ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2022 р. м. Київ Справа № 911/683/21

Суддя Господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., за участю секретаря судового засідання Руденко Н.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за зустрічним позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Манад»
доФермерського господарства «Тимошенко Н І»
простягнення 2093053,04 грн.
за участю представників:

позивача за зустрічним позовом:Макарчук Р.С. заступник генерального директора, член виконавчого органу, Сурай М.А. керівник
відповідача за зустрічним позовом:Муляр Є.Г. адвокат, ордер від 16.08.2021 серія АА № 1131389
суть спору:

До Господарського суду Київської області надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Манад» (далі позивач за зустрічним позовом) до Фермерського господарства «Тимошенко Н І» (далі відповідач за зустрічним позовом) про стягнення 2093053,04 грн., з яких 536583,60 грн. неустойка у вигляді штрафу, 1008000 грн. збитки у вигляді втраченої вигоди, 548469,44 грн. збитки у вигляді додаткових витрат внаслідок заміщення недопоставленого товару аналогічним товаром.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог позивач за зустрічним позовом посилається на неналежне виконання відповідачем за зустрічним позовом своїх зобов`язань за договором поставки від 12.10.2020 № 249 щодо поставки кукурудзи в повному обсязі у строк встановлений договором. Порушення відповідачем за зустрічним позовом встановлених договором строків поставки товару в повному обсязі стало підставою для нарахування позивачем за зустрічним позовом неустойки у вигляді штрафу в заявленому до стягнення розмірі 536583,60 грн. Крім того, у зв`язку з недопоставкою відповідачем за зустрічним позовом кукурудзи в повному обсязі у встановлений договором строк, позивач за зустрічним позовом зазнав збитків у вигляді упущеної вигоди в розмірі заявленої до стягнення суми 1008000 грн., оскільки позивач за зустрічним позовом не отримав дохід від подальшої реалізації недопоставленого товару та збитків у вигляді додаткових витрат внаслідок заміщення недопоставленого товару аналогічним товаром в розмірі заявленої до стягнення суми 548469,44 грн., позаяк позивач за зустрічним позовом був змушений замінити недопоставлений товар іншим аналогічним товаром придбаним в інших постачальників.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.04.2021 прийнято зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Манад» до Фермерського господарства «Тимошенко Н І» про стягнення 2093053,04 грн., з яких 536583,60 грн. неустойка, 1008000 грн. збитки у вигляді втраченої вигоди, 548469,44 грн. збитки у вигляді додаткових витрат внаслідок заміщення недопоставленого товару аналогічним товаром до розгляду. Встановлено відповідачу за зустрічним позовом Фермерському господарству «Тимошенко Н І» строк для подання суду відзиву на зустрічну позовну заяву та інші документи, що підтверджують заперечення проти зустрічного позову до 11.05.2021.

Фермерське господарство «Тимошенко Н І» подало до суду відзив на зустрічний позов від 13.05.2021 (вх. № суду 11170/21 від 17.05.2021), в якому відповідач за зустрічним позовом заперечує проти зустрічних позовних вимог з підстав, які зводяться до того, що не поставка або несвоєчасна поставка товару відбулась внаслідок порушення умов договору покупцем ТОВ «Манад», який не подав відповідний транспорт для завантаження товаром у строк до 30.11.2020, обов`язок вивезення товару з пункту завантаження згідно умов договору покладений на покупця. Оскільки відповідач за зустрічним позовом не прострочив виконання зобов`язань за договором щодо поставки кукурудзи, то у позивача за зустрічним позовом відповідно не виникло право на застосування до постачальника штрафних санкцій та не виникло право на стягнення збитків у вигляді втраченої вигоди та додаткових витрат внаслідок заміщення недопоставленого товару аналогічним товаром. За вказаних обставин, ФГ «Тимошенко Н І» просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Разом з відзивом на зустрічну позовну заяву Фермерське господарство «Тимошенко Н І» подало до суду заяву від 13.05.2021 про продовження процесуального строку на подання відзиву на зустрічну позовну заяву.

На адресу Господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Манад» надійшло клопотання від 13.05.2021 № 8/5-2021 про долучення до матеріалів справи додаткових доказів та клопотання від 12.05.2021 № 9/5-2021 про розгляд справи без відповіді та відзиву у зв`язку з їх неподанням.

В судовому засіданні призначеному на 18.05.2021, дослідивши заяву Фермерського господарства «Тимошенко Н І» від 13.05.2021 про продовження процесуального строку на подання відзиву на зустрічну позовну заяву, суд постановив протокольну ухвалу, якою задовольнив подану заяву та залучив поданий відзив на зустрічну позовну заяву до матеріалів справи.

В судовому засіданні призначеному на 18.05.2021, дослідивши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Манад» від 13.05.2021 № 8/5-2021 про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, суд постановив протокольну ухвалу, якою задовольнив подане клопотання та залучив зазначені в ньому докази до матеріалів справи.

На адресу Господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Манад» надійшла заява від 21.05.2021 № 11/5-2021 про зміну, збільшення розміру позовних вимог за зустрічною позовною заявою про стягнення штрафних санкцій та збитків, в якій товариство просить суд стягнути з відповідача за зустрічним позовом 536583,60 грн. неустойку у вигляді штрафу за прострочення поставки кукурудзи, 1008000 грн. збитків у вигляді втраченої вигоди, 548469,44 грн. збитків у вигляді додаткових витрат внаслідок заміщення недопоставленого товару аналогічним товаром, 1016000 грн. неустойки у вигляді штрафу за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних, 748831 грн. збитків у вигляді додаткових витрат пов`язаних із поповненням електронного рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість у зв`язку із несвоєчасною реєстрацією податкових накладних.

Також Товариство з обмеженою відповідальністю «Манад» подало до суду клопотання від 03.06.2021 № 26/6-2021 про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, відповідь на відзив від 07.06.2021 № 34/6-2021, в якій позивач за зустрічним позовом наводить власні спростування на твердження відповідача за зустрічним позовом, викладенні у відзиві на зустрічну позовну заяву та клопотання про витребування доказів від 07.06.2021 № 35/6-2021.

Фермерське господарство «Тимошенко Н І» подало до суду клопотання від 08.06.2021 про приєднання доказів до матеріалів справи.

В судовому засіданні призначеному на 15.06.2021, дослідивши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Манад» від 21.05.2021 № 11/5-2021 про зміну, збільшення розміру позовних вимог за зустрічною позовною заявою про стягнення штрафних санкцій та збитків, суд постановив протокольну ухвалу, якою відмовив у прийнятті поданої заяви до розгляду з наступних підстав.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог, або заявлення «додаткових» позовних вимог і т.п.

Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: - подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи - об`єднання позовних вимог, чи - зміну предмета або підстав позову.

При цьому під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема, у статті 16 ЦК України, статті 20 ГК України, а тому зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права в межах спірних правовідносин.

Необхідність у зміні предмета позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмета позову можлива, зокрема, у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Заяву позивача про зміну предмета або підстав позову можна вважати новим позовом у разі, якщо в ній зазначена самостійна матеріально-правова вимога (або вимоги) та одночасно на її обґрунтування наведені інші обставини (фактичні підстави), які не були визначені позивачем первісною підставою позову та які у своїй сукупності дають особі право на звернення до суду з позовними вимогами.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 22.07.2021 у справі № 910/18389/20, від 10.11.2021 у справі № 916/1988/20, від 05.07.2022 у справі № 923/1205/20.

Дослідивши подану позивачем заяву про зміну, збільшення розміру позовних вимог за зустрічною позовною заявою про стягнення штрафних санкцій та збитків, суд вбачає, що позивачем не збільшено розміру позовних вимог оскільки не збільшені кількісні показники за тими ж самими вимогами, які було заявлено в позовній заяві. За поданою позивачем заявою про зміну, збільшення розміру позовних вимог за зустрічною позовною заявою про стягнення штрафних санкцій та збитків, позивачем змінено предмет позовних вимог у спосіб доповнення позовних вимог новими.

Разом з тим, дослідивши первісну позовну заяву та подану позивачем заяву про зміну, збільшення розміру позовних вимог за зустрічною позовною заявою про стягнення штрафних санкцій та збитків, суд вбачає, що позивачем змінено не лише предмет позовних вимог у спосіб доповнення позовних вимог новими, а і його підстави на обґрунтування нових додаткових позовних вимог.

Отже, позивачем за зустрічним позовом у заяві від 21.05.2021 № 11/5-2021 про зміну, збільшення розміру позовних вимог за зустрічною позовною заявою про стягнення штрафних санкцій та збитків фактично змінено як предмет, так і підстави позову, що суперечить положенням ст. 46 ГПК України, та не допускається.

З огляду на викладене, суд відмовив в прийняті заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Манад» від 21.05.2021 № 11/5-2021 про зміну, збільшення розміру позовних вимог за зустрічною позовною заявою про стягнення штрафних санкцій та збитків до розгляду, а розгляд справи продовжив здійснювати за первісними позовними вимогами.

В судовому засіданні призначеному на 15.06.2021, дослідивши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Манад» від 03.06.2021 № 26/6-2021 про долучення до матеріалів справи додаткових доказів та клопотання Фермерське господарство «Тимошенко Н І» від 08.06.2021 про приєднання доказів до матеріалів справи, суд постановив протокольну ухвалу, якою задовольнив подані клопотання та залучив зазначені в них докази до матеріалів справи.

На адресу Господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Манад» надійшло клопотання від 25.06.2021 № 29/6-2021 про приєднання до матеріалів справи додаткових доказів, клопотання від 10.08.2021 № 24/8-2021 про приєднання до матеріалів справи додаткових доказів, пояснення щодо доказів наданих відповідачем від 10.08.2021 № 23/08-2021.

На адресу Господарського суду Київської області від Фермерського господарства «Тимошенко Н І» надійшло клопотання від 17.08.2021 № 2/ЮФКМ/43/2021 про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішення у справі Господарського суду Чернігівської області № 927/843/21.

На електронну та фактичну адресу Господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Манад» надійшли пояснення на підтримання клопотання про витребування доказів від 18.08.202021 № 26/8-2021 та на фактичну адресу суду надійшли заперечення щодо клопотання відповідача про зупинення провадження у справі від 21.09.2021 № 30/9-2021.

На адресу Господарського суду Київської області від Фермерського господарства «Тимошенко Н І» надійшло клопотання від 23.09.2021 № 3/ЮФКМ/43/2021 про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішення у справі № 927/845/21 та у справі № 927/846/21, що знаходяться в провадженні Господарського суду Чернігівської області.

На електронну адресу Господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Манад» надішли заперечення на друге клопотання відповідача про зупинення провадження у справі від 28.09.2021 № 31/9-2021.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.09.2021 у даній справі задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Манад» про витребування доказів від 03.06.2021 № 35/6-2021 (вх. № суду 14244/21 від 08.06.2021). Витребувано у Державного підприємства «Держреєстри України» інформацію у формі витягу з основного реєстру складських документів на зерно та зерна, прийнятого на зберігання, інформацію про передачу ФГ «Тимошенко Н І» (вул. Вишнева, 8, с. Махнівка, Борзнянський р-н, Чернігівська обл., 16464) на складське зберігання зерновому складу ТОВ «Комбікормник» зерна кукурудзи з 01.10.2020 по 30.11.2020, зокрема, відомості про дати внесення записів до основного реєстру, поточні номера записів у Реєстрі, вид складських документів, номер та серії бланків, виданих складських документів, дати видачі складських документів, найменування та залікову вагу зерна кукурудзи, переданої ТОВ «Комбікормник» від ФГ «Тимошенко Н І» за період із 01.10.2020 по 30.11.2020, для складського зберігання, відомості про погашення складських квитанцій. Уповноважено повноваженого представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Манад» на одержання витребуваних доказів в ДП «Держреєстри України».

ТОВ «Манад» подало суду лист від 06.10.2021 № 16/10-2021 про виконання ухвали суду від 28.09.2021 до якого долучив відповідь Державного підприємства «Держреєстри України» стосовно витребуваної судом інформації.

Фермерське господарство «Тимошенко Н І» подало до суду коментарі на заперечення щодо зупинення провадження у справі від 01.11.2021 № 4/ЮФКМ/43/2021.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.11.2021 у даній справі задоволено клопотання Фермерського господарства «Тимошенко Н І» від 17.08.2021 № 2/ЮФКМ/43/2021 про зупинення провадження у справі та частково задоволено клопотання Фермерського господарства «Тимошенко Н І» від 23.09.2021 № 3/ЮФКМ/43/2021 про зупинення провадження у справі. Зупинено провадження у справі № 911/683/21 до вирішення спору у справі Господарського суду Чернігівської області № 927/845/21 та набрання законної сили рішення у вказаній справі. В решті вимог клопотання Фермерського господарства «Тимошенко Н І» від 23.09.2021 № З/ЮФКМ/43/2021 про зупинення провадження у справі № 911/683/21 до вирішення спору у справі Господарського суду Чернігівської області № 927/846/21 та набрання законної сили рішення у вказаній справі відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 31.01.2020 № 911/683/21 ухвалу Господарського суду Київської області від 02.11.2021 скасовано. Матеріали справи № 911/683/21 направлено для продовження розгляду до Господарського суду Київської області.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.02.2022 розгляд справи № 911/683/21 призначено у підготовчому засіданні на 05.04.2022 о 11:00. Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.04.2022 відкладено розгляд даної справи на 21.06.2022 о 11:00.

Фермерське господарство «Тимошенко Н І» подало до суду клопотання від 20.06.2022 № 7/ЮФКМ/44/2021 про відкладення судового засідання призначеного на 21.06.2022 на іншу дату, у зв`язку з тим, що адвокат відповідача за зустрічним позовом братиме участь у інших судових засіданнях призначених на 21.06.2022

В судовому засіданні призначеному на 21.06.2022, дослідивши клопотання Фермерського господарства «Тимошенко Н І`від 20.06.2022 № 7/ЮФКМ/44/2021 про відкладення судового засідання, суд постановив протокольну ухвалу, якою відмовив в його задоволенні, про що відображено в протоколі судового засідання від 21.06.2022, з огляду на таке.

Згідно ч. 1, 3 ст. 56 ГПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

З наведених положень ГПК України вбачається, що юридична особа може брати участь в судовому процесі не лише через представника (адвоката), а особисто (самопредставництво) (керівник, директор юридичної особи та ін.).

Таким чином, представник відповідача, який на час розгляду даної справи бере участь в інших судових справах, не є єдиним можливим законним представником, за відсутності якого справа не може бути розглянута.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.06.2022 закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 23.08.2022 о 11.30.

На адресу Господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Манад» надійшло клопотання від 13.08.2022 № 43/8-2022 про приєднання до матеріалів справи копій судових рішень.

Фермерське господарство «Тимошенко Н І» подало суду заперечення від 22.08.2022 № 8-ЮФКМ/44/2021, в яких відповідач за зустрічним позовом вказує, що він визнає та підтверджує обставину, що сторони передбачили можливість зменшення або збільшення загальної кількості товару, що має бути поставлений відповідно до умов договору. Виходячи зі змісту п. 3.1 договору є однозначно зрозумілим, що сторони передбачили поставку саме 1600 м/т кукурудзи. Відповідач за зустрічним позовом також визнає та підтверджує ту обставину, що саме покупцю надано право на свій вибір зменшити або збільшити загальний обсяг товару в межах +/- 10%. Положення договору не встановлюють порядку та способу, яким чином покупець повинен був повідомити постачальника про прийняте рішення в частині збільшення або зменшення загальної кількості товару в розмірі +/- 10%. Покупець мав належним чином повідомити постачальника про своє рішення щодо зменшення або збільшення в межах +/- 10% загальної кількості товару, який зобов`язаний поставити постачальник. Відповідно саме з моменту отримання такого належного повідомлення про зроблений вибір покупця, у постачальника з`являється зобов`язання поставити товар у кількості відмінній від 1600 м/т, визначних п. 3.1 договору. Постачальник вважає, що таке належне повідомлення покупця, мало бути отримане у розумний строк, що дало б змогу здійснити поставку товару згідно умов договору, але в будь-якому випадку не пізніше ніж 30.11.2020. Враховуючи, що покупцем не вжито жодних заходів щодо належного повідомлення постачальника про прийняте рішення в частині збільшення або зменшення загальної кількості товару у розмірі +/-10%, тому безпідставно вважати необхідною поставку обсягом саме 1760 м/т. Не може вважатися належним повідомленням зі сторони покупця про прийняте ним рішення безпідставне перерахування на рахунок постачальника коштів 30.11.2020, як авансовий платіж за 316,66 м/т кукурудзи. Пункт 5.2 договору чітко встановлює поряд оплати авансу в розмірі 83,33% вартості товару. Зазначений аванс сплачується на підставі виставлених постачальником рахунку-фактури та заявки на оплату, які в свою чергу постачальником не виставлялись покупцю. Наявні матеріали справи свідчать про те, що позивач за зустрічним позовом не надав жодного доказу про повідомлення відповідача за зустрічним позовом станом на 30.11.2020 про необхідність здійснення поставки товару в обсязі меншому або більшому від 1600 м/т. Відповідач за зустрічним позовом зазначає, що оскільки умови договору свідчать, що сторони погодили поставку товару загальною вагою 1600 м/т, а покупець не зробив свій вибір в частині зменшення або збільшення обсягу поставки, отже належним розміром неустойки у вигляді штрафу, який можна вважати обґрунтованим є 334983,60 грн. За вказаних обставин, відповідач за зустрічним позовом просить суд відмовити частково у стягненні договірної неустойки у вигляді штрафу за прострочення поставки товару в частині 201600 грн., а в іншій частині такої неустойки у вигляд штрафу зменшити її розмір до 167491,80 грн. Що стосується заявлених до стягнення 1008000 грн. збитків у вигляді втраченої вигоди на підставі п. 7.8 договору, то відповідач за зустрічним позовом просить суд відмовити в задоволенні вказаних зустрічним позовних вимог, з тих підстав, що позивач за зустрічним позовом не надав жодного доказу та не довів жодної обставини, що підтверджують наявність у нього збитків у вигляді втраченої вигоди. Що стосується заявлених до стягнення 548469,44 грн. збитків у вигляді додаткових витрат внаслідок заміщення недопоставленого товару аналогічним товаром, то відповідач за зустрічним позовом просить суд відмовити в задоволенні вказаних зустрічних позовних вимог, з підстав, які зводяться до того, що розмір таких збитків розраховано виходячи з кількості недопоставленого товару в обсязі 319,98 м/т, що не відповідає реальним обставинам справи. Рішення щодо придбання аналогічного товару у третіх осіб за вищою ціною було виключно рішенням покупця, оскільки відповідач за зустрічним позовом листом від 25.01.2021 № 1 направляв рахунок покупцю на оплату 382 м/т кукурудзи, разом з тим, позивач за зустрічним позовом, такий рахунок не оплатив, а тому відсутність авансового платежу надає право постачальнику не відвантажувати товар. Оскільки покупець безпідставно відмовився сплачувати аванс та отримати товар відповідно до умов договору, то відповідно відсутня вина в діях постачальника, а відтак і відсутні підстави для стягнення заявлених збитків.

Протокольною ухвалою Господарського суду Київської області від 23.08.2022, яка відображена в протоколі судового засідання від 23.08.2022, оголошено перерву у судовому засіданні. Повідомлено сторін, що розгляд справи по суті буде продовжено в приміщенні Господарського суду Київської області 27.09.2022 об 14:30.

На електронну адресу Господарського суду Київської області від ТОВ «Манад» надійшли пояснення від 27.09.2022 № 40/9-2022 до заперечень відповідача від 22.08.2022 № 8-ЮФКМ/44/2021.

Присутні в судовому засіданні представники позивача за зустрічним позовом підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити з мотивів, викладених в зустрічному позові.

Присутній в судовому засіданні представник відповідача за зустрічним позовом проти позовних вимог заперечив, з підстав наведених у відзиві на зустрічну позовну заяву з урахуванням поданих заперечень від 22.08.2022 № 8-ЮФКМ/44.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, присутніх в судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Між сторонами у справі було укладено договір поставки від 12.10.2020 № 249 (далі договір), відповідно до умов якого постачальник - відповідач за зустрічним позовом зобов`язався поставити і передати у власність покупцю позивачу за зустрічним позовом сільськогосподарську продукцію власного виробництва, а саме - кукурудзу 3-го класу, врожаю 2020 року, насипом (далі товар), а покупець зобов`язався здійснити приймання та оплату товару (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 3.1 договору кількість товару 1600 метричних тонн +/- 10% за вибором покупця. Зазначена кількість може змінюватись за згодою сторін з оформленням відповідної додаткової угоди до цього договору.

Згідно з п. 4.1 договору ціна товару за даним договором становить 5250,00 грн. без ПДВ за 1 тонну, ПДВ складає 1050 грн. за 1 тонну, всього з ПДВ - 6300,00 грн. за 1 тонну, за умови, що якість та кількість товару відповідає вимогам, встановленим в п. 2.1 та п. 3.1 даного договору. За погодженням сторін ціна може бути переглянута, що затверджується письмово додатковою угодою до даного договору, що є його невід`ємною частиною.

Умовами п. 4.2 договору встановлено, що загальна сума договору з ПДВ складає 10080000 грн., з яких 1680000 грн. ПДВ, +/- 10% в опціоні покупця в залежності від фактично поставленої кількості товару.

У відповідності до п. 5.1 договору оплата за товар здійснюється покупцем в українській гривні, шляхом перерахування суми на банківський рахунок постачальника у спосіб і порядок, встановлений у п. 5.2 цього договору.

За змістом п. 5.2 договору оплата за товар здійснюється покупцем у два етапи наступним чином: 83,33% вартості товару покупець оплачує на підставі рахунку-фактури та заявки постачальника (форма заявки на оплату наведена у додатку № 1 до цього договору), отриманих за правилами згідно п. 11.4 цього договору протягом 5-ти банківських днів з дня, що слідує за днем надання документів для оплати; 16,67% вартості товару покупець оплачує після приймання товару згідно п. 2.1, п. 2.2, п. 3.1, п. 4.1, дотримання вимог п.п. 6.1, 6.2, 6.9, 6.10, 11.3 цього договору, надання товарно-транспортних видаткових накладних та реєстрації ПН/РК у ЄРПН згідно з пп. 1.5.5 цього договору, протягом 5-ти банківських днів, з дня надання квитанції про реєстрацію ПН/РК у ЄРПН за правилами згідно п. 11.4 цього договору або через систему електронного документообігу «M.E.D.o.c» або в паперовій формі.

Згідно з п. 6.1 договору постачальник зобов`язаний поставити товар у повному обсязі та якості згідно п. 1.1, 2.1, 3.1 цього договору у строк з 12 жовтня 2020 по 30 листопада 2020 року включно.

Відповідно до п. 6.2 договору, товар поставляється на умовах FCA франко-автомобіль та/або франко-вагон (Правила Інкотермс 2010), за вибором покупця.

Даний договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2020, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним договором (п. 11.2 договору).

На виконання умов договору постачальник ФГ «Тимошенко Н І» виставило покупцю ТОВ «Манад» рахунок від 16.10.2020 № 3 на оплату кукурудзи 3 класу, врожаю 2020 року у кількості 500 м/т на суму 3150000 грн. Позивач за зустрічним позовом на підставі платіжного доручення від 16.10.2020 № 611 здійснив оплату 83,33% вартості товару згідно рахунку від 16.10.2020 № 3 в сумі 2625000 грн. Відповідач за зустрічним позовом на підставі накладної від 18.10.2020 № 3 поставив позивачу за зустрічним позовом кукурудзу в кількості 245,64 м/т вартістю 1547532 грн. та на підставі накладної від 19.10.2020 № 4 поставив кукурудзу в кількості 245,98 м/т вартістю 1549674 грн. Позивач за зустрічним позовом на підставі платіжного доручення від 02.11.2020 № 705 здійснив оплату 16,67 % вартості товару згідно рахунку від 16.10.2020 № 3 в сумі 525000 грн.

Відповідач за зустрічним позовом виставив позивачу за зустрічним позовом рахунок від 20.10.2020 № 4 на оплату кукурудзи 3 класу, врожаю 2020 року у кількості 120 м/т на суму 756000 грн. Позивач за зустрічним позовом на підставі платіжного доручення від 20.10.2020 № 624 здійснив оплату 83,33% вартості товару згідно рахунку від 20.10.2020 № 4 в сумі 630000 грн. Відповідач за зустрічним позовом на підставі накладної від 26.10.2020 № 5 поставив позивачу за зустрічним позовом кукурудзу в кількості 105,4 м/т вартістю 664020 грн. Позивач за зустрічним позовом на підставі платіжного доручення від 02.11.2020 № 706 здійснив оплату 16,67 % вартості товару згідно рахунку від 20.10.2020 № 3 в сумі 120000 грн.

Відповідач за зустрічним позовом виставив позивачу за зустрічним позовом рахунок від 02.11.2020 № 5 на оплату кукурудзи 3 класу, врожаю 2020 року у кількості 490 м/т на суму 3087000 грн. Позивач за зустрічним позовом на підставі платіжного доручення від 02.11.2020 № 707 здійснив оплату 83,33% вартості товару згідно рахунку від 02.11.2020 № 5 в сумі 2572500 грн. Відповідач за зустрічним позовом на підставі накладної від 04.11.2020 № 6 поставив позивачу за зустрічним позовом кукурудзу в кількості 210,46 м/т вартістю 1325898 грн., на підставі накладної від 05.11.2020 № 7 поставив кукурудзу в кількості 140,34 м/т вартістю 884142 грн. та на підставі накладної від 06.11.2020 № 8 поставив кукурудзу в кількості 175,54 м/т вартістю 1105902 грн.

Відповідач за зустрічним позовом виставив позивачу за зустрічним позовом рахунок від 18.11.2020 № 6 на оплату кукурудзи 3 класу, врожаю 2020 року у кількості 330 м/т на суму 2079000 грн. Позивач за зустрічним позовом на підставі платіжного доручення від 18.11.2020 № 812 здійснив оплату 83,33% вартості товару згідно рахунку від 18.11.2020 № 6 в сумі 1732500 грн. Відповідач за зустрічним позовом на підставі накладної від 23.11.2020 № 9 поставив позивачу за зустрічним позовом кукурудзу в кількості 210,78 м/т вартістю 1327914 грн., на підставі накладної від 02.12.2020 № 10 поставив кукурудзу в кількості 105,88 м/т вартістю 667044 грн.

Всього відповідачем за зустрічним позовом в період з 18.10.2020 по 02.12.2020 на підставі перелічених вище накладних поставлено позивачу за зустрічним позовом 1440,02 м/т кукурудзи на суму 9072126 грн.

Всього позивачем за зустрічним позовом на підставі перерахованих вище платіжних доручень сплачено на користь відповідача за зустрічним позовом 8205000 грн. за поставлений товар.

Як стверджує позивач за зустрічним позовом, за його вибором кількість товару, який мав бути йому поставлений, становить 1600 м/т + 10%, тобто 1760 м/т, що передбачено п. 3.1 договору, а відтак ФГ «Тимошенко Н І» припинивши подальшу поставку товару, недопоставило, на думку ТОВ «Манад», кукурудзу в обсязі 319,98 м/т, з яких 159,98 м/т - до кількості 1600,00 м/т та 160,00 м/т як кількість товару +10 % згідно умов п. 3.1 договору за вибором ТОВ «Манад» як покупця товару.

У зв`язку із не виставленням ФГ «Тимошенко Н І» рахунків-фактур для здійснення подальшої поставки товару до обсягу 1760 м/т, ТОВ «Манад» платіжним дорученням № 888 було здійснено оплату за 160 м/т кукурудзи в розмірі 83,33% вартості товару в сумі 840000 грн. Вказані кошти, як стверджує позивач за зустрічним позовом, ТОВ «Манад» перерахувало постачальнику для здійснення наступних поставок товару (кукурудзи) у відповідності до вимог п. 3.1 договору, з урахуванням свого права опціону на вибір +10% (+160 м/т) для досягнення остаточної кількості товару в обсязі 1760 м/т.

ФГ «Тимошенко Н І» повернуло отримані кошти ТОВ «Манад» із призначенням платежу: «повернення надлишково перерахованих коштів за кукурудзу 160 тон (83,33% вартості товару) зг. дог. 249 від 12.10.2020, що підтверджується банківською випискою за 01.12.2020.

ТОВ «Манад» листом від 19.01.2021 № 35/01-2021 звернулось до ФГ «Тимошенко Н І» з вимогою щодо здійснення поставки кукурудзи у кількості 319,98 м/т, з яких 159,98 м/т - до кількості 1600 м/т та 160 м/т як кількість товару +10 % згідно умов п. 3.1 договору за вибором ТОВ «Манад» як покупця товару до обсягу 1760 м/т.

У відповідь на вказаний лист відповідачем за зустрічним позовом було направлено листа № 1 від 25.01.2021, в якому вказано, що для подальшого отримання 160 м/т кукурудзи 3 класу, ТОВ «Манад» має сплатити на користь ФГ «Тимошенко Н І» заборгованість за поставлені 1440,02 м/т товару у розмірі 867126 грн. та виставлено рахунок-фактуру № 1 від 25.01.2021 на оплату 160 м/т в сумі 1008000 грн.

ТОВ «Манад» листом від 02.02.2021 № 38/02-2021 звернулося до ФГ «Тимошенко Н І» із вимогою здійснення поставки кукурудзи у кількості 319,98 м/т, з яких 159,98 м/т - до кількості 1600 м/т та 160 м/т як кількість товару +10 % згідно умов п. 3.1 договору за вибором ТОВ «Манад» як покупця товару до обсягу 1760 м/т, на протязі 7 календарних днів з дня отримання листа. Також ТОВ «Манад» вказало, що у зв`язку з недопоставкою товару в кількості 319,98 м/т та порушення ФГ «Тимошенко Н І» умов п. 3.1 договору з врахуванням права ТОВ «Манад» на вибір +10% постачання товару до кількості 1760 м/т, як передбачено у п. 3.1 договору, наявні підстави для притримання здійснення оплати за товар у відповідності до п. 5.6 договору за порушення умов договору, що виразилось у недопоставці 319,98 м/т, у зв`язку з чим, ТОВ «Манад» з моменту усунення ФГ «Тимошенко Н І» допущеного порушення, здійснить остаточну плату в розмірі 16,67% вартості товару за вже отриманий товар та остаточну плату за 319,98 м/т кукурудзи.

ТОВ «Манад» листом від 03.02.2021 № 42/02-2021 звернулося до ФГ «Тимошенко Н І» із пропозицією надати графік відвантаження кукурудзи в кількості 319,98 м/т.

У відповідь на вказаний лист, ФГ «Тимошенко Н І» направило лист від 08.02.2021 № 2, в якому зазначило, що для подальшого отримання 160 м/т кукурудзи 3 класу ТОВ «Манад» має сплатити на рахунок ФГ «Тимошенко Н І» заборгованість за поставлені 1440,02 м/т товару у розмірі 867126 грн. та 1008000 грн. на підставі виставлено рахунку-фактури № 1 від 25.01.2021.

Враховуючи вищевикладене, ТОВ «Манад» звертаючись з зустрічним позовом зазначає, що, на його переконання, відповідач за зустрічним позовом мав поставити йому 1760 м/т кукурудзи у строк до 30.11.2020. Разом з тим, відповідач за зустрічним позовом здійснив поставку кукурудзи у кількості 1440,02 м/т, з яких 1334,14 м/т поставив у визначений договором строк до 30.11.2020 та 105,88 м/т поставив з простроченням строку, визначеного договором - 02.12.2020, поставку кукурудзи в обсязі 319,98 м/т недопоставив взагалі. Таким чином, як зазначає позивач за зустрічним позовом, відповідач за зустрічним позовом, прострочив виконання зобов`язання з поставки кукурудзи у встановлений договором строк в обсязі 425,86 м/т.

З огляду на допущення відповідачем за зустрічним позовом прострочення виконання зобов`язання щодо поставки кукурудзи в обсязі 425,86 м/т в строк встановлений договором, позивач за зустрічним позовом просить суд на підставі п. 8.5 договору стягнути з відповідача за зустрічним позовом штраф в розмірі 20% від вартості непоставленого, у т.ч. недопоставленого товару в установлений договором строк в обсязі 425,86 м/т, розмір якого за розрахунком позивача за зустрічним позовом складає 536583 грн.

На переконання відповідача за зустрічним позовом умови договору свідчать, що сторони погодили поставку товару загальною вагою 1600 м/т, а покупець не зробив свій вибір в частині зменшення або збільшення обсягу поставки, отже належним розміром неустойки у вигляді штрафу, який можна вважати обґрунтованим є 334983,60 грн. За вказаних обставин, відповідач за зустрічним позовом просить суд відмовити частково у стягненні договірної неустойки у вигляді штрафу за прострочення поставки товару в частині 201600 грн., а в іншій частині такої неустойки у вигляд штрафу зменшити її розмір до 167491,80 грн.

З огляду на вказані підстави вимог та заперечень суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не виникає з характеру відносин сторін.

Згідно із положеннями ст. 662 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Статтею 669 Цивільного кодексу України встановлено, що кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні. Умова щодо кількості товару може бути погоджена шляхом встановлення у договорі купівлі-продажу порядку визначення цієї кількості.

Статтею 663 ЦК України встановлено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 ЦК України.

Приписами пункту 2 статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, а згідно частини першої ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Відповідно до п. 8.5 договору за не поставку товару в строк, зазначений у п. 6.1 цього договору, постачальник зобов`язується сплатити покупцю штраф в розмірі 20% від вартості непоставленого, у т.ч. недопоставленого товару. Штраф за цим пунктом договору сплачується незалежно від заподіяних покупцю збитків.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання, або неналежного виконання господарського зобов`язання.

З здійсненого позивачем за зустрічним позовом розрахунку штрафу вбачається, що заявлений до стягнення розмір штрафу було визначено в сумі 536583,60 грн., виходячи з вартості недопоставленого у строк товару в сумі 2682918 грн. (425,86 м/т х 6300 грн. х 20% ?100).

Разом з тим, суд зазначає таке.

Виходячи зі змісту п. 3.1 договору, сторони передбачили поставку 1600 м/т кукурудзи +/- 10% за вибором покупця. Зазначена кількість може змінюватись за згодою сторін з оформленням відповідної додаткової угоди до цього договору.

За відсутності укладення відповідної додаткової угоди, покупець має належним чином повідомити постачальника про своє рішення щодо зменшення або збільшення в межах +/-10% загальної кількості товару, який зобов`язаний поставити постачальник. Таке повідомлення постачальник повинен був отримати у розумний строк та, в будь-якому випадку, не пізніше ніж 30.11.2020 (останній день строку поставки товару за договором).

Посилання позивача за зустрічним позовом на повідомлення постачальника про вибір покупця щодо поставки товару за договором в загальній кількості 1760 м/т, тобто +10% до 1600 м/т, шляхом вчинення конклюдентних дій у вигляді перерахування коштів 30.11.2020 в сумі 840000 грн. згідно платіжного доручення від 30.11.2020 № 888 на рахунок фермерського господарства не приймаються судом до уваги при вирішені даного спору та відхиляються, оскільки перерахування ТОВ «Манад» на користь фермерського господарства зазначених коштів в сумі 840000 грн. як оплата за кукурудзу у кількості 160 м/т (83,33% вартості товару) згідно договору у даному випадку може свідчити лише про вибір покупця щодо поставки товару в кількості 1600 м/т, позаяк станом на момент перерахування зазначених коштів в розмірі 840000 грн., відповідачем за зустрічним позовом було поставлено покупцю товар в кількості 1440,02 м/т, який не був оплачений покупцем в повному обсязі в сумі 867126 грн., а тому, за вказаних обставин, за наявності заборгованості за поставлений товар в розмірі 867126 грн., перерахування 30.11.2020 зазначених коштів в розмірі 840000 грн. не може свідчити про вибір покупця щодо поставки товару по договору в загальній кількості 1760 м/т, тобто +10% до 1600 м/т.

Тобто, за наявності поставленого за договором товару в кількості 1440,02 м/т, за який покупцем частково не здійснено розрахунок на суму 867126 грн., здійснений ТОВ «Манад» 30.11.2020 платіж на рахунок фермерського господарства в розмірі 840000 грн. за кукурудзу у кількості 160 м/т (83,33% вартості товару) згідно договору не можна розцінити, як конклюдентну дію - вибір ТОВ «Манад» поставки товару відповідно до п. 3.1 договору в загальній кількості 1760 м/т (+10% до 1600 м/т), а відтак вказаний платіж не може вважатися авансовим платежем за товар, який перевищує кількість поставки 1600 м/т на +10%.

Отже, за вказаних обставин, перерахування покупцем на розрахунковий рахунок продавця згідно платіжного доручення від 30.11.2020 № 888 коштів в сумі 840000 грн., як оплата за кукурудзу у кількості 160 м/т (83,33% вартості товару) згідно договору не свідчить про повідомлення покупцем постачальника про його вибір щодо поставки товару в загальній кількості 1760 м/т, тобто +10% до 1600 м/т.

Протилежного належними та допустимими доказами суду не доведено.

З огляду на викладене, суд виходячи з зібраних в матеріалах справи доказів, дійшов висновку про обов`язок відповідача за зустрічним позовом поставити покупцю в строк до 30.11.2020 товар в кількості 1600 м/т, як це визначено п. 3.1 договору. Обов`язок з поставки товару в кількості 1760 м/т, матеріалами справи не підтверджено, позаяк позивач за зустрічним позов не довів належними та допустимими доказами повідомлення постачальника про вибір покупця з поставки товару в обсязі +10% до 1600 м/т.

Наявні в матеріалах справи листи ТОВ «Манад», які зазначені судом вище про повідомлення постачальника щодо необхідності здійснення поставки кукурудзи у кількості 319,98 м/т, з яких 159,98 м/т до кількості 1600,00 м/т та 160 м/т як кількість товару +10 % згідно умов п. 3.1 договору за вибором ТОВ «Манад» як покупця товару до обсягу 1760 м/т, не приймаються судом до уваги при вирішенні даного спору та відхиляються, позаяк такі листи про повідомлення щодо вибору покупця датовані та направлялись постачальнику після спливу строку виконання зобов`язання щодо поставки товару.

З огляду на викладене, відсутні підстави для застосування до постачальника передбаченої п. 8.5 договору відповідальності у вигляді штрафу за не поставку додаткових до 1600 м/т ще 160 м/т кукурудзи в строк по 30.11.2020 включно.

З наявних в матеріалах справи доказів слідує, що у передбачений договором строк до 30.11.2020 покупцеві не було поставлено 159,98 м/т, а не 319,98 м/т, як вважає позивач за зустрічним позовом, з простроченням строку було поставлено товар в кількості 105,88 м/т.

Отже, відповідачем за зустрічним позовом допущено неналежне виконання своїх зобов`язань за договором поставки від 12.10.2020 № 249 щодо поставки кукурудзи в повному обсязі у строк встановлений договором в загальній кількості 265,86 м/т, з яких 105,88 м/т. поставлено з простроченням строку, визначеного договором та 159,98 м/т покупцеві взагалі не було поставлено.

З урахування викладеного, належний до стягнення штраф має розраховуватися в розмірі 20% від вартості непоставленого, у т.ч. недопоставленого в строк товару в кількості 265,86 м/т.

Згідно з правильним арифметичним розрахунком штрафу, який зроблений судом з врахуванням зазначених вище норм чинного законодавства та виходячи з встановленого судом простроченого виконання зобов`язання щодо поставки товару в кількості 265,86 м/т вартістю 1674918 грн., стягненню підлягає штраф в розмірі 334983,60 грн. В решті заявленої до стягнення суми штрафу в розмірі 201600 грн. суд відмовляє, з огляду на безпідставність вимог у вказаній частині.

Відповідач за зустрічним позовом у своїх запереченнях від 22.08.2022 № 8-ЮФКМ/44/2021 просить суд, на підставі приписів ст. 233 Господарського кодексу України, зменшити розмір даного штрафу до 167491,80 грн. оскільки покупцеві, на думку постачальника, не було завдано будь-яких реальних збитків та матеріальних втрат.

Згідно з ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

При цьому, ні у зазначених нормах, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

Відповідачем за зустрічним позовом не доведено що розмір неустойки значно перевищує розмір збитків та не доведено наявності у даній справі виняткових обставин, що можуть бути підставою для зменшення встановленого судом обґрунтованого розміру неустойки у вигляду штрафу, а відтак суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача за зустрічним позовом, яке міститься в поданих до суду запереченнях від 22.08.2022 № 8-ЮФКМ/44/2021 про зменшення розміру штрафу до 167491,80 грн.

Також позивач за зустрічним позовом просить суд стягнути з відповідача за зустрічним позовом 1008000 грн. збитків у вигляді втраченої вигоди на підставі п.п. 7.1, 7.8, 11.1 договору та 548469,44 грн. збитків у вигляді додаткових витрат внаслідок заміщення недопоставленого товару аналогічним товаром на підставі п.п. 7.1, 7.6, 11.1 договору.

Відповідач заперечує проти зустрічних позовних вимог в частині стягнення 1008000 грн. збитків у вигляді втраченої вигоди на підставі п. 7.8 договору, з тих підстав, що позивач за зустрічним позовом не надав жодного доказу та не довів жодної обставини, що підтверджують наявність у нього збитків у вигляді втраченої вигоди. Також відповідач заперечує проти зустрічних позовних вимог в частині стягнення 548469,44 грн. збитків у вигляді додаткових витрат внаслідок заміщення недопоставленого товару аналогічним товаром, з тих підстав, що розмір таких збитків розраховано виходячи з кількості недопоставленого товару в обсязі 319,98 м/т, що не відповідає реальним обставинам справи. Рішення щодо придбання аналогічного товару у третіх осіб за вищою ціною було виключно рішенням покупця, оскільки відповідач за зустрічним позовом листом від 25.01.2021 № 1 направляв рахунок покупцю на оплату 382 м/т кукурудзи, разом з тим, позивач за зустрічним позовом, такий рахунок не оплатив, а тому відсутність авансового платежу надає право постачальнику не відвантажувати товар. Оскільки покупець безпідставно відмовився сплачувати аванс та отримати товар відповідно до умов договору, то відповідно відсутня вина в діях постачальника, а відтак і відсутні підстави для стягнення заявлених збитків.

З огляду на вказані підстави вимог у зазначеній частині та заперечень на них суд зазначає таке.

У п. 7.1 договору сторони домовились, що до складу збитків, які підлягають відшкодуванню, входять витрати, понесені покупцем внаслідок невиконання або неналежного виконання постачальником своїх зобов`язань за цим договором, втрата, не поставка, недопоставка, прострочення поставки, поставка неякісного товару, визначеного у п. 1.1, п. 2.1, п. 3.1, 6.1 цього договору, пошкодження майна покупця, витрати здійснені постачальником у т.ч. сплата податкових нарахувань та штрафів, штрафні санкції іншим контрагентам, вартість додаткових робіт, витрачених матеріалів, а також не одержані доходи, у т.ч. кошти податкового кредиту/бюджетного відшкодування ПДВ, які він одержав би, якби зобов`язання постачальника за цим договором були виконані останнім належним чином.

Згідно п. 7.6 договору у випадку придбання покупцем аналогічного товару у іншого постачальника внаслідок невиконання постачальником своїх зобов`язань, передбачених у пунктах 1.1, 2.1 - 2.3, 3.1, 6.1, 6.2 цього договору, збитки визначаються як різниця між фактичною вартістю отриманого товару і вартістю придбаного товару взамін (включаючи надбавки, націнки, доплати за терміновість, транспортні витрати, тощо).

Пунктом 7.8 договору передбачено, що у разі невиконання постачальником умов пунктів 2.1, 2.2, 3.1, 6.1, 6.2, 7.1, 11.1 цього договору постачальник відшкодовує покупцю втрачену вигоду в розмірі десяти відсотків від суми договору, зазначеної у п. 4.2 цього договору.

Згідно п. 11.1 договору сторони зазначили, що досягли згоди по всіх істотних умовах цього договору та домовились, що метою цього договору є отримання ними доходу (прибутку) внаслідок поставки постачальником товару покупцю, який має намір його реалізувати з метою отримання доходу (прибутку), та сторони докладатимуть усіх зусиль для належного виконання умов цього договору, нестимуть відповідальність у розмірах та в межах умов цього договору, а у разі не врегульованих цим договором питань відповідальності в межах визначених чинним законодавством.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються, зокрема, шляхом відшкодування збитків.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (ст. 614 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною (ст. 224 Господарського кодексу України ).

За змістом ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Законом щодо окремих видів господарських зобов`язань може бути встановлено обмежену відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язань.

При визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов`язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі якщо вимогу не задоволено у добровільному порядку, - на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків.

Аналіз вищевикладених положень чинного законодавства дає підстави для висновку, що нормами ЦК України та ГК України визначені загальні підстави господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин, а також умови, склад та порядок застосування до суб`єкта господарювання такого виду господарських санкцій як відшкодування збитків.

Для застосування такої відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.

При цьому, на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. Натомість, вина боржника у порушенні зобов`язання презюмується та не підлягає доведенню кредитором, тобто саме відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Верховний Суд у ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи.

Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто, коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Близький за змістом висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17, від 21.09.2021 у справі № 904/6992/20.

Суд зазначає, що погодження сторонами в договорі порядку визначення розміру збитків не нівелює обов`язку кредитора довести повний склад цивільного правопорушення як підстави для застосування такої форми майнової відповідності, як відшкодування збитків. У зв`язку з цим кредитор повинен довести: (1) протиправність поведінки (порушення умов договору), (2) наявність збитку; (3) причинний зв`язок; (4) вину.

Закон надає сторонам можливість визначити лише розмір збитків. Спрощення правил визначення розміру збитків не усуває застосування правил про підстави застосування такого заходу відповідальності. Тобто позивач повинен довести, що порушення боржником зобов`язання завдало йому збитків.

Неодержаний дохід (упущена вигода) - це рахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на документах, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб`єктом господарювання грошових сум (чи інших цінностей), якби учасник відносин у сфері господарювання не допустив правопорушення. Якщо ж кредитор не вжив достатніх заходів, щоб запобігти виникненню збитків чи зменшити їх, шкода з боржника не стягується. Важливим елементом доказування наявності неодержаних доходів (упущеної вигоди) є встановлення причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, завданими потерпілій особі. Позивачу слід довести в порядку, передбаченому положеннями частини 3 статті 13, статей 74, 76- 77 Господарського процесуального кодексу України, що протиправна поведінка, дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки.

Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними (не можуть обґрунтовуватися гіпотетично та на прогнозах), а дійсно були б ним отримані в разі належного виконання боржником своїх обов`язків (повинні мати чітке документальне обґрунтування). Наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання доходу ще не є підставою для його стягнення.

Зазначені висновки узгоджуються з правовими позиціями, викладеними у постановах Верховного Суду від 02.03.2021 у справі № 922/1742/20, від 17.02.2021 у справі № 916/450/20, від 03.11.2020 у справі № 916/3563/19, від 20.10.2020 у справі № 910/17533/19, від 26.02.2020 у справі № 914/263/19, від 30.06.2022 у справі № 916/1466/21.

Матеріали справи не містять доказів того, що позивач за зустрічним позовом у справі зазнав збитків у вигляді втраченої вигоди в заявленому до стягнення розмірі 1008000 грн., у зв`язку з тим, що відповідач за зустрічним позовом прострочив виконання зобов`язання щодо поставки кукурудзи в установлений договором строк у визначеному договором обсязі. Позивач за зустрічним позовом не довів та не підтвердив належними та допустимими доказами причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками, що свідчить про відсутність всіх елементів складу цивільного правопорушення. Визначивши пунктом 7.8 договору розмір збитків у вигляді втраченої вигоди, не усуває застосування правил про підстави застосування такого заходу відповідальності, тобто не звільняє позивача за зустрічним позовом довести, що порушення боржником зобов`язання завдало йому збитків.

За таких обставин, позивачем за зустрічним позовом всупереч приписів ст. 74 ГПК України, не доведено тих обставин, на які він посилається, як на підставу своїх вимог про стягнення з відповідача збитків у вигляді втраченої вигоди в заявленому до стягнення розмірі 1008000 грн., у зв`язку з чим зустрічні позовні вимоги у вказаній частині є безпідставними, недоведеними, необґрунтованими та непідтвердженими належними і допустимими доказами, а відтак суд відмовляє в їх задоволенні.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх договірних зобов`язань щодо поставки позивачу за зустрічним позовом товару в повному обсязі в строк, встановлений договором, ТОВ «Манад» придбало товар у інших постачальників для заміщення недопоставленого товару за більш високою ціною, що призвело до реальних збитків позивача за зустрічним позовом в розмірі 548469,44 грн.

Позивач за зустрічним позовом зазначає, що для заміщення недопоставлених відповідачем за зустрічним позовом 319,98 м/т товару, він укладав договори поставки з іншими контрагентами:

- з Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Пилипчанське» укладено договір поставки від 04.02.2021 № 12, за яким ТОВ «Манад» придбало у кукурудзу 3-го класу, врожаю 2020 року у кількості 210 м/т за ціною 8100,00 грн. з ПДВ за 1 тонну на загальну суму 1701000 грн. з ПДВ. За вказаним договором, як зазначає позивач за зустрічним позовом, він замістив 210 м/т кукурудзи.

- з Товариством з обмеженою відповідальністю «Урожай Плюс» укладено договір поставки від 08.02.2021 № 16 придбало у кукурудзу 3-го класу, врожаю 2020 року у кількості 125 м/т за ціною 7850 грн. з ПДВ за 1 тонну на загальну суму 981250,50 грн. з ПДВ. За вказаним договором, як зазначає позивач за зустрічним позовом, він замістив 109,98 м/т кукурудзи, витративши на їх заміщення 863343,44 грн.

Отже, як зазначає позивач за зустрічним позовом, він здійснив заміщення непоставленого відповідачем товару в обсязі 319,98 м/т шляхом придбання аналогічного товару у інших постачальників вартістю 2564343,44 грн. з ПДВ.

На підтвердження понесення додаткових витрат внаслідок заміщення недопоставленого товару аналогічним товаром в сумі 548469,44 грн. позивач за зустрічним позовом надає суду такі, зокрема, документи: договір поставки від 04.02.2021 № 12, укладений між ТОВ «Манад» та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Пилипчанське», рахунок від 04.02.2021 № 20, платіжні доручення від 08.02.2021 № 1171 на суму 1417500 грн., від 18.02.2021 № 1210 на суму 283500 грн. та накладні від 11.02.2021 № 20, від 16.02.2021 № 24 на суму 837378 грн.; договір поставки від 08.02.2021 № 16, укладений між ТОВ «Манад» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Урожай Плюс», рахунок від 08.02.2021 № 4, платіжні доручення від 09.02.2021 № 1182 на суму 817708,75 грн., від 11.02.2021 № 1186 на суму 163541,75 грн. та видаткові накладні від 16.02.2021 № 20 на суму 162024,08, від 17.02.2021 № 21 на суму 819226,42 грн.

Збитки у вигляді додаткових витрат внаслідок заміщення недопоставленого товару аналогічним товаром визначено позивачем за зустрічним позовом, як різницю між вартістю товару за договором від 04.02.2021 № 12, від 08.02.2021 № 16 та вартістю такої ж кількості товару за договором поставки з ФГ «Тимошенко Н І» в сумі 548469,44 грн.

Таким чином, як зазначає, позивач за зустрічним позовом, він поніс додаткові витрат внаслідок заміщення недопоставленого товару в кількості 319,98 м/т аналогічним товаром в сумі 548469,44 грн.

Разом з тим, як встановлено судом вище на підставі долучених до матеріалів справи доказів, відповідачем за зустрічним позовом порушено договірне зобов`язання щодо поставки ТОВ «Манад» кукурудзи у кількості 159,98 м/т вартістю 1007874 у строк по 30.11.2020 включно, а не 319,98 м/т кукурудзи, як зазначає позивач за зустрічним позовом, а відтак суд досліджує обставини щодо понесення позивачем за зустрічним позовом додаткових витрат внаслідок заміщення недопоставленого товару аналогічним товаром в доведеному недопоставленому покупцеві обсязі кукурудзи у кількості 159,98 м/т.

Судом встановлено, що відповідач за зустрічним позовом як постачальник за договором укладеним між сторонами у справі був зобов`язаний поставити позивачу за зустрічним позовом кукурудзу у строк до 30.11.2020, проте не виконав свої зобов`язання з поставки товару у повному обсязі у узгоджений строк.

З метою заміщення недопоставленого ФГ «Тимошенко Н І» товару, ТОВ «Манад» на підставі договору поставки від 04.02.2021 № 12, укладеного з Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Пилипчанське» придбало у кукурудзу 3-го класу, врожаю 2020 року у кількості 210 м/т за ціною 8100,00 грн. з ПДВ за 1 тонну на суму 1701000 грн. з ПДВ.

За рахунок придбаної у Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Пилипчанське» кукурудзи, ТОВ «Манад» замістило недопоставлену ФГ «Тимошенко Н І» кількість кукурудзи 159,98 м/т, проте, здійснило це за більшою, аніж було передбачено договором № 249 від 12.10.2020, ціною.

Різниця між вартістю товару за договором від 04.02.2021 № 12 та вартістю такої ж кількості товару за договором поставки з ФГ «Тимошенко Н І» становить 287964 грн.

Суд при здійснені дослідженні понесення додаткових витрат внаслідок заміщення недопоставленого товару аналогічним товаром бере до уваги перший договір укладений ТОВ «Манад» на заміщення недопоставленого товару в обсязі 159,98 м/т.

Враховуючи, що внаслідок невиконання відповідачем за зустрічним позовом своїх зобов`язань з поставки кукурудзи в кількості 159,98 м/т, позивач за зустрічним позовом здійснив заміщення непоставленого товару придбавши аналогічний товар у іншого контрагента, з метою отримання прибутку від подальшого його продажу наявним покупцям за іншими правочинами за якими товариство зобов`язалось здійснити поставку замовленої кількості кукурудзи, у зв`язку з чим поніс додаткові витрати внаслідок заміщення недопоставленого товару аналогічним товаром, суд дійшов висновку про доведеність заподіяння позивачу за зустрічним позовом збитків у вигляді додаткових витрат внаслідок заміщення недопоставленого товару аналогічним товаром в розмір 287964 грн., причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданими збитками, та наявності повного складу цивільного правопорушення, оскільки у разі поставки товару відповідачем за зустрічним позовом у встановлений договором строк та у повному обсязі необхідність у заміщенні товару у іншого контрагента була б відсутня, а зазначені витрати не були б понесені. А відтак вимоги про стягнення з відповідача за зустрічним позовом 287964 грн. збитків у вигляді додаткових витрат внаслідок заміщення недопоставленого товару аналогічним товаром на підставі п.п. 7.1, 7.6, 11.1 договору є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

В решті вимог щодо стягнення з відповідача за зустрічним позовом збитків у вигляді додаткових витрат внаслідок заміщення недопоставленого товару аналогічним товаром в розмірі 260505,44 грн. суд відмовляє, позаяк позивач за зустрічним позовом не довів наявності обов`язку відповідача за зустрічним позовом поставити товар в кількості 160 м/т до обсягу 1760 м/т кукурудзу, а відтак і наявності правових підстав щодо його заміщення та понесення витрат внаслідок заміщення 160 м/т кукурудзи аналогічним товаром.

Посилання відповідача за зустрічним позовом на те, що рішення щодо придбання аналогічного товару у третіх осіб за вищою ціною було виключно рішенням покупця, оскільки відповідач за зустрічним позовом листом від 25.01.2021 № 1 направляв рахунок покупцю на оплату 382 м/т кукурудзи, разом з тим, позивач за зустрічним позовом, такий рахунок не оплатив, а тому відсутність авансового платежу надає право постачальнику не відвантажувати товар не приймається судом до уваги при вирішенні даного спору та відхиляється з огляду на встановлені судом обставини порушення відповідачем за зустрічним позовом виконання договірних зобов`язань щодо поставки товару у встановлений договором строк та у повному обсязі та з огляду на те, що відповідач за зустрічним позовом не довів суду, що він вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання у встановлений договором строк.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на сторони пропорційну розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 1291 Конституції України, ст. 13, 74, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Манад» до Фермерського господарства «Тимошенко Н І» про стягнення 2093053,04 грн., з яких 536583,60 грн. неустойка у вигляді штрафу, 1008000 грн. збитки у вигляді втраченої вигоди, 548469,44 грн. збитки у вигляді додаткових витрат внаслідок заміщення недопоставленого товару аналогічним товаром задовольнити частково.

2. Стягнути з Фермерського господарства «Тимошенко Н І» (вул. Вишнева, 8, с. Махнівка, Борзнянський р-н, Чернігівська обл., 16464, ідентифікаційний код 33380345) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Манад» (вул. Центральна, 34, с. Засупоївка, Яготинський р-н, Київська обл., 07714, ідентифікаційний код 32670436) 334983 (триста тридцять чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят три) грн. 60 коп. неустойка у вигляді штрафу, 287964 (двісті вісімдесят сім тисяч дев`ятсот шістдесят чотири) грн. збитків у вигляді додаткових витрат внаслідок заміщення недопоставленого товару аналогічним товаром, 9344 (дев`ять тисяч триста сорок чотири) грн. 22 коп. витрат зі сплати судового збору.

3. В решті зустрічних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Манад» до Фермерського господарства «Тимошенко Н І» про стягнення 201600 грн. неустойки у вигляді штрафу, 1008000 грн. збитків у вигляді втраченої вигоди, 260505,44 грн. збитків у вигляді додаткових витрат внаслідок заміщення недопоставленого товару аналогічним товаром відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення Господарського суду Київської області набирає законної сили у строк та порядку передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у строк визначений ст. 256 ГПК України, в порядку передбаченому ст. 257 ГПК України з врахуванням пп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Дата складання та підписання повного тексту рішення 03.11.2022.

Суддя Ю.В. Подоляк