ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"31" жовтня 2022 р., м. Київ Справа № 6/138-12

Господарський суд Київської області у складі судді Черногуза А.Ф., розглянувши заяву ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» про покладення на Чорнобаївський районний відділ Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (місто Київ) судових витрат на професійну правничу допомогу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» (03187, м. Київ, просп. Академіка Глушкова, буд. 40, офіс 315, )

до (1) Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп»,

(2) Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Устименка

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Тридента Агро" (03038, м. Київ, вул. Ямська, буд. 28-А,)

та Фізичної особи-підприємця Грищенко Олександра Миколайовича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 )

про стягнення суми,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 05.02.2013 у справі № 6/138-12 позов задоволено частково, та зокрема, вирішено стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Устименка () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» () 170565,85 грн боргу та 35571,42 грн втрат від інфляції, та стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» () та Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Устименка () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-тайс» () 7324,44 грн 3% річних, а також 12000 грн витрат на адвокатські послуги та 4269,23 грн судового збору.

21.02.2013 на виконання рішення Господарського суду Київської області від 05.02.2013 у справі видано два накази.

До Господарського суду Київської області 11.05.2022 надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» на бездіяльність Чорнобаївського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (місто Київ) щодо примусового виконання наказів від 21.02.2013 у справі №6/138-12.

Ухвалою від 15.08.2022 скаргу № 07-6/05 від 07.05.2022 Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» задоволено повністю, визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Чорнобаївського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (місто Київ) за період із 27.10.2020 по 23.02.2022 у виконавчому провадженні № 43496673 та № 43496910, що виразилась у порушенні строкiв та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №43496673 та №43496910 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської областi вiд 21.02.2013 у справі №6/138-12 з врахуванням норм та положень Закону України "Про виконавче провадження".

Цією ж ухвалою суд зобов`язав державного виконавця або іншу посадову особу Чорнобаївського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (місто Київ) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення дій у виконавчому провадженні №43496673 та №43496910 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської областi вiд 21.02.2013 року у справі №6/138-12 з врахуванням норм та положень Закону України "Про виконавче провадження".

15.09.2022 до суду надійшла заява ТОВ « Компанія «Ніко-Тайс» про покладення на Чорнобаївський районний відділ Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (місто Київ) судових витрат на професійну правничу допомогу.

В силу ст. 344 ГПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч. 3 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви; додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

З урахуванням зазначеного, суд призначив проведення судового засідання для розгляду заяви на 10.10.2022.

Через підвищену небезпеку для працівників суду та учасників процесу 10.10.2022, враховуючи інтенсивний ракетний обстріл міста Києва, зокрема його центральної частини безпечно здійснювати розгляд справи у судовому засіданні не видавалось за можливе. Тож судом було знято з розгляду справи, що були призначені до розгляду на 10.10.2022.

Судом призначено іншу дату для розгляду заяви, як 31.10.2022.

У судове засідання учасники справи не з`явились.

До матеріалів справи було подано відзив Чорнобаївського відділу державної служби на заяву про покладення судових витрат на професійну правничу допомогу, який долучений судом до матеріалів справи.

Тож, у заяві про покладення витрат на правничу допомогу заявник вказує, що відповідно до договору № 17-12/2020/14 адвокат Грищенко О.М. надавав замовнику правову допомогу щодо аналізу правовідносин між замовником, СТОВ ім. Устименка, та Чорнобаївським ВДВС, котрі виникли у виконавчих провадженнях № 43496673 та №43496910 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області у справі № 6/138-12.

Заявник подає до суду акт приймання виконаної правової допомоги від 09.09.2022, що сформований згідно договору про надання правової допомоги. З акту вбачається, що адвокат Грищенко О.М., який діє на підставі свідоцтва № 3888 від 29.10.2009 було надано наступні роботи:

- зустріч з замовником з метою з`ясування обставин справи № 6/138-12 в призмі існування та допущення Чорнобаївським ВДВС порушення прав та інтересів замовника, що зайняло 1 годину;

- процесуально правовий супровід, організація робіт щодо підготовки тексту скарги та наповнення її правовим змістом, належним обґрунтуванням правомірності доводів, посилань скарги, здійснення аналізу та дослідження документів, що стосуються бездіяльності виконавця, здійснення пошуку ознайомлення та дослідження майнового стану боржника, ознайомлення з судовою практикою, технічне підготування скарги (ксерокопіювання, направлення скарги на адреси всіх учасників), що зайняло 5 годин.

Також до акту включена додаткова оплата ("гонорар успіху") на суму 2100,00 грн. Загальна вартість наданих послуг за договором про надання правової допомоги відповідно до акту становить 7500,00 грн, враховуючи, що погоджена вартість однієї години роботи адвоката становить 900,00 грн.

В акті міститься запис, що на підставі пункту 3.2 договору про надання адвокатських послуг замовник зобов`язується сплатити вартість послуг протягом 30 календарних днів.

У відзиві на заяву про покладення витрат на правничу допомогу Чорнобаївський відділ ДВС йдеться про те, що виконавцем вчинено дії здійно чинного законодавства в межах чинного законодавства, накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, накладено арешт на рахунки боржника, оголошено в розшук. Зважаючи на це, Чорнобаївський відділ ДВС просить врахувати наведені обставини та відмовити у задоволенні заяви в повному обсязі.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положеннями ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Між тим, частинами 4, 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Розглядаючи заяву ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» судом беруться до уваги також висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 4.01.2022 у справі № 911/2737/17, оскільки обставини винесення цієї постанови мають схожий характер з обставинами цієї справи, стороною провадження № 911/2737/17 щодо розгляду скарги на державного виконавця та покладення витрат з правничої допомоги також є ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс".

Отже, у зазначеній постанові суд виявив наступні обставини та сформував відповідні висновки:

- під час розгляду питання щодо стягнення з Відділу ДВС витрат на професійну правничу допомогу як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції, позиції позивача та відповідача не змінювалися. Аргументи ТОВ "Ніко-Тайс", викладені в заяві про покладення на Відділ ДВС судових витрат на професійну правничу допомогу, що подавалась до суду першої інстанції, а також ті, що викладались в відзиві на апеляційну скаргу, та у заяві про ухвалення додаткової постанови, яка подавалась до суду апеляційної інстанції, і в інших процесуальних документах позивача є практично аналогічними. При цьому ТОВ "Ніко-Тайс" в усіх перелічених документах застосовував посилання на однакову судову практику, а також на аналогічні позиції Верховного Суду (пункт 46 постанови);

- документи, що подавались ТОВ "Ніко-Тайс", як правило, містили загальні обґрунтування та посилання на норми закону без надання аналізу щодо того, як такі норми, на думку заявника, мають застосовуватись до правовідносин, що склались у цій справі. Тобто наведена в документах позиція є універсальною та може бути використана заявником і у інших справах практично без внесення змін до відповідних документів (пункт 47 постанови);

- Верховний Суд погоджується з доводами скаржника про те, що заявлені ТОВ "Ніко-Тайс" витрати на правову допомогу не відповідають критерію розумності, співмірності та пропорційності до предмета спору з урахуванням ціни позову в розумінні статей 126 та 129 ГПК (пункт 51 постанови);

- у цій справі ТОВ "Ніко-Тайс" неодноразово зверталось до суду із заявами щодо бездіяльності Відділу ДВС за різні періоди, але з аналогічних підстав. При цьому ухвалами Господарського суду Київської області від 19.10.2018, від 09.09.2019, від 23.04.2020 визнавалась неправомірною бездіяльність державного виконавця Відділу ДВС у виконавчих провадженнях №55620030 та №55619660 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 19.12.2017 у справі №911/2737/17 за періоди від 19.12.2017 по 10.10.2018, з 10.10.2018 по 05.08.2019, з 06.08.2019 по 20.03.2020 (пункт 53 постанови);

- Верховний Суд погоджується з доводами скаржника, що подібна практика стягнення ТОВ "Ніко-Тайс" з відділів ДВС витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з задоволенням скарг на бездіяльність державних виконавців є системною. Зокрема, відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, суди перших інстанцій постановили ухвали та додаткові ухвали про стягнення з відділів ДВС на користь ТОВ "Ніко-Тайс" у 2021 році принаймні у 42 судових справах, а у 2020 році принаймні у 70 судових справах; при цьому в окремих справах витрати на професійну правничу допомогу з відділів ДВС стягувались по декілька разів. Суми, які підлягали до стягнення, коливаються від 1 980,00 грн до 10 000,00 грн та часто у декілька разів перевищують розмір боргу, щодо стягнення якого ТОВ "Ніко-Тайс" зверталось до суду. В переважній більшості справ, у яких ТОВ "Ніко-Тайс" зверталось до суду зі скаргою на бездіяльність державних виконавців, його наступними діями було стягнення з відділів ДВС витрат на правничу допомогу (пункти 58-60 постанови).

- таким чином, Верховний Суд погоджується з доводами скаржника про невідповідність заявлених ТОВ "Ніко-Тайс" витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 500,00 та 7 020,00 грн вимогам щодо співмірності, обґрунтованості та пропорційності та для запобігання зловживанням ТОВ "Ніко-Тайс" правом на компенсацію правничої допомоги, доходить висновку про зменшення цих сум на 90%.

Проводячи паралелі між обставинами розгляду скарги на дії виконавця та подання заяви про покладення витрат на виконавця в справі № 6/138-12 та викладеними у вищезгаданій постанові обставинами, суд доходить до висновку про їх подібність.

Вбачається, що ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» систематично та регулярно подає скарги на рішення, дії, бездіяльність органу державної виконавчої служби також і в межах справи № 6/138-12 починаючи з 2013 року. Подані до суду скарги так само як і у випадку справи № 911/2739/17, є типовими, поданими з аналогічних підстав, не містять конкретного викладу позиції заявника, а лише є наповненням з посиланням на норми закону та практику суду без належного співвідношення з обставинами справи та аналізу унікальних подій правовідносин у кожному окремому випадку. Суд не виключає необхідності укладення певних шаблонів у роботі адвоката, проте, у випадку подання однотипних скарг та заяв витрати у розмірі 7500,00 грн є надмірними відносно проведеної адвокатом роботи, не співмірними з сумою стягнення у справі, а покладення на іншу сторону таких витрат стане несправедливим тягарем та буде суперечити принципу пропорційності. Витрати понесені скаржником розраховуються простим математичними підрахунком.

Враховуючи надання адвокатом послуг правничої допомоги у справі № 6/138-12 з приводу подання скарги, задоволення скарги товариства, керуючись принципом відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, беручи до уваги узгоджені між адвокатом та клієнтом умови, повідомлення скаржника про подання заяви про ухвалення додаткового рішення на етапі розгляду скарги та надання доказів понесення цих витрат, що саме по собі є певною мірою додатковим навантаженням на сторону скаржника (сама по собі заява про ухвалення рішення про витрати, що містить 13 сторінок тексту також є заявою, що подана в межах виконання адвокатом своїх професійних завдань) суд вважає за можливе задовольнити вимогу скаржника про покладення витрат на правничу допомогу.

Судом взято до уваги позицію заявника щодо співмірності витрат, їх незавищеного розміру, та обгрунтованості. Проте, судом не приймається співвідношення розміру витрат до розмірів прожиткового мінімуму, мінімального розміру заробітної плати, з чого слідує, що розмір стягнення коштів роботи адвоката дорівнює сумі 357,14 грн за місяць. Вказані твердження визнаються судом маніпулятивними, оскільки подання скарги на дії державного виконавця є одноразовою процесуальною дією адвоката, що не включає в себе інші дії адвоката, що вчинялись за наведений у заяві період, що тривав 21 місяць, починаючи з грудня 2020 року.

Водночас, слідуючи практиці Верховного Суду здійснюючи аналогію застосування висновків суду до схожих відносин, беручи до уваги застосований Верховним Судом розмір зменшення компенсації правничої допомоги задля запобігання зловживання скаржником своїм правом (на 90 %), суд, керуючись завданнями та слідуючи принципам господарського судочинства вважає за можливе здійснити зменшення розміру витрат, що підлягають покладенню на Чорнобаївський відділ ДВС на 70 відсотків, в результаті чого до стягнення підлягає сума що дорівнює 2250,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 234, 244, 344 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» про покладення на Чорнобаївський районний відділ Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (місто Київ) судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути із Чорнобаївського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) (19900, Черкаська обл., Чорнобаївський р-н, селище міського типу Чорнобай, вулиця Центральна, будинок 218, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія "Ніко-Тайс"» (03187, м. Київ, просп. Академіка Глушкова, буд. 40, офіс 315, ) судові витрати на правничу допомогу за подання скарги у розмірі 2250,00 грн.

В решті вимог заяви відмовити.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 ГПК України.

Ухвала суду підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені ст. ст. 254-256 ГПК України.

Ухвалу підписано 08.11.2022.

Суддя А.Ф. Черногуз