ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 рокуСправа № 912/1097/22

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Бестаченко О.Л., за участю секретаря судового засідання Колісник Т.В. розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу № 912/1097/22

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "МАС СІДС Україна", вул. Луганська, 50, с. Могилів, Царичанський район, Дніпропетровська область, 51040,

до відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕЙН АГРО", вул. Кропивницького, 151, м. Кропивницький, 25006,

та до: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

про стягнення 2 393 264,52 грн,

представники:

від позивача - Костенко М.І., довіреність від 26.07.22 № б/н;

від відповідача 1 - участі не брали;

від відповідача 2 - участі не брали.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "МАС СІДС Україна" (далі - ТОВ "МАС СІДС Україна"), яка містить вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕЙН АГРО" (далі - ТОВ "РЕЙН АГРО") та до ОСОБА_1 про солідарне стягнення 2 393 264,52 грн, з яких: 919 540,80 грн основного боргу, 183 908,16 грн - 20% штрафу, 975 872,12 грн - 48% річних та 313 943,44 грн інфляційних збитків, з покладенням на відповідачів судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на неналежне виконання відповідачем 1 зобов`язань за Договором поставки від 23.07.2020 № КБ-209 в частині своєчасного та повного розрахунку за отриманий товар. Крім того, 19.06.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "РЕЙН АГРО" та ОСОБА_1 підписаний договір поруки № б/н, у відповідності до якого в якості виконання забезпечення зобов`язань за Договором поставки від 23.07.2020 № КБ-209, гр. ОСОБА_1 виступив поручителем за виконання всіх грошових зобов`язань за даним договором і взяв на себе обов`язок, у випадку не сплати боргу Товариством з обмеженою відповідальністю "РЕЙН АГРО", самостійно сплатити заборгованість.

Ухвалою від 19.08.2022 господарським судом на виконання вимог ч. 6 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України здійснено запити до Управління ДМС у Львівській області та до Львівської міської ради щодо доступу до персональних даних про реєстрацію місця проживання відповідача 2 - ОСОБА_1 .

Ухвалою від 01.09.2022 відкрито провадження у справі № 912/1097/22; постановлено справу № 912/1097/22 розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 23.09.2022 на 10:00; сторонам встановлено строк для подання заяв по суті справи.

23.09.2022 суд відкрив підготовче засідання.

Протокольною ухвалою від 23.09.2022 на підставі ст. 183 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оголосив перерву в підготовчому засіданні по розгляду справи № 912/1097/22 до 18.10.2022 на 10:00 год.

Ухвалою від 18.10.2022 господарський суд постановив продовжити строк підготовчого провадження у справі № 912/1097/22 на тридцять днів. Закрити підготовче провадження у справі № 912/1097/22. Справу № 912/1097/22 призначити до судового розгляду по суті на 09.11.2022 на 11:00 год.

Відповідачі не скористались своїм правом на подання відзиву на позов та не повідомили суд про наявність у них заперечень з приводу заявлених позовних вимог.

Органом поштового зв`язку повернуто конверти з вкладенням (ухвали від 01.09.2022, 23.09.2022 та від 18.10.2022) з відмітками "за закінченням терміну зберігання" та "адресат відсутній за вказаною адресою", які направлялись на адреси відповідачів, зазначені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та інформації Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради.

Частиною 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Крім того, про дату, час та місце проведення судового засідання 09.11.2022 відповідачі повідомлені телефонограмами, а також шляхом розміщення оголошення на вебсайті Судової влади України.

Так, в матеріалах справи містяться телефонограми від 19.10.2022 №4673 та №4674, відповідно до яких, за наявними засобами зв`язку, які зазначені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань і позовній заяві зв`язатися з відповідачами не вдалося.

Згідно ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи викладене, відповідачі належним чином повідомленні про розгляд справи судом.

На підставі ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з неподанням відповідачами відзивів у встановлений строк без поважних причин, спір вирішено за наявними в справі матеріалами.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши в судовому засіданні докази, господарський суд встановив наступні обставини, які є предметом доказування у справі.

23.04.2020 між Приватним підприємством "Бізон-Тех 2006" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "РЕЙН АГРО" (покупець) укладено договір поставки № КБ-209 (далі - договір) (а.с. 22 об.-25).

Відповідно до п. 1.1. договору у порядку, строки та на умовах, визначених цим договором і специфікаціями до нього, постачальник зобов`язується поставляти та передавати у власність покупця такий товар:

- насіння для сівби;

- пестициди в препаративних формах, що є засобами захисту рослин, регулятори росту рослин і мікродобрива,

- мінеральні добрива, а покупець зобов`язується приймати цей товар та оплачувати його.

Строк поставки товару, протягом якого товар повинен бути переданий покупцю або перевізнику, вказується в специфікації. У ній також може бути вказана лише гранична дата поставки товару. Якщо їх не вказано, то товар постачається покупцю за його письмовими заявками по мірі необхідності покупця в ньому, але не пізніше 30 календарних днів з моменту одержання постачальником заявка про поставку товару. (п. 4.2. договору).

Пунктом 4.5. договору передбачено, що підписання покупцем накладної або іншого документу про передачу йому товару засвідчує факт передачі йому разом із товаром усієї необхідної документації, що його стосується, у тому числі документів про якість товару, рекомендації виробника щодо його використання, транспортування та зберігання. Датою поставки (передачі) товару є дата, що вказана в накладній.

Пунктом 5.1. Договору поставки передбачено, що покупець зобов`язується оплатити постачальнику товар у строк, що вказаний у специфікації. Якщо в специфікації не вказано строк (термін) оплати товару, то такий товар оплачується покупцем за 10 днів до граничної дати його поставки (передачі покупцю або перевізнику). Якщо між сторонами фактично відбулась поставка товару за накладною, але на такий товар не була підписана специфікація і він попередньо не був оплачений покупцем, то такий товар оплачується покупцем у день його отримання від постачальника (перевізника).

Договір є укладеним з моменту його підписання сторонами і діє до кінця року, в якому він був укладений. Усі поставки постачальником покупцю товару з моменту укладення цього договору і до кінця року, в якому був укладений цей договір, а також порядок їх оплати регулюється цим договором. Усі підписані представниками сторін у період дії цього договору специфікації та накладні про передачу покупцю товару є невід`ємними частинами цього договору, навіть якщо в них немає посилання на реквізити цього договору. Умови поставки, оплати товару за ними та відповідальність покупця за прострочення оплати товару регулюється цим договором. Якщо в період дії цього договору між сторонами відбудеться поставка товару, але не буде підписана специфікація до нього, то накладна на такий товар, підписана представником покупця, прирівнюється до специфікації, якою погоджено асортимент, ціна та кількість товару, що постачається покупцю, а покупець зобов`язується оплатити такий товар (у т. ч. сплатити індексацію ціни такого товару) на умовах, у строки та в порядку, визначеними цим договором. (п. 9.1. Договору).

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками.

19.06.2020 між ПП "БІЗОН-ТЕХ 2006" (Кредитор) та ОСОБА_1 (Поручитель) укладено договір поруки (далі Договір поруки), відповідно до умов якого Поручитель поручився за своєчасне і належне виконання Боржником Забезпечених зобов`язань і зобов`язується відповідати перед Кредитором за порушення Боржником Забезпечених зобов`язань (п. 2.1. Договору поруки) (а.с. 13).

Відповідно до п. 1.1.2. Договору поруки визначено, що Основний договір - під Основним Договором Сторони розуміють Договір поставки № КБ-209 від 23.04.2020, що укладений між Кредитором та Боржником, включаючи всі додаткові угоди та специфікації до нього, у т.ч. ті, що можуть бути підписані його сторонами у майбутньому.

Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник за Основним договором (п. 2.2. Договору поруки).

У разі порушення Боржником Забезпечених зобов`язань Поручитель зобов`язується сплатити Кредитору за будь-яких обставин усі суми, належні Кредитору від Боржника за Основним договором, на тих же умовах, що і Боржник. Факт порушення Боржником Забезпечених зобов`язань є достатньою самостійною підставою для Поручителя виконати їх на користь Кредитора. Пред`явлення Кредитором вимоги до Поручителя або до Боржника або здійснення їх попереднього повідомлення, надання будь-якої інформації або документів Поручителю, не є обов`язковим і необхідним для виконання цього Договору Поручителем. Поручитель зобов`язується самостійно контролювати своєчасність і належність виконання Боржником Забезпечених зобов`язань. Поручитель і Боржник відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. При цьому Кредитор має право вимагати виконання забезпечених зобов`язань частково або в повному обсязі як від усіх Поручителів разом, так і від будь-кого з них окремо, від Поручителя разом із Боржником, так і від будь-кого з них окремо (п. 3.1., 3.4. Договору поруки).

Відповідно до п. 4.6. Договору поруки порука (дія Договору) припиняється з припиненням Забезпечених зобов`язань, а також, якщо Кредитор протягом 5 (п`яти) років від дня настання строку виконання Забезпечених зобов`язань не пред`явить вимоги до Поручителя. Якщо Основних договорів два і більше, то припинення Поруки за одним Основним Договором, не припиняє Поруку за іншим Основним договором, що не був виконаний Боржником або Поручителем. Визнання недійсним або неукладеним одного з Основних договорів не припиняє поруки за цим Договором щодо інших Основних договорів.

Договір поруки підписаний відповідачем 2.

На виконання умов Договору, постачальником та покупцем укладені:

- специфікація № 1 від 23.04.2020 на суму 343 036,80 грн, якою передбачено строк оплати товару: товар оплачується покупцем повністю на умовах попередньої оплати в порядку, вказаному в Договорі, і в такий строк: не пізніше 31.05.2020 (а.с. 26)

- специфікація № 2 від 15.05.2020 на суму 576 504,00 грн, якою передбачено строк оплати товару: товар оплачується покупцем повністю на умовах попередньої оплати в порядку, вказаному в Договорі, і в такий строк: не пізніше 31.05.2020 (а.с. 26 об.).

На виконання умов Договору ПП "Бізон-Тех 2006" поставлено відповідачу 1 обумовлений товар на загальну суму 919 540,80 грн, що підтверджується підписаними видатковими накладними: № 16096 від 23.04.2020 на суму 343 036,80 грн, № 21306 від 15.05.2020 на суму 576 504,00 грн (а.с. 12, 12 об.).

Поряд з тим, відповідач умови Договору поставки в частині проведення розрахунків за отриманий товар не виконав.

12.07.2021 між Приватним підприємством "Бізон-Тех 2006" (первісний кредитор) та ТОВ "Мас Сідс Україна" (новий кредитор) укладено Договір про заміну кредитора в зобов`язанні № 1/КБ-209 (Договір заміни кредитора) (а.с. 15).

Предметом Договору заміни кредитора сторони визначили, що Первісний кредитор передав Новому кредитору всі свої права та вимоги за основним договором, що вказаний далі у цьому пункті, а новий кредитор прийняв їх, у т. ч. первісний кредитор відступив а новий кредитор набув право вимог отримання від боржника коштів у сумі 919 540,80 грн, що є основним боргом за товар, поставлений первісним кредитором (як постачальником) боржнику (як покупцю), за укладеним між ним договором поставки № КБ-209 від 23.04.2020 (п. 1.1. Договору заміни кредитора).

Пунктом 1.2. Договору заміни кредитора визначено, що боржником є ТОВ "РЕЙН АГРО".

З моменту укладення цього договору:

- новий кредитор повністю замінив первісного кредитора в основному договорі;

- до нового кредитора перейшли всі права та вимоги первісного кредитора за основним договором, у т. ч. новий кредитор отримав право замість первісного кредитора вимагати від боржника сплати на свою користь основного боргу, суми індексації ціни товару, штрафних санкцій (неустойки), процентів (відсотків) та інфляційних втрат за весь період прострочення боржника (враховуючи строк, що минув до укладання цього договору), а також отримав право на звернення до суду з позовом до боржника в разі невиконання ним основного договору на користь нового кредитора. До нового кредитора також переходять усі права та вимоги первісного кредитора, у разі їх наявності, у зобов`язаннях, що забезпечують виконання боржником зобов`язань за основним договором;

- боржник став зобов`язаним виконати всі свої обов`язки і зобов`язання за основним договором на користь нового кредитора на тих же умовах, що і перед первісним кредитором (п. 1.3. Договору заміни кредитора).

Пунктом 1.5. Договору заміни кредитора передбачено, що права вимоги до боржника переходять від первісного кредитора до нового кредитора після підписання сторонами акта приймання-передачі прав вимоги, що є невід`ємною частиною цього договору.

Відступлення прав вимоги за цим договором здійснюється без згоди боржника, але з його письмовим повідомленням первісним кредитором (п. 1.7. Договору заміни кредитора).

Згідно п. 3.1 Договору заміни кредитора господарські зобов`язання сторін цього договору виникають в день його підписання і припиняються в день його належного виконання всіма сторонами.

Первісний кредитор передав новому кредитору права вимоги та переваги кредитора за договором поставки № КБ-209 від 23.04.2020, про що свідчить акт приймання-передачі прав вимоги від 12.07.2021, підписаний сторонами Договору заміни кредитора та скріплений їх печатками (а.с. 16).

На виконання умов Договору заміни кредитора первісний кредитор передав новому кредитору наступні документи: договір поставки № КБ-209 від 23.04.2020, специфікацію № 1 від 23.04.2020, специфікацію № 2 від 23.04.2020, видаткові накладні: № 16096 від 23.04.2020, № 21306 від 15.05.2020, Договір поруки з додатками, про що свідчить Акт приймання-передачі документів до Договору заміни кредитора, підписаний та скріплений печатками сторін (а.с. 16 об.).

Листом № 328/21-юр від 28.08.2021 Приватне підприємство "Бізон-тех 2006" повідомило ТОВ "Рейн Агро" про заміну первісного кредитора (а.с. 17), направлення якого підтверджується списком згрупованих відправлень № 10/08/2021 (а.с. 17 об.).

Листом № 62 від 26.08.2021 ТОВ "МАС СІДС Україна" повідомило ТОВ "Рейн Агро" про заміну первісного кредитора (а.с. 18), направлення якого підтверджується описом вкладення у рекомендований лист (а.с. 18 об.).

Позивач направив відповідачам претензію № 161 від 29.11.2021 з вимогою сплати суми заборгованості разом із штрафними санкціями на суму 1 755 741,84 грн. (а.с. 20-21).

Відповідачі відповіді на претензію не надали, заборгованість не сплатили, що зумовило звернення позивача з даним позовом до суду.

Враховуючи встановлені обставини, суд зазначає наступне.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до п. 1. ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, суд дійшов висновку, що до позивача перейшло від Приватного підприємства "Бізон-Тех 2006" право вимоги до відповідачів, яке виникло на підставі Договору поставки № КБ-209 від 23.04.2020.

Згідно із статтею 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до статті 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Оскільки сторонами основного зобов`язання є юридичні особи, а фізична особа (відповідач 2) є поручителем у даному зобов`язані, слід зазначити, що з дати набрання чинності Господарським процесуальним кодексом України в редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" N 2147-VIII від 03.10.2017 господарські суди мають юрисдикцію, зокрема, щодо розгляду спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи.

За таких обставин, даний спір підлягає розгляду в господарському суді.

До аналогічних висновків прийшов і Верховний суд у складі Великої Палати у постанові від 13.03.2018 у справі № 415/2542/15-ц (провадження № 14-40цс18).

З урахуванням умов договору поруки позивач набув право вимоги до поручителя як солідарного відповідача щодо погашення заборгованості за кредитним договором.

Частиною першою статті 543 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Отже, під час вирішення спору встановлений факт заборгованості ТОВ "Рейн-Агро" за Договором, яка з урахуванням Договору поруки, підлягає стягненню з відповідачів солідарно.

Враховуючи викладене та відсутність доказів проведення відповідачами розрахунків за отриманий товар, позовні вимоги про стягнення 919 540,80 грн заборгованості суд вважає правомірними та обґрунтованими.

Судом також розглянуто вимогу позивача про стягнення з відповідача 183 908,16 грн - 20% штрафу, 975 872,12 грн - 48% річних та 313 943,44 грн інфляційних збитків, у зв`язку з чим слід зазначити наступне.

У відповідності до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами та договором (ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 та ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з ч. 2 ст. 217 Господарського кодексу України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Розмір штрафних санкцій відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною 4 ст. 231 Господарського кодексу України.

Пунктом 7.1.3. договору поставки передбачено, що за прострочення виконання грошових зобов`язань за цим договором понад 20 календарних днів, покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 10 % від суми грошового зобов`язання, простроченої понад 20 календарних днів, а за прострочення їх виконання понад 40 календарних днів покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 20 % від суми грошового зобов`язання, простроченої понад 40 календарних днів. Покупець сплачує один із зазначених у цьому підпункті штрафів, виходячи із загального строку прострочення певної суми грошового зобов`язання. Штрафи на суму простроченої попередньої оплати, авансового платежу, якщо товар не був отриманий покупцем, не нараховується.

Позивач нарахував штраф у розмірі 20 % від суми заборгованості у розмірі 183 908,16 грн.

Відповідач контррозрахунку не надав.

Господарський суд перевірив розрахунок штрафу, здійснений позивачем, та визнав його арифметично та методологічно правильним, а вимогу такою, що підлягає задоволенню.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В разі прострочення виконання грошових зобов`язань за Договором покупець замість 3 % річних, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, зобов`язується сплатити постачальнику 48 % річних від простроченої суми за весь час її прострочення. У періоди, в яких подвійна облікова ставка НБУ буде перевищувати 48 % річних, покупець зобов`язується сплатити проценти за ставкою (у розмірі), що дорівнює подвійній обліковій ставці НБУ, що діяла в такий період. У будь-якому випадку розмір процентів, що сплачується покупцем постачальнику, не може бути меншим за 48 % річних від простроченої суми за весь час її прострочення. Проценти на суму простроченої попередньої оплати, авансового платежу, якщо товар не був отриманий покупцем, не нараховується (п. 7.2.3. Договору).

Позивач нарахував 48 % річних за загальний період прострочення з 01.06.2020 по 16.08.2022 на суму 975 872,12 грн.

Відповідач контррозрахунок 48 % річних не надав.

Господарський суд перевірив розрахунок 48 % річних, виявив в ньому помилку, а саме позивач не врахував кількості днів у високосному 2020 році 366 днів, а тому суд здійснив власний розрахунок 48 % річних:

- з 01.06.2020 до 31.12.2020 - 919 540,80 x 48 % x 214 : 366 : 100 = 258 074,40 грн.

- з 01.01.2021 до 16.08.2022 - 919 540,80 x 48 % x 593 : 365 : 100 = 717 090,67 грн.

всього 975 165,07 грн.

В частині стягнення 48 % річних в розмірі 707,05 грн слід відмовити.

Пунктом. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" встановлено, що згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур`єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Позивач нарахував інфляційні втрати за період прострочення з червня 2020 по липень 2022 на суму 313 943,44 грн.

Відповідач контррозрахунок інфляційних втрат не надав.

Господарський суд перевірив розрахунок інфляційних втрат, встановив, що він є арифметично правильним, а тому вказані позовні вимоги підлягають задоволенню у заявленому розмірі - 313 943,44 грн.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню зі стягненням з відповідачів солідарно на користь позивача 919 540,80 грн основного боргу, 183 908,16 грн 20 % штрафу, 975 165,07 грн 48 % річних, 313 943,44 грн інфляційних збитків.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладає на сторін пропорційно задоволених позовних вимог.

З урахуванням викладеного судовий збір у розмірі 35 888,20 грн підлягає стягненню з відповідача 1 у сумі 17 944,10 грн, з відповідача 2 - у сумі 17 944,10 грн.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕЙН АГРО" (вул. Кропивницького, 151, м. Кропивницький, 25006, ідентифікаційний код 42534586) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МАС СІДС Україна" (вул. Луганська, 50, с. Могилів, Царичанський район, Дніпропетровська область, 51040, ідентифікаційний код 35570547) 919 540,80 грн основного боргу, 183 908,16 грн 20 % штрафу, 975 165,07 грн 48 % річних, 313 943,44 грн інфляційних збитків.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕЙН АГРО" (вул. Кропивницького, 151, м. Кропивницький, 25006, ідентифікаційний код 42534586) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МАС СІДС Україна" (вул. Луганська, 50, с. Могилів, Царичанський район, Дніпропетровська область, 51040, ідентифікаційний код 35570547) 17 944,10 грн судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МАС СІДС Україна" (вул. Луганська, 50, с. Могилів, Царичанський район, Дніпропетровська область, 51040, ідентифікаційний код 35570547) 17 944,10 грн судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень можна за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Копії рішення надіслати Товариству з обмеженою відповідальністю "МАС СІДС УКРАЇНА" (на офіційну електронну адресу через систему "Електронний суд"), Товариству з обмеженою відповідальністю "РЕЙН АГРО" (25006, м. Кропивницький, вул. Кропивницького, 151) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ).

Повне рішення складено 10.11.2022.

Суддя О.Л. Бестаченко