ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"01" листопада 2022 р. м. Рівне Справа № 903/182/17

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В., при секретарі судового засідання Мельник В.Я., розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства "Волинське обласне підприємство автобусних станцій" про зміну способу або порядку виконання рішення суду

у матеріалах справи

за позовом Луцької міської ради (43025, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, 19, )

до відповідача Приватного акціонерного товариства "Волинське обласне підприємство автобусних станцій" (43018, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Львівська, 148, )

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача:

Фізична особа - підприємець Герун Юрій Євгенійович

Фізична особа - підприємець Ляшенко Вадим Вікторович

Головне управління Держгеокадастру у Волинській області

про повернення земельної ділянки

за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства "Волинське обласне підприємство автобусних станцій" (43018, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Львівська, 148)

до Луцької міської ради (43025, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, 19)

про стягнення безпідставно набутого майна

В судовому засіданні приймали участь:

від позивача: Іщик В.А.;

від відповідача: Гітун Н.І.;

від третіх осіб: не з`явились.

ВСТАНОВИВ:

Луцька міська рада (далі по тексту Позивач, Рада) звернулася в Господарський суд Волинської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Волинське обласне підприємство автобусних станцій" (далі по тексту Відповідач, ПАТ "ВОПАС") в якому просила зобов`язати останнього повернути земельну ділянку площею 25753 кв.м., кадастровий номер :22:065:0059, розташовану за адресою: вул. Конякіна, 39 в м. Луцьку, по акту приймання-передачі, у стані придатному для подальшого використання.

Приватне акціонерне товариство "Волинське обласне підприємство автобусних станцій" подало зустрічний позов до Луцької міської ради в якій просило стягнути з останньої безпідставно набуте майно - грошові кошти у розмірі 1 322 199,30 грн.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 27.04.2022 року відмовлено Луцькій міській раді у задоволенні позову. Судові витрати у справі щодо розгляду первісного позову покладено на позивача Луцьку міську раду. Стягнуто з Луцької міської ради (43025, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, 19) на користь Приватного акціонерного товариства "Волинське обласне підприємство автобусних станцій" (43018, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Львівська, 148) 264 000 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги на рішення Господарського суду Волинської області від 06.04.2017 року. Відмовлено Приватному акціонерному товариству "Волинське обласне підприємство автобусних станцій" у задоволенні зустрічного позову. Судові витрати по розгляду зустрічного позову у суді першої інстанції покладено на Приватне акціонерне товариство "Волинське обласне підприємство автобусних станцій". Судові витрати у справі понесені Фізичною особою-підприємцем Геруном Юрієм Євгенійовичем за подання касаційної скарги на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 24.10.2017 року покладено на останнього.

07.06.2022 року на виконання Рішення Господарського суду Рівненської області від 27.04.2022 року видано наказ.

06.10.2022 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду від Приватного акціонерного товариства "Волинське обласне підприємство автобусних станцій" надійшла заява, в якій останнє просить суд змінити спосіб або порядок виконання рішення Господарського суду Рівненської області у справі 903/182/17 від 27.04.2022 року в частині стягнення з боржника - Луцької міської ради на користь ПрАТ "Волинське обласне підприємство автобусних станцій" судового збору в сумі 264 000 грн. 00 коп. шляхом стягнення вказаної суми судового збору з відповідних рахунків Виконавчого комітету Луцької міської ради (, м. Луцьк, вулиця Богдана Хмельницького, 19).

Дану заяву мотивує наступним. 13 червня 2022 року на адресу ПрАТ «Волинське обласне підприємство автобусних станцій» надійшов наказ про примусове виконання рішення суду від 07 червня 2022 року №903/182/17 про стягнення з Луцької міської ради на користь ПрАТ «Волинське обласне підприємство автобусних станцій» судового збору в сумі 264 000 грн. 00 коп..

Після звернення до Управління державної казначейської служби України у м. Луцьку Волинської області на адресу відповідача - ПрАТ «Волинське обласне підприємство автобусних станцій» повернуто наказ без виконання із зазначенням відсутності повної назви стягувача та боржника та відсутності кодів ЄДРПОУ.

Після надсилання на адресу Управління державної казначейської служби України у м. Луцьку Волинської області ухвали Господарського суду Рівненської області від 12 липня 2022 р. про виправлення помилки в рішенні та наказі Господарського суду Рівненської області від р. №903/182/17, ПрАТ «Волинське обласне підприємство автобусних станцій» отримало 07.06.2022 лист від Головного Управління державної казначейської служби України у м. Луцьку Волинської області від 02.08.2022 р.№01-04-08/872 «Про надання інформації», в якому повідомлено стягувача про наявність рахунків у Виконавчого комітету Луцької міської ради та лист від 25.08.2022 р. №02-29-06-/933 про повернення документів із відмовою у виконанні рішення суду. і

ПрАТ «Волинське обласне підприємство автобусних станцій» зазначає, що Управління державної казначейської служби України у м. Луцьку Волинської області мотивує свою відмову виконувати рішення суду тим, що відповідно до абзацу 2 пункту 2 Порядку №845, боржники - це визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, які мають відкриті рахунки в органах Казначейства. Луцька міська рада (код ЄДДПОУ 34745204) станом на 24.08.2022 р. не має відкритих рахунків в Управлінні казначейства. Відтак, направлений ПрАТ «Волинське обласне підприємство автобусних станцій» наказ повернуто без виконання на підставі пп. 3 п. 9 Порядку №845.

ПрАТ «Волинське обласне підприємство автобусних станцій» вважає, що здійснення виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 27.04.2022 у справі № 903/182/17 в частині стягнення судового збору є неможливим і потребує зміни способу або порядку виконання шляхом стягнення коштів в сумі 264 000 гон.00 коп. з відповідних рахунків виконавчого комітету Луцької міської ради, який є виконавчим органом Луцької міської ради, має відповідні рахунки за видатками і доходами, є їх розпорядником та обслуговується у зазначеному Управлінні казначейства.

Ухвалою суду від 12 жовтня 2022 року Заяву Приватного акціонерного товариства "Волинське обласне підприємство автобусних станцій" про зміну способу або порядку виконання рішення суду призначено до розгляду.

11.10.2022 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду від представника Луцької міської ради надійшли заперечення, в яких проти задоволення Заяви Приватного акціонерного товариства "Волинське обласне підприємство автобусних станцій" про зміну способу або порядку виконання рішення заперечує посилаючись при цьому на те, що Луцька міська рада, як юридична особа не ліквідована, не перебуває в процесі припинення, то підстав вважати, що Виконавчий комітет Луцької міської ради є її правонаступником не має. При цьому зазначає, що Виконавчий комітет Луцької міської ради є окремою юридичною особою і взагалі не брав участі у справі.

Ухвалою суду від 17 жовтня 2022 року відкладено розгляд Заяви Приватного акціонерного товариства "Волинське обласне підприємство автобусних станцій" про зміну способу та порядку виконання рішення на "01" листопада 2022 року.

27.10.2022 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду від Приватного акціонерного товариства "Волинське обласне підприємство автобусних станцій" надійшли пояснення в яких наполягає на тому, що саме Управління державної казначейської служби України у м.Луцьку Волинської області повинно було звернутись до Луцької міської ради з вимогою про необхідність вжиття останньою заходів для встановлення асигнувань або здійснення інших дій спрямованих на виконання рішень судів, а Луцька міська рада, як боржник у справі №903/182/17 зобов`язана письмово повідомити Управління державної казначейської служби України у м.Луцьку Волинської області про заходи, вжиті нею з метою виконання судового рішення.

В судове засідання 01.11.2022 року не з`явились представники третіх осіб, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Волинській області надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності повноважного представника.

Розглянувши Заяву Приватного акціонерного товариства "Волинське обласне підприємство автобусних станцій" про зміну способу або порядку виконання рішення та документи і матеріали, які подані учасниками судового процесу, з`ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, безпосередньо дослідивши докази у справі, господарський суд прийшов до висновку, що Заява не підлягає задоволенню. При цьому господарський суд керувався наступним.

Відповідно до частини і статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Частиною 1 статті 239 ГПК України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

За змістом статті 331 ГПК України суд за заявою стягувана чи виконавця (у випадках, встановлених законом) може встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Про встановлення чи зміну способу та порядку виконання рішення або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

З аналізу норм чинного законодавства вбачається, що під зміною способу і порядку виконання рішення суду слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації такого рішення в разі неможливості його виконання у порядку та у спосіб, що раніше встановлені.

Підставою для зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або у спосіб, встановлений господарським судом.

Законодавець у частині 1 статті 16 Цивільного кодексу України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у статті 16 Цивільного кодексу України способів захисту цивільних прав.

Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим. Вирішуючи питання про зміну способу виконання рішення, суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість такого виконання рішення суду. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення у розумінні реалізації завдань виконавчого провадження.

Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 Цивільного кодексу України.

Для зміни способу виконання судового рішення необхідним є з`ясування питання чи не призведе така зміна способу виконання до зміни первісно обраного позивачем способу захисту своїх прав та інтересів, оскільки змінюючи спосіб виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових, рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у Цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частинами другою та четвертою ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих 3судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначає Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 (далі - Порядок №845).

Так, відповідно до пункту 3 зазначеного Порядку №845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

За приписами пунктів і 6-21 Порядку №845 органи Казначейства за судовими рішеннями про стягнення надходжень бюджету здійснюють безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів;

1) для повернення надмірно та/або помилково сплачених податків і зборів та інших доходів бюджету;

2)що надійшли в результаті повернення бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою або під державні гарантії;

3) що надійшли від реалізації конфіскованого або зверненого судом у дохід держави майна, іншого майна, у тому числі валютних цінностей, що переходять у власність держави, вилученого уповноваженими державними органами;

4) що надійшли в результаті конфіскації національної або іноземної валюти;

5) що надійшли в інший установлений законодавством спосіб;

6) з метою забезпечення бюджетного відшкодування податку на додану вартість та/або пені, нарахованої на заборгованість державного бюджету з відшкодування такого податку.

Пунктом 26 Порядку №845 передбачено, що безспірне списання коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів, на яких обліковуються кошти загального та спеціального фондів відповідного бюджету, здійснюється в межах бюджетних асигнувань, передбачених у затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних коштів, та у разі наявності на його рахунках для обліку відкритих асигнувань (залишків коштів на рахунках).

Відповідно до пункту 24 наведеного порядку стягувані, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник (відкриті рахунки), або за його місцезнаходженням документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.

Звертаючись до суду із заявою про зміну способу виконання рішення суду, Приватне акціонерне товариство "Волинське обласне підприємство автобусних станцій" зазначило, що наказ Господарського суду Рівненської області від 07.06.2022 у даній справі був пред`явлений ним до Управління Державної казначейської служби України у м. Луцьк Волинської області, проте листом від 25.08.2022 № 02-29-06/933 повернутий останнім без виконання на підставі пп.3 п. 9 Порядку № 845, у зв`язку з тим, що у казначействі рахунків для Луцької міської ради не відкрито, з огляду на що стягувач просить суд змінити спосіб або порядок виконання судового рішення шляхом стягнення вказаної у наказі суду суми судового збору через Виконавчий комітет Луцької міської ради.

Статтею 142 Конституції України встановлено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Відповідно до статті 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.

За приписами статті 327 ЦК України у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» представницький орган місцевого самоврядування - виборний орган (рада), який складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення; районні та обласні ради - органи місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад, сіл,: селищ та міст.

Згідно з ч. 1 ст. 1-0 Закону України "Про місцеве самоврядування" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

В силу ч. 1 ст. 51 цього ж Закону, виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень.

Відповідно до ст. 16 вказаного Закону органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є, зокрема, доходи місцевих бюджетів та інші кошти, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селиш, міст, районів у містах. Місцеві бюджети є самостійними, вони не включаються до Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та інших місцевих бюджетів.

Отже, Луцька міська рада є власником майна, у тому числі й доходів місцевих бюджетів, інших коштів тощо.

Статтею 1 Бюджетного кодексу. України визначено, що місцевий бюджет - це нормативно-правовий акт відповідної місцевої ради, виданий в установленому порядку, що затверджує місцевий бюджет та визначає повноваження відповідного, виконавчого органу місцевого самоврядування здійснювати виконання місцевого бюджету протягом бюджетного періоду.

Аналіз наведених норм свідчить, що виконавчий комітет ради є розпорядником коштів місцевого бюджету, повноваження з виконання якого покладено на нього законом та затверджено обсяг бюджетних видатків місцевою радою у встановленому законом порядку.

Суд вважає за необхідне зазначити, що Луцька міська рада (ідентифікаційний код 34745204) та Виконавчий комітет Луцької міської ради (ідентифікаційний код 04051327) є різними, самостійними юридичними особами органами місцевого самоврядування, суб`єктами права, які наділені цивільною правоздатністю і дієздатністю, тобто здатністю від свого імені набувати майнових та особистих немайнових прав і нести обов`язки та самостійно брати участь у правовідносинах, бути позивачем та відповідачем у суді.

Як вказують приписи ч. 1 ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Діючі положення ГПК України не передбачають встановлення чи зміну способу або порядок виконання рішення суду шляхом фактичного виконання рішення суду іншою юридичною особою, яка не була стороною при розгляді справи, без визначеної законом правової підстави.

При цьому, визначення заявником способу виконання рішення як стягнення заборгованості за виконавчим документом через іншу юридичну особу фактично змінить зміст рішення, замінить боржника у зобов`язанні на особу, яка не залучалася до участі у справі, яка відповідно до положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є окремою юридичною особою та наділена власними повноваженнями.

Боржником за наказом Господарського суду Рівненської області від 07.06.2022 у справі №903/182/17 є саме Луцька міська рада, а Виконавчий комітет Луцької міської ради не був та не є стороною у даній справі, щодо відповідача ним не заявлялись жодні позовні вимоги у межах розглянутої справи, а отже вказана юридична особа не може виконувати обов`язки за боржника без існування законних на те підстав.

Наразі, матеріали справи не містять доказів на підтвердження ані про вибуття міської ради із визначених судовим рішенням правовідносин, ані про правонаступництво виконавчого комітету після міської ради. Відсутність в Луцькій міській раді рахунків, відкритих у органах казначейства для здійснення примусового виконання рішення, не позбавляє позивача можливості виконати рішення суду у добровільному порядку, оскільки саме міська рада є власником грошових коштів, розпорядником яких виступає її виконавчий комітет.

У відповідності до вимог частини 3 статті 331 ГПК України зміна способу виконання рішення суду можлива лише у випадку наявності обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

При цьому, заявником мають бути надані докази, які переконливо доводять факти, що ускладнили або зробили би неможливим виконання рішення суду.

Крім того, суд зауважує на тому, що Заявником не доведено вжиття ним встановлених законодавством заходів, спрямованих на виконання судового рішення, зокрема, направлення на адресу боржника вимоги про необхідність вжиття останнім заходів для відшкодування грошових коштів за наказом Господарського суду Рівненської області від 07.06.2022 у справі №903/182/17.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувану предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Враховуючи викладене у сукупності, беручи до уваги недоведеність Приватним акціонерним товариством "Волинське обласне підприємство автобусних станцій" наявності правових підстав, які унеможливлюють виконання судового рішення у даній справі, а також зважаючи на те, що заявлена останнім зміна порядку виконання судового рішення фактично призводить до заміни боржника, покладає обов`язок його виконання на іншу особу без достатніх визначених законодавцем умов, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення Заяви про зміну способу або порядку виконання рішення суду в частині стягнення з боржника - Луцької міської ради на користь ПрАТ "Волинське обласне підприємство автобусних станцій" судового збору в сумі 264000 грн. 00 коп. шляхом стягнення вказаної суми судового збору з відповідних рахунків Виконавчого комітету Луцької міської ради.

На основі вищенаведеного, керуючись статтями 232-235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Приватному акціонерному товариству "Волинське обласне підприємство автобусних станцій" у задоволенні Заяви про зміну способу або порядку виконання рішення суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено Господарським процесуальним кодексом України. Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено та підписано 02.11.2022 року.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Марач В.В.