, що відповідачем ОСОБА_3 було заявлено клопотання про призначення почеркознавчої експертизи спірного договору оренди нежитлового приміщення № 17/2017 від 17.11.2017, оскільки остання заперечує, що договір нею підписувався. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.04.2021 було частково задоволено вказане клопотання та призначено експертизу по справі, витребувано у ТОВ "Дніпро-Агро ЮС" оригінал договору оренди та інші документи, необхідні для проведення експертизи. 11.11.2021 ТОВ "Дніпро-Агро ЮС" в особі директора Гуржія Ю.І. у своєму клопотанні повідомив суд, що оригінал договору оренди невиправно пошкоджено. При цьому, як в заяві-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу, так і в клопотанні про забезпечення позову в даній судовій справі, ТОВ "Дніпро-Агро ЮС" посилається на договір оренди як на законну підставу користування саме нежитловим приміщенням, вводячи при цьому в оману як постачальника електричної енергії, так і суд. До того ж, прокуратурою Дніпропетровської області 14.08.2020 внесено відповідні відомості до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 191 Кримінального кодексу України. Досудове розслідування у даному кримінальному проваджені доручено СУ ГУНП в Дніпропетровській області;

- враховуючи вказане вище, ОСОБА_1 вважає, що позивачем не надано будь-яких належних доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних його прав або інтересів, за захистом яких він звернувся;

- в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заінтересованої особи до ухвалення рішення у справі, дані про неможливість захисту прав, свобод та інтересів заявника без вжиття заходів забезпечення позову, тощо.

Ухвалою суду від 12.09.2022 вказане клопотання було прийнято до розгляду та визнано за доцільне здійснити його розгляд у судовому засіданні 20.09.2022.

У судове засідання 20.09.2022 з`явилися представники позивача, відповідача та третьої особи.

У вказаному засідання представниками всіх учасників справи були висловлені їх правові позиції з приводу клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалою суду від 20.09.2022 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову було відмовлено.

Від позивача надійшла заява (вх. суду № 31166/22 від 20.09.2022), в якій він повідомляє, що на виконання ухвали суду від 25.08.2022 позивачем надається для огляду у судовому засіданні договір оренди нежитлового приміщення № 17/10/20 від 17.10.2020 з усіма додатками до нього та акт приймання-передавання майна до договору оренди нежитлового приміщення № 17/10/20 від 17.10.2020. Також, у вказаній заяві позивач повідомляє, що актом від 12.02.2018 зафіксовано факт невиправного пошкодження документів, у тому числі договору оренди нежитлового приміщення від 17.11.20174 та акту приймання-передачі майна в оренду від 17.11.2017. Крім того, щодо додаткової угоди №1 від 17.11.2017 до договору оренди нежитлового приміщення № 17/2017 від 17.11.2017 позивач зазначає, що у зв`язку із призначенням ухвалою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 07.04.2021 по справі № 199/9384/19 судової почеркознавчої експертизи, вона була надана експерту для проведення зазначеної експертизи.

У підготовчому засіданні 20.09.2022 були оглянуті оригінали наданих позивачем документів та долучено зроблені з них копії до матеріалів справи, а саме: договору оренди нежитлового приміщення № 17/10/20 від 17.10.2020; акту приймання-передачі майна від 17.10.2020 до договору оренди нежитлового приміщення № 17/10/20 від 17.10.2020; довіреності № 2/20 від 30.09.2020; додаткової угоди № 1 від 29.12.2020 до договору оренди нежитлового приміщення № 17/10/20 від 17.10.2020; додаткової угоди № 2 від 31.12.2021 до договору оренди нежитлового приміщення №17/10/20 від 17.10.2020 (а.с.1-10 у томі 2).

Судом також враховано, що всіма учасниками судового процесу висловлена своя правова позиція у даному спорі.

Також, у підготовчому засіданні 20.09.2022 представниками всіх учасників справи було повідомлено про те, що ними подані всі необхідні докази по справі, а також заяви по суті справи, отже на даний час доцільним є закриття підготовчого провадження по справі.

Враховуючи вказане та достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

У підготовчому засіданні 20.09.2022 судом, відповідно до вимог статті 182 Господарського процесуального кодексу України, були здійснені всі дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 20.09.2022 підготовче провадження було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.10.2022; явку у вказане засідання було визнано обов`язковою.

У судове засідання 20.10.2022 з`явилися представники позивача, відповідача та третьої особи.

У вказаному судовому засіданні на стадії дослідження доказів виникли питання, які потребували часу для їх з`ясування сторонами та можливого долучення додаткових доказів.

Враховуючи вказані обставини, у судовому засіданні 20.10.2022 протокольно було оголошено перерву до 01.11.2022.

Від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів (вх. суду № 36410/22 від 28.10.2022), в якому він просить суд долучити до матеріалів справи копії наступних документів:

- акт технічної перевірки засобів обліку електричної енергії № 287479 від 01.10.2019;

- акт про пломбування засобів обліку електричної енергії № 287479;

- заява ТОВ "Дніпро Агро Юс" про здійснення параметризації приладу обліку електроенергії від 09.08.2019 ;

- протокол параметризації багатофункціонального лічильника електричної енергії № 1947/4 РЄС/2019г;

- акт технічної перевірки засобів обліку електричної енергії № 337326 від 06.11.2019;

- акт про пломбування засобів обліку електричної енергії № 337326;

- акт встановлення/заміни/технічної перевірки/контрольного огляду/збереження пломб вузла обліку (засобу обліку) № 132261 від 10.06.2022;

- акт контрольного огляду розрахункових засобів комерційного огляду станом на 30.03.2022.

Від позивача надійшла заява (вх. суду № 37243/22 від 02.11.2022), в якій він просить суд долучити до матеріалів справи додаткові докази, а саме:

- копію заяви-приєднання до умов договору "Умови електронного обміну інформаці/ю" до договору про постачання електричної енергії від 26.10.2020;

- копію заяви-приєднання до умов додатків 3 та 3.1. до договору про постачання електричної енергії від 19.08.2020;

- копію заяви-приєднання до умов договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії від 26.12.2018;

- копію Акта встановлення/заміни/технічної перевірки/контрольного огляду/збереження пломб вузла обліку (засобу обліку) № 132261 від 10.06.2022;

- копію Акта про пломбування засобів обліку від 11.11.2019;

- копію Акта про пломбування засобів обліку електричної енергії № 287479.

У судове засідання 01.11.2022 з`явилися представники позивача, відповідача та третьої особи.

У судовому засідання 01.11.2022 представник позивача просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, та всіх заявах по суті справи та додаткових поясненнях позивача.

У судовому засідання 01.11.2022 представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву.

У судовому засідання 01.11.2022 представник третьої особи проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у поясненнях третьої особи.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

З приводу долучення позивачем та відповідачем додаткових доказів із порушенням процесуального строку суд зазначає таке.

В даному випадку, суд керується завданням господарського судочинства, яким є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

При цьому, під час розгляду справи суд зобов`язаний забезпечити повне, всебічне та об`єктивне з`ясування обставин справи, оскільки обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Таким чином, під час прийняття рішення у даній справі судом було враховано та надано оцінку всім наявним в матеріалах справи на час прийняття рішення у справі доказам та поясненням.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

У судовому засіданні 01.11.2022 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи,

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини, пов`язані з наявністю підстав для визнання укладеним договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.01.2018 між Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Дніпрообленерго" (далі - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпро-Агро ЮС" (далі - споживач, позивач) було укладено договір про постачання електричної енергії № 00150-00 (а.с.9-23 у томі 1), відповідно до умов якого постачальник продає електричну енергію споживачу у точці (точках) продажу електричної енергії для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 550,0 кВт, величини якої по об`єктах споживача визначені додатком "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору. Точка (точки) продажу електричної енергії - межа балансової належності, на якій відбувається перехід права власності на електричну енергію визначена додатками "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін" та/або "Загальна схема електропостачання", які є невід`ємними частинами договору.

Під час виконання умов договору, а також при вирішенні всіх питань, що не обумовлені договором, сторони зобов`язуються керуватися чинним законодавством України, та Правилами користування електричною енергією (пункт 2.1. договору).

У пунктах 9.8. та 9.8.1. договору сторони дійшли згоди, що договір набирає чинності з 19.01.2018 і укладається на строк до 17.10.2019.

19.04.2018 набрали чинності Правила роздрібного ринку електричної енергії, затверджені Постановою НКРЕКП 14.03.2018 № 312 (далі Правила, ПРРЕЕ).

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 6 Постанови НКРЕКП № 312 від 19.04.2018 до укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, який укладається зі споживачем, договірні відносини між споживачем та суб`єктом господарювання, що провадить діяльність з розподілу електричної енергії на підставі ліцензії з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами (або ОСР як правонаступником за договорами про користування електричною енергією та договорами про постачання електричної енергії), урегульовуються окремими положеннями діючих договорів про користування електричною енергією або договорів про постачання електричної енергії (у частині взаємовідносин споживача і електророзподільної організації), які не суперечать вимогам чинного законодавства у сфері електроенергетики. Зокрема сторони керуються вимогами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) з питань потужності, якості електроенергії, окремих процедурних питань тощо. У разі виникнення суперечності між нормами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) та нормами законодавства про електроенергетику сторони керуються вимогами чинного законодавства.

Після укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії продовжують свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості/переплати за цими договорами з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю/переплатою, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо.

Згідно з пунктом 2 вказаної вище Постанови укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється до 01.12.2018 шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

Відповідно до приписів статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладається, зокрема, договір про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії; договір про постачання електричної енергії споживачу.

Так, 01.08.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" (далі - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпро-Агро ЮС" (далі - споживач, позивач) було укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №00150-00 (а.с.93-116 у томі 1), відповідно до умов якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору (пункт 2.1. договору).

У пункті 13.1. вказаного договору визначено, що договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набуває чинності з дати зазначеної в комерційній пропозиції.

До Договору про постачання електричної енергії між сторонами Договору була укладена Комерційна пропозиція постачальника електричної енергії, яка є Додатком № 2 до договору.

Як вбачається з матеріалів справи, споживачем (позивачем) було обрано Комерційну пропозицію "Індивідуальна - фактична (строкова)/00150-00" (далі - Комерційна пропозиція, а.с.103-108 у томі 1), пункт 4.2. якої передбачає, що прийняттям даної Комерційної пропозиції, споживач надає згоду та доручає постачальнику здійснення зарахування грошових коштів, які надійшли в рахунок оплати електричної енергії (аванси, переплати тощо), між відповідними рахунками (розрахунковий та поточний із спеціальним режимом використання) таким чином, щоб забезпечити їх коректне відображення, в тому числі у випадку помилкового перерахування споживачем, зарахування переплат в рахунок погашення заборгованості чи споживання майбутніх періодів, у випадку коригування обсягів оператором системи, та в інших випадках, в тому числі при зміні чинного законодавства.

При цьому, у пункті 4.3. Комерційної пропозиції передбачено, що послуги з передачі, розподілу електричної енергії закуповуються та оплачуються постачальником, а їх вартість включається до ціни електричної енергії і оплачується споживачем на рахунки постачальника.

Згідно з пунктом 5.1. Комерційної пропозиції оплата обсягів споживання електричної енергії здійснюється на умовах попередньої оплати не пізніше 25-го числа місяця, що передує розрахунковому - 100% від заявленого обсягу з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), що проводиться на фактично відпущену електричну енергію з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), що проводиться за фактично відпущену електричну енергію. Остаточний розрахунок за фактичним обсягом споживання - не пізніше, ніж на 5 робочий день після закінчення розрахункового періоду, незалежно від дати отримання рахунку від постачальника.

Розділом 9 Індивідуальної комерційної пропозиції визначені строк дії Договору та умови пролонгації, зокрема передбачено, що договір на умовах даної Комерційної пропозиції починає діяти з 01.082020. Договір укладається на строк 12 календарних місяців та вважається продовженим на кожні наступні 12 місяців, якщо жодна зі сторін письмово не відмовиться від його пролонгації (пункт 9.1. Комерційної пропозиції).

З матеріалів справи вбачається, що договори про постачання електричної енергії виконуються як постачальником так і споживачем, про що свідчать банківські виписки щодо оплати споживачем (позивачем) спожитої в період з січня 2019 року по червень 2022 року електричної енергії (а.с.126-147, 1971-197 у томі 1).

З матеріалів справи також вбачається, що заявою-приєднанням до умов договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії від 26.12.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпро-Агро ЮС" приєдналось до умов договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, розміщеного на сайті Оператора системи розподілу за посиланням: http://doe.dp.ua на умовах договору постачання електричної енергії за особовим рахунком № 00150-00 бази даних абонентів постачальника за регульованим тарифом (а.с.38 у томі 2).

За умовами Типового договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії (додаток 3 до Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 14.03.2018 № 312) Оператор системи надає Споживачу послуги з розподілу (передачі) електричної енергії; Споживач оплачує за розподіл (передачу) електричної енергії згідно з умовами глави 5 цього Договору та інші послуги Оператора системи згідно з Додатком 4 "Порядок розрахунків".

В той же час, в процесі виконання вказаного договору відповідач - АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" листом № 5235/1001 від 04.02.2022 повідомив позивача про необхідність надання йому доказів того, що нежитлове приміщення по вулиці Старий Шлях, будинок 227А у місті Дніпро перебуває на законних підставах у його користуванні. В листі зазначено, що у разі ненадання зазначених доказів до 01.03.2022 АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" буде вимушене припинити дію договору розподілу та провести відключення об`єкта від електропостачання без додаткового попередження (а.с.34 у томі 1).

Листом б/№ та б/дати позивачем було надано АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" витребувані документи, а саме: копію договору оренди нежитлового приміщення № 17/2017 від 17.11.2017 та копію договору оренди нежитлового приміщення № 17/10/20 від 17.10.2020 (а.с.35 у томі 1).

Листом № 1706/1001 від 17.02.2022 АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" повідомив позивача про необхідність надання письмових доказів належного оформлення прав користування часткою спільного майна (об`єкта), розподілу ВДП по частках майна та організації ВКО для часток майна, та вказав, що у разі ненадання зазначених доказів до 28.02.2022, АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" буде вимушене припинити дію договору розподілу та провести відключення об`єкта від електроживлення (а.с. 35 у томі 1).

Позивач вважає, що зміст вказаних листів відповідача свідчить про те, що сторони не досягнули згоди щодо укладення договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, а тому позивач звернувся до суду із позовом про визнання укладеними договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії. Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що договір про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії є укладеним та виконується сторонами до даного часу. Вказане і є причиною спору.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Згідно з частиною 1 статті 45 Закону України "Про ринок електричної енергії" розподіл електричної енергії здійснюється оператором системи розподілу. Діяльність з розподілу електричної енергії підлягає ліцензуванню відповідно до законодавства.

Відповідно до частини 4 статті 46 Закону України "Про ринок електричної енергії" оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на підставі договорів про надання послуг з розподілу. Договори про надання послуг з розподілу є публічними договорами приєднання та укладаються на основі типових договорів, форма яких затверджується Регулятором.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 14.03.2018 № 312, яка набрала чинності 19.04.2018, затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі ПРРЕЕ), які застосовуються судом при вирішенні спору у чинній на час спірних правовідносин редакції.

Відповідно до пункту 1.1.1. ПРРЕЕ, ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. Учасниками роздрібного ринку є: електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби. Ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.

Відповідно до пункту 2.1.4. ПРРЕЕ, договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на основі типового договору, що є додатком 3 до цих Правил.

Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії за ініціативою споживача або оператора системи відповідно до визначених цими Правилами випадків, як правило, укладається шляхом приєднання споживача за заявою-приєднанням до розробленого оператором системи розподілу договору на умовах складеного оператором системи розподілу паспорта точки розподілу.

Пунктом 2.1.6. ПРРЕЕ визначено, що фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора системи розподілу та/або документально підтверджене споживання електричної енергії.

Як було встановлено судом вище, до Договору про постачання електричної енергії споживачем (позивачем) було обрано Комерційну пропозицію "Індивідуальна - фактична (строкова)/00150-00" (далі - Комерційна пропозиція, а.с.103-108 у томі 1), пункт 4.3. якої передбачає, що послуги з передачі, розподілу електричної енергії закуповуються та оплачуються постачальником, а їх вартість включається до ціни електричної енергії і оплачується споживачем на рахунки постачальника; пункт 4.2. якої передбачає, що прийняттям даної Комерційної пропозиції, споживач надає згоду та доручає постачальнику здійснення зарахування грошових коштів, які надійшли в рахунок оплати електричної енергії (аванси, переплати тощо), між відповідними рахунками (розрахунковий та поточний із спеціальним режимом використання) таким чином, щоб забезпечити їх коректне відображення, в тому числі у випадку помилкового перерахування споживачем, зарахування переплат в рахунок погашення заборгованості чи споживання майбутніх періодів, у випадку коригування обсягів оператором системи, та в інших випадках, в тому числі при зміні чинного законодавства. Згідно з пунктом 5.1. Комерційної пропозиції оплата обсягів споживання електричної енергії здійснюється на умовах попередньої оплати не пізніше 25-го числа місяця, що передує розрахунковому - 100% від заявленого обсягу з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), що проводиться на фактично відпущену електричну енергію з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), що проводиться за фактично відпущену електричну енергію. Остаточний розрахунок за фактичним обсягом споживання - не пізніше, ніж на 5 робочий день після закінчення розрахункового періоду, незалежно від дати отримання рахунку від постачальника.

Крім того, судом встановлено, що заявою-приєднанням до умов договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії від 26.12.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпро-Агро ЮС" приєдналось до умов договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, розміщеного на сайті Оператора системи розподілу за посиланням: http://doe.dp.ua на умовах договору постачання електричної енергії за особовим рахунком № 00150-00 бази даних абонентів постачальника за регульованим тарифом (а.с.38 у томі 2).

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що споживачем (позивачем) регулярно здійснюється оплата спожитої електричної енергії (до вартості якої включена вартість послуг з передачі, розподілу електричної енергії), про що свідчать банківські виписки щодо оплати споживачем (позивачем) спожитої в період з січня 2019 року по червень 2022 року електричної енергії (а.с.126-147, 1971-197 у томі 1).

Факт існування між сторонами договірних правовідносин, пов`язаних з електропостачанням на об`єкт позивача, підтверджується також іншими наявними в матеріалах справи доказами, а саме:

- актом технічної перевірки засобів обліку електричної енергії № 287479 від 01.10.2019;

- актом про пломбування засобів обліку електричної енергії № 287479;

- заявою ТОВ "Дніпро Агро Юс" про здійснення параметризації приладу обліку електроенергії від 09.08.2019 ;

- протоколом параметризації багатофункціонального лічильника електричної енергії №1947/4 РЄС/2019г;

- актом технічної перевірки засобів обліку електричної енергії № 337326 від 06.11.2019;

- актом про пломбування засобів обліку електричної енергії № 337326;

- актом про пломбування засобів обліку від 11.11.2019;

- актом встановлення/заміни/технічної перевірки/контрольного огляду/збереження пломб вузла обліку (засобу обліку) № 132261 від 10.06.2022;

- актом контрольного огляду розрахункових засобів комерційного огляду станом на 30.03.2022 (а.с.27-41 у томі 2).

У розумінні приписів статті 15, статті 16 Цивільного кодексу України, статті 20 Господарського кодексу України, спосіб захисту повинен бути таким, що відповідає закону, змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 зазначеної Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правовідношення.

Водночас засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04. 2005, заява № 38722/02).

Статтею 5 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який має відповідати тим фактичним обставинам, які склалися, виходячи із тих відносин, які відповідають відповідним нормам права.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 було зроблено правовий висновок про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. У пункті 76 вказаної постанови також зазначено, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону та залежно від встановлених обставин вирішити питання щодо наслідків його часткового чи повного виконання сторонами. У такому разі визнання вказаного договору укладеним не буде належним способом захисту.

Під час розгляду даної справи судом встановлено, що у порядку, передбаченому чинним законодавством, 26.12.2018 між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії. Судом також встановлено, що вказаний договір виконується сторонами майже 4 роки. Більше того, в процесі розгляду справи відповідач факт укладення вказаного договору визнавав та підтверджував виконання його умов обома сторонами договору.

При цьому, питання, які виникли під час виконання вказаного договору (що відображені у листах відповідача від 04.02.2022 та від 17.02.2022), не свідчать про його неукладеність або невизнання відповідачем факту укладення договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, як помилково вважає позивач.

Слід також відзначити, що судом не надається оцінка наявним у справі договорам оренди нежитлового приміщення від 17.10.2020 та від 17.11.2017, оскільки вказані обставини не входять в предмет доказування у даній справі та не впливають на результат розгляду даної справи.

З приводу правової позиції позивача, наданих ним доказів, а також за результатами їх оцінки судом, слід зазначити також наступне.

Відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Суд відзначає, що у розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи скористатися заходами правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Крім того, за змістом процесуального законодавства захисту в господарському суді підлягає не лише порушене суб`єктивне право, а й охоронюваний законом інтерес.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 поняття "охоронюваний законом інтерес" слід розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних та колективних потреб, які не суперечать Конституції та законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Так, інтерес позивача має бути законним, не суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам і відповідати критеріям охоронюваного законом інтересу, офіційне тлумачення якого надано у резолютивній частині зазначеного Рішення Конституційного Суду України.

При цьому позивач самостійно визначає та обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи і залежно від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 78 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Господарський суд наголошує, що 17.10.2019 набув чинності Закон України від 20.09.2019 №132-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до ГПК України та змінено назву статті 79 ГПК України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції з фактичним впровадженням у господарський процес стандарту доказування "вірогідність доказів".

Верховний Суд неодноразово звертався до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує (в тому числі і як свідок). Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Стандарт доказування "вірогідність доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати саме ту їх кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку, що докази на підтвердження правомірності вимог позивача про визнання укладеним договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії є менш вірогідними, ніж докази надані на їх спростування, у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 4 962 грн. 00 коп. покладаються на позивача.

Керуючись статтями 4, 13, 14, 20, 41, 42, 73-74, 76-79, 86, 91, 129, 236-238, 240, 241, 242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро-Агро ЮС" до Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" про визнання укладеним договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії (з урахуванням заяви про зміну предмета позову від 14.07.2022) - відмовити у повному обсязі.

Судові витрати покласти на позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпро-Агро ЮС".

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений та підписаний 02.11.2022.

Суддя Ю.В. Фещенко