ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року Справа № 15/109-10

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуюча суддя Коломис В.В., суддя Миханюк М.В. , суддя Саврій В.А.

секретар судового засідання Романець Х.В.

за участю представників сторін:

апелянта - Паска В.В.;

позивача за зустрічним позовом - Колода Є.Г. (в режимі відеоконференції);

позивача за первісним позовом - не з`явився;

відповідача за первісним позовом - не з`явився;

третіх осіб - не з`явилися;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фонду державного майна України на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 15 липня 2022 року (повний текст складено 19.07.2022) у справі № 15/109-10 (суддя Лабунська Т.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Фонд"

до Державного підприємства "Бджільнянський спиртовий завод"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Ной Хаг"

за участю третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фонд Ріелті Інвест"

за участю третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Міністерства економіки України

про стягнення 1 561 437,06 грн

та за зустрічним позовом Міністерства економіки України

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Фонд"

2) Державного підприємства "Бджільнянський спиртовий завод"

за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору - Товариства з обмеженою відповідальністю "Ной Хаг", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фонд Ріелті Інвест", арбітражного керуючого Бойко О.В.

про визнання недійсним договору поставки № 15/02/19/1 від 15.02.2019

в межах справи №15/109-10

за заявою Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Вінницької обласної дирекції

до Державного підприємства "Бджільнянський спиртовий завод"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 15 липня 2022 року у справі № 15/109-10 клопотання Міністерства економіки України №2431-05/93 від 24.05.2022 про здійснення процесуального правонаступництва задоволено.

Здійснено процесуальне правонаступництво, замінено учасника провадження у справі №15/109-10 про стягнення 1 561 437,06 грн., а саме Міністерство економіки України (вул. Михайла Грушевського, 12/2, м. Київ, 01008, код 37508596) на Фонд державного майна України (вул. Генерала Алмазова, буд. 18/9, м. Київ, 01133, код 00032945).

Здійснено процесуальне правонаступництво боржника у наказі Господарського суду Вінницької області від 20.12.2021 про виконання додаткової постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.12.2021, замінено Міністерство економіки України (вул. Михайла Грушевського, 12/2, м. Київ, 01008, код 37508596) на Фонд державного майна України (вул. Генерала Алмазова, буд. 18/9, м. Київ, 01133, код 00032945).

Не погоджуючись з прийнятою судом першої інстанції ухвалою, Фонд державного майна України звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу місцевого господарського суду скасувати.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на порушення Господарським судом Вінницької області норм матеріального та процесуального права, а також на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.09.2022 у справі №№15/109-10 поновлено Фонду державного майна України строк на подання апеляційної скарги. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фонду державного майна України на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 15 липня 2022 року у справі №15/109-10. Призначено справу №15/109-10 до розгляду на 29 вересня 2022 року.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.09.2022 у справі №15/109-10 розгляд апеляційної скарги відкладено на 03 листопада 2022 року.

Позивач за зустрічним позовом - Міністерство економіки України у відзиві на апеляційну скаргу вважає оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду законною та обгрунтованою, а тому просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

В судове засідання представники позивача за первісним позовом, відповідача за первісним позовом та третіх осіб не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Частинами 11,12 статті 270 ГПК України, яка визначає порядок розгляду апеляційної скарги, встановлено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки всі учасники провадження у справі були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, при цьому явка учасників судового процесу обов`язковою не визнавалась, а матеріали справи достатньо характеризують спірні правовідносини, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за відсутності представників позивача за первісним позовом, відповідача за первісним позовом та третіх осіб.

Безпосередньо в судовому засіданні представники Фонду державного майна України та Міністерства економіки України повністю підтримали вимоги та доводи, викладені відповідно в апеляційній скарзі та у відзиві на неї.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників Фонду державного майна України та Міністерства економіки України, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити, ухвалу місцевого господарського суду - скасувати, прийнявши нове судове рішення, яким в задоволенні клопотання Міністерства економіки України №2431-05/92 від 24.05.2022 про здійснення процесуального правонаступництва відмовити.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа №15/109-10 за заявою ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі Вінницької обласної дирекції про банкрутство ДП "Бджільнянський спиртовий завод". Провадження у справі знаходиться на стадії процедури розпорядження майном боржника, розпорядником майна є арбітражний керуючий Бойко О.В.

В межах даної справи здійснювався розгляд позовної заяви ТОВ "Агро Фонд" до ДП "Бджільнянський спиртовий завод", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача - ТОВ "Ной Хаг", за участю третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ТОВ "Фонд Ріелті Інвест", за участю третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Міністерства економіки України, про стягнення 1 561 437, 06 грн, та зустрічної позовної заяви Міністерства економіки України до ТОВ "Агро Фонд", ДП "Бджільнянський спиртовий завод", за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору: ТОВ "Ной Хаг", ТОВ "Фонд Ріелті Інвест", арбітражного керуючого Бойко О.В. про визнання недійсним договору поставки №15/02/19/1 від 15.02.2019.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 15.06.2020 у справі № 15/109-10 позов ТОВ "Агро Фонд" задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства "Бджільнянський спиртовий завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Фонд" 1 391 488, 00 грн - боргу, 114 214, 55 грн - пені, 22585, 41 грн. - судового збору, 75 284, 68 грн - витрат на професійну правничу допомогу, 3857, 20 грн. - транспортних витрат. Відмовлено в задоволенні позову в частині стягнення 9387, 50 грн - 3% річних, 46347, 01 грн - інфляційних.

Заяву ТОВ "Агро Фонд" від 18.10.2019 про стягнення судових витрат задоволено частково. Відмовлено в стягненні з відповідача судових витрат на суму 836, 16 грн - судового збору, 2787, 17 грн - витрат на професійну правову допомогу, 142,80 грн - транспортних витрат. Витрати на суму 836, 16 грн - судового збору, 2787, 17 грн - витрат на професійну правову допомогу, 142,80 грн - транспортних витрат покладено на позивача.

Задоволено заяву ТОВ "Фонд Ріелті Інвест". Визнано недійсним правочин між ТОВ "Агро Фонд" та ДП "Бджільнянський спиртовий завод" №15/02/19/1 від 15.02.2019. Стягнуто з Державного підприємства "Бджільнянський спиртовий завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фонд Ріелті Інвест" 1921,00 грн - витрат на судовий збір.

Задоволено зустрічну позовну заяву Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України. Визнано недійсним договір поставки №15/02/19/1 від 15.02.2019, укладений між ТОВ "Агро Фонд" та ДП "Бджільнянський спиртовий завод". Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Фонд" на користь Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України 1051,00 грн - витрат на судовий збір. Стягнуто з Державного підприємства "Бджільнянський спиртовий завод" на користь Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України 1051, 00 грн - витрат на судовий збір.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського від 03.03.2021 у справі №15/109-10 рішення Господарського суду Вінницької області від 15.06.2020 скасовано. Прийнято нове рішення, яким позов ТОВ "Агро Фонд" задоволено. У задоволенні зустрічного позову Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України відмовлено. У задоволенні заяви третьої особи ТОВ "Фонд Ріелті Інвест" з самостійними вимогами щодо предмета спору відмовлено.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.07.2021 постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.03.2021 у справі № 15/109-10 скасовано. Справу у скасованій частині передано на новий розгляд до Північно-західного апеляційного господарського суду.

За результатами нового апеляційного розгляду, постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.11.2021 у справі №15/109-10 рішення Господарського суду Вінницької області від 15.06.2020 у справі №15/109-10 залишено без змін.

Додатковою постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.12.2021 у справі №15/109-10 заяву ТОВ "Агро Фонд" про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат задоволено частково. Стягнуто з Міністерства економіки України на користь ТОВ "Агро Фонд" 25 000,00 грн - витрат на професійну правову допомогу у суді апеляційної інстанції і 6 000,00 грн - транспортних витрат, пов`язаних із прибуттям до суду апеляційної інстанції та 25 000,00 грн - витрат на професійну правову допомогу у суді касаційної інстанції і 5 000,00 грн - транспортних витрат, пов`язаних із прибуттям до суду касаційної інстанції.

20.12.2021 на виконання додаткової постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.12.2021 у справі №15/109-10 Господарським судом Вінницької області видано відповідний наказ.

24.05.2022 до суду від Міністерства економіки України надійшло клопотання №2431-05/93 від 24.05.2022 про здійснення процесуального правонаступництва, в якому просить замінити учасника провадження у справі №15/109-10 про стягнення 1 561 437,06 грн, а саме Міністерства економіки України на Фонд державного майна України та здійснення процесуального правонаступництва боржника у наказі Господарського суду Вінницької області від 20.12.2021 про виконання додаткової постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.12.2021, замінивши Міністерство економіки України на Фонд державного майна України.

В обґрунтування поданого клопотання, Міністерство економіки України зазначає, що Постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2019 №829 "Деякі питання оптимізацїї системи центральних органів виконавчої влади" Міністерство аграрної політики та продовольства України реорганізовано шляхом приєднання до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, перейменовано Міністерство економічного розвитку і торгівлі України на Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (пункт 1, 2 Постанови).

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України "Деякі питання управління Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства об`єктами державної власності" від 09.10.2019 №954-р, ДП "Бджільнянський спиртовий завод" було передано із сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства України до сфери управління Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2021 №504 "Про перейменування Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України" Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України перейменовано на Міністерство економіки України. Код залишився без змін - 37508596.

Наказом Фонду державного майна України від 09.04.2021 №595 "Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 06.01.2021 №5 "Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2021 році (із змінами)" єдиний майновий комплекс ДП "Бджільнянський спиртовий завод" включено до переліку об`єктів приватизації.

Згідно з наказом Фонду Державного майна України від 22.04.2021 №677 "Про прийняття рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу державного підприємства "Бджільнянський спиртовий завод" прийнято рішення приватизувати єдиний майновий комплекс ДП "Бджільнянський спиртовий завод" шляхом продажу на аукціоні з умовами.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 13.05.2022 №370-р "Про передачу єдиного майнового комплексу державного підприємства "Бджільнянський спиртовий завод" до сфери управління Фонду державного майна" єдиний майновий комплекс ДП "Бджільнянський спиртовий завод" передано із сфери управління Міністерства економіки до сфери управління Фонду державного майна у зв`язку з прийняттям рішення про приватизацію зазначеного підприємства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 №389 "Про затвердження Порядку передачі (повернення) функцій з управління майном державних підприємств, функцій з управління пакетами акцій (частками) у зв`язку з прийняттям рішення про приватизацію або про припинення приватизації об`єкта приватизації" затверджено Порядок передачі (повернення) функцій з управління майном державних підприємств, функцій з управління пакетами акцій (частками) у зв`язку з прийняттям рішення про приватизацію або про припинення приватизації об`єкта приватизації (далі - Порядок).

Пунктом 11 Порядку визначено, що у випадку прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про передачу об`єкта до сфери управління державного органу приватизації підписання акта приймання-передачі не вимагається.

Таким чином, Фонд державного майна України є органом управління державного підприємства "Бджільнянський спиртовий завод" з 13.05.2022.

За таких обставин, заявник просить суд замінити учасника справи №15/109-10 про стягнення 1 561 437,06 грн. Міністерство економіки України на Фонд державного майна України та здійснити процесуальне правонаступництво боржника у наказі Господарського суду Вінницької області від 20.12.2021 про виконання додаткової постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.12.2021, замінивши Міністерство економіки України на Фонд державного майна України.

Місцевий господарський суд, розглянувши подане клопотання, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються дані вимоги, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку про наявність правових підстав для його задоволення.

Натомість, з такими висновками місцевого господарського суду колегія суддів погодитись не може з огляду на таке.

Питання процесуального правонаступництва регламентовані ст.52 ГПК України, відповідно до якої у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

За загальним правилом, правонаступництво - це перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Правонаступництво є самостійною підставою заміни кредитора у зобов`язанні, його слід розглядати як певний юридичний механізм похідного правонабуття, за яким до правонаступника переходять суб`єктивні права та обов`язки попередника. Правонаступництво для юридичних осіб може наставати в разі їх припинення з правонаступництвом. Припинення юридичної особи з правонаступництвом, тобто реорганізація юридичної особи, може проводитися у формі злиття, приєднання, поділу або перетворення.

Водночас процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому, на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права нерозривно пов`язане з правонаступництвом як інститутом цивільного права, адже зміни у матеріально-правових відносинах зумовлюють необхідність привести процесуальний стан осіб як учасників таких матеріально-правових відносин у відповідність з їх дійсною юридичною зацікавленістю у перебігу та результаті судового провадження, в тому числі у виконанні рішення суду.

Процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права. Для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі (у тому числі на стадії виконання судового рішення) необхідною умовою є наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Отже, правонаступництвом є перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Розрізняють дві форми правонаступництва: універсальне та часткове (сингулярне). При універсальному правонаступництві до правонаступника (фізичної або юридичної особи) разом з правами первісного кредитора переходять і його обов`язки. Таке правонаступництво має місце у разі спадкування, реорганізації юридичної особи шляхом перетворення, злиття, приєднання. При частковому (сингулярному) правонаступництві, до правонаступника переходять тільки певні права та обов`язки кредитора.

Відповідно до ст.334 ГПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.4 ст.236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, вирішуючи питання щодо заміни учасника справи та заміни сторони виконавчого провадження Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.11.2020 по справі №916/617/17 було викладено, зокрема, такі висновки: "Стаття 52 ГПК України вміщена до розділу І Загальні положення глави 4 Учасники судового процесу цього Кодексу, якими регламентуються загальні засади відносно кола учасників, сторін, третіх осіб судового провадження, осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, їх прав та обов`язків тощо. Натомість ст.334 ГПК України розташована в розділі V Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у господарських справах, що присвячений врегулюванню відносин, пов`язаних з примусовим виконанням судових рішень. Звідси нормативні приписи ст.52 ГПК України слід вважати загальними по відношенню до приписів, закріплених статтею 334 цього Кодексу. З аналізу наведеного у постанові нормативного регулювання можна зробити висновок про те, що оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. На стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 цього Кодексу з урахуванням підстав, визначених статтею 52 ГПК України. У цьому випадку приписи ст.334 ГПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 цього Кодексу. Натомість, як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення, заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 ГПК України. У такому випадку, з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження, заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у частині п`ятій статті 334 Господарського процесуального кодексу України. При цьому процесуальне правонаступництво в розумінні ст.52 ГПК України допускається на будь-якій стадії судового провадження, включаючи й стадію виконання судового рішення.".

Аналогічну позицію викладено також Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 25.03.2021 у справі №910/11030/18.

Як вже зазначалося вище, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 13.05.2022 №370-р "Про передачу єдиного майнового комплексу державного підприємства "Бджільнянський спиртовий завод" (код за )" до сфери управління Фонду державного майна України із сфери управління Міністерства економіки України прийнято єдиний майновий комплекс державного підприємства"Бджільнянський спиртовий завод".

Отже, Фонду державного майна України було передано права з управління активами державного підприємства, а відтак Фонд є правонаступником Мінекономіки з управління державним підприємством, що є підставою для здійснення процесуального правонаступництва Фонду в процедурі банкрутства, як органу управління майном Державного підприємства "Бджільнянський спиртовий завод".

Разом з тим, в даному випадку Мінекономіки просить суд замінити учасника справи №15/109-10 Міністерство економіки України на Фонд державного майна України та здійснити процесуальне правонаступництво боржника у наказі Господарського суду Вінницької області від 20.12.2021, виданого на виконання додаткової постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.12.2021, замінивши Міністерство економіки України на Фонд державного майна України, у позовному провадженні, а саме: в частині розгляду позовних вимог ТОВ "Агро Фонд" до ДП "Бджільнянський спиртовий завод" про стягнення 1 561 437,06 грн, та зустрічних позовних вимог Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України до ТОВ "Агро Фонд", ДП "Бджільнянський спиртовий завод", про визнання недійсним договору поставки №15/02/19/1 від 15.02.2019, які розглядалися в межах справи №15/109-10 про банкрутство ДП "Бджільнянський спиртовий завод" за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що Фонд державного майна України у вказаному спорі не був ані кредитором, ані боржником, та не мав будь-якого відношення до спору, в якому Міністерство економіки мало статус третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмета спору, а також заявляло зустрічні позовні вимоги.

Саме Міністерство економіки України на власний розсуд приймало рішення у вказаних правовідносинах та заявляло в них самостійні вимоги, а відтак і судові витрати у даній справі, які суд зобов`язав стягнути з Міністерства економіки, є витратами виключно Мінекономіки відповідно до наказу Господарського суду Вінницької області від 20.12.2021 на виконання додаткової постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.12.2021 у даній справі.

При цьому, слід зазначити, що Фонду державного майна України передано права з управління активами державного підприємства, а відтак Фонд є правонаступником Мінекономіки з управління державним підприємством, але ніяк не по зобов`язаннях Мінекономіки, як самостійного процесуального суб`єкта, який на даний час не ліквідовано та не реорганізовано з подальшою передачею до Фонду власних майнових та немайнових прав міністерства.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що Фонд державного майна України не є правонаступником ні боржника, ні стягувача у наказі по стягненню з Міністерства економіки України коштів, так як не є правонаступником його власних зобов`язань, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для заміни учасника справи №15/109-10 Міністерства економіки України на Фонд державного майна України щодо розгляду позовних вимог ТОВ "Агро Фонд" до ДП "Бджільнянський спиртовий завод" про стягнення 1 561 437,06 грн, та зустрічних позовних вимог Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України до ТОВ "Агро Фонд", ДП "Бджільнянський спиртовий завод", про визнання недійсним договору поставки №15/02/19/1 від 15.02.2019, які розглядалися в межах справи №15/109-10 про банкрутство ДП "Бджільнянський спиртовий завод", а також відсутність правових підстав для здійснення процесуального правонаступництва боржника у наказі Господарського суду Вінницької області від 20.12.2021 на виконання додаткової постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.12.2021, замінивши Міністерство економіки України на Фонд державного майна України.

Згідно із п.2 ч.1 ст.275 ГПК України, апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Відповідно до п.п. 1,2,4 ч.1 ст.277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду прийшла до висновку, що ухвала Господарського суду Вінницької області від 15.07.2022 прийнята з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, і порушенням норм процесуального права, з огляду на що, апеляційну скаргу Фонду державного майна України слід задоволити, а ухвалу Господарського суду Вінницької області скасувати, прийнявши нове судове рішення, яким в задоволенні клопотання Міністерства економіки України №2431-05/92 від 24.05.2022 про здійснення процесуального правонаступництва відмовити.

Керуючись ст.ст. 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фонду державного майна України задоволити.

2. Ухвалу Господарського суду Вінницької області від 15 липня 2022 року у справі №15/109-10 скасувати. Прийняти нове судове рішення.

"В задоволенні клопотання Міністерства економіки України №2431-05/93 від 24.05.2022 про здійснення процесуального правонаступництва відмовити."

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складений "07" листопада 2022 р.

Головуюча суддя Коломис В.В.

Суддя Миханюк М.В.

Суддя Саврій В.А.