УХВАЛА

м. Київ

26.10.2022Справа № 910/7318/22
Господарський суд міста Києва у складі судді Андреїшиної І.О., за участю секретаря судового засідання Березовської С.В., розглянувши матеріали господарської справи

За позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до 1) Акціонерного товариства "Житомиробленерго" (10008, м. Житомир, вул. Пушкінська, 32/8, ) та

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "ВС ГРУП Менеджмент" ( 01601, м. Київ, вул. Госпітальна, 4-А, )

про солідарне стягнення 2 060 508,80 грн,

Представники учасників судового процесу:

Від позивача: Буліменко Є.В.

Від відповідача-1: Приведьон В.М.

Від відповідача-2: Пономарьов П.О.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Житомиробленерго" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ВС ГРУП Менеджмент" про солідарне стягнення завданих збитків у розмірі 1 580 344,00 грн, які складають різницю між справедливою ціною акцій Акціонерного товариства "Житомиробленерго", визначеною у публічній безвідкличній вимозі № 40/0/1-21 від 26.02.2021 про придбання акцій у всіх власників акцій Акціонерного товариства "Житомиробленерго", 414 050,13 грн інфляційних втрат та 66 114,67 грн трьох відсотків річних.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 15.08.2022 залишив позов без руху, надав строк для усунення недоліків позову у встановлений спосіб.

22.08.2022 від позивача через відділ діловодства Господарського суду міста Києва надійшли матеріали на виконання вимог ухвали суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в справі № 910/7318/22, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 28.09.2022.

У засіданні суду 28.09.2022 представник відповідача-2 заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості підготувати відзив на позовну заяву та клопотання про призначення судової експертизи.

Представник позивача поставив вирішення даного клопотання на розсуд суду.

Суд на місці ухвалив відхилити клопотання представника відповідача-2 про відкладення підготовчого засідання, оскільки представником відповідача-2 не наведено об`єктивних підстав неможливості подати відзив на позовну заяву у встановлений ухвалою суду від 29.08.2022 строк та належним чином підготуватися до засідання суду, відомості про дану процесуальну дію занесено до протоколу судового засідання.

Представник відповідача-1 у засідання суду 28.09.2022 не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.09.2022 відкладено підготовче засідання на 19.10.2022.

03.10.2022 засобами поштового зв`язку від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву.

14.10.2022 на електронну адресу суду від представника відповідача-1 надійшла заява про участь у судовому сіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та електронної системи відеоконференцзв`язку "EASYCON".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.10.2022 заяву представника Акціонерного товариства "Житомиробленерго" - адвоката Приведьона В.М. про участь у судовому засіданні по справі № 910/7318/22 в режимі відеоконференції повернуто заявнику без розгляду.

18.10.2022 через систему "Електронний суд" від відповідача-2 надійшли заперечення на відзив на позовну заяву, які залучено до матеріалів справи.

19.10.2022 підготовче засідання не відбулось у зв`язку з оголошеною в місті Києві повітряною тривогою та загрозою ракетних ударів.

19.10.2022 на електронну адресу суду від відповідача-2 надійшли відзив на позовну заяву та клопотання про призначення судової експертизи.

Також 19.10.2022 від відповідача-1 надійшло повідомлення про неможливість прибути у судове засідання 19.10.2022.

Як зазначено судом вище, через загрозу безпеці учасників справи, у зв`язку з тим, що в місті Києві була оголошена повітряна тривога, підготовче засідання в справі 19.10.2022 не відбулось.

В умовах воєнного стану, введеного в Україні 24 лютого 2022 року Указом Президента № 64/2022 від 24.02.2022, суд повинен забезпечити безпеку учасників судового провадження та запобігти створенню перешкод для реалізації ними права на судовий захист і визначених законом процесуальних прав.

З огляду на зазначене, суд визначив іншу дату підготовчого засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.10.2022 призначено підготовче засідання на 26.10.2022.

21.10.2022 на електронну адресу суду від відповідача-1 заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи "EASYCON" з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.10.2022 заяву представника Акціонерного товариства "Житомиробленерго" Іванової Олени Ігорівни про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено частково; вирішено забезпечити участь представника Акціонерного товариства "Житомиробленерго" Приведьон Віталія Миколайовича у розгляді справи № 910/7318/22 у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, за поштовою адресою для реєстрації в EasyСon - ІНФОРМАЦІЯ_1; судове засідання, призначене на 26.10.2022 о 10:45 год. проводити у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення системи відеоконференцзв`язку "EаsyCon".

У судовому засіданні 26.10.2022 представником позивача подано клопотання про витребування доказів.

Розглянувши клопотання позивача про витребування доказів, суд зазначає таке.

За приписами ч.ч. 1, 2, 3 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 73 Господарського процесуального кодексу України).

Належність доказів - спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об`єктивної істини. Це міра, що визначає залучення до процесу в конкретній справі тільки потрібних і достатніх доказів. Під належністю доказу розуміється наявність об`єктивного зв`язку між змістом судових доказів (відомості, що містяться в засобах доказування) і самими фактами, що є об`єктом судового пізнання.

Виходячи зі змісту ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, належними слід визнавати докази, які містять відомості про факти, що входять у предмет доказування у справі, та інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору.

Зважаючи на те, що копії документа, яким суб`єктом оціночної діяльності визначено ринкову вартість акцій відповідача-1 станом на 16.02.2021 у розмірі 1,67 грн за одну просту іменну акцію, а також рішення наглядової ради відповідача-1, яким затверджено ринкову вартість однієї простої іменної акції відповідача-1 станом на 16.02.2021 у розмірі 1,84 грн, не були додані до відзиву на позовну заяву відповідача-1 від 27.09.2022, суд дійшов висновку про задоволення клопотання позивача про витребування доказів.

Дослідивши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ВС ГРУП Менеджмент" про призначення судової експертизи, суд дійшов висновку про задоволення даного клопотання, з огляду на наступне.

Пунктом 8 частини другої статті 182 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у підготовчому засіданні суд вирішує, зокрема, питання про призначення експертизи.

Обґрунтовуючи клопотання про призначення судової експертизи, відповідач-2 зазначає, що у матеріалах справи відсутні належні докази, з яких можливо встановити ринкову вартість акцій Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" станом на 26.02.2021, а також зазначає про обов`язковість врахування висновків Верховного Суду.

Відповідно до частини четвертої статті 65-2 Закону України "Про акціонерні товариства" протягом 90 днів з дня подання повідомлення відповідно до частини другої цієї статті та за умови виконання нею дій, передбачених статтею 65 або 651 цього Закону, особа, яка є власником домінуючого контрольного пакета акцій, або будь-яка її афілійована особа, або уповноважена особа має право надіслати до товариства публічну безвідкличну вимогу про придбання акцій в усіх власників акцій товариства. У разі подання до товариства публічної безвідкличної вимоги всі акціонери акціонерного товариства, крім осіб, що діють спільно із такою особою, та її афілійованих осіб, та саме товариство зобов`язані у безумовному порядку продати належні їм акції цього товариства заявнику вимоги.

Відповідно до частини дев`ятої статті 65-2 Закону України "Про акціонерні товариства" заявник вимоги сплачує ціну акцій акціонерам шляхом перерахування грошових сум банківській установі, в якій заявником вимоги відкрито рахунок умовного зберігання (ескроу), бенефіціарами якого є акціонери, у яких придбаваються акції.

Зазначеними нормами Закону України "Про акціонерні товариства" передбачено примусове відчуження міноритарними акціонерами належних їм акцій на вимогу власників домінуючого контрольного пакета акцій.

Запровадження державою зазначеного законодавчого регулювання зумовлено наявністю інтересів суспільства у сталому функціонуванні та розвитку акціонерних товариств, що забезпечує робочі місяця та сплату податків у державі, зростанні інвестиційної привабливості акціонерних товариств, зменшенні корпоративних конфліктів, рейдерства тощо. Зазначене вимагає належного рівня корпоративного управління та мінімізації пов`язаних із цим витрат, необхідних, зокрема, для підтримання інфраструктури, пов`язаної зі скликанням загальних зборів акціонерного товариства або з реалізацією акціонерами своїх інших прав та повноважень.

Отже, забезпечення можливості примусового викупу акцій може відповідати інтересам суспільства. Проте ця процедура, як і будь-який інший спосіб примусового відчуження об`єктів права власності, має застосовуватись у виключних випадках задля досягнення легітимної мети та з дотриманням балансу інтересів усіх акціонерів, у тому числі щодо виплати власником домінуючого контрольного пакета акцій компенсацій міноритарним акціонерам у розмірі справедливої вартості належних їм акцій.

Власник домінуючого контрольного пакета акцій при прийнятті рішення про примусовий викуп акцій та надісланні відповідної вимоги про придбання акцій повинен мати легітимну мету позбавлення міноритарних акціонерів права власності на належні їм акції, яка підлягає перевірці судом у разі виникнення відповідного спору.

Отже, у разі оскарження міноритарними акціонерами процедури примусового відчуження належних їм акцій суд має встановити: 1) чи проводилась ця процедура відповідно до норм закону; 2) чи здійснювалась вона з легітимною метою, а саме чи відповідали мотиви мажоритарних акціонерів суспільним інтересам у запровадженні цієї процедури; 3) чи є запропонована міноритарним акціонерам вартість викупу акцій справедливою, та відповідно, чи дотриманий критерій пропорційності втручання у права позивачів.

Критерій пропорційності вимагає співрозмірного обмеження прав і свобод людини для досягнення публічних цілей. Дотримання вказаного критерію передбачає, що втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не було дотримано розумного балансу між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Одним із важливих елементів дотримання критерію пропорційності при втручанні в право на мирне володіння майном є надання справедливої та обґрунтованої компенсації.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ умови компенсації примусового відчуження активів, згідно з положеннями національного законодавства, є значущими для оцінки того, чи оскаржуваний захід зберігає необхідний справедливий баланс, та особливо для визначення того, чи покладає такий захід непропорційний тягар на особу (власника).

У пункті 39 рішення від 21 лютого 1986 року в справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" Суд указав, що передання права власності від однієї особи до іншої без сплати суми, яка більш-менш відповідає вартості майна, звичайно становить непропорційне втручання, яке не можна вважати виправданим у контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Згідно з частиною п`ятою статті 65-2 Закону України "Про акціонерні товариства" ціною обов`язкового продажу акцій визначається найбільша з наступних: 1) найвища ціна акції, за якою заявник вимоги, його афілійовані особи або треті особи, що діють спільно з ним, придбавали акції цього товариства протягом 12 місяців, що передують даті набуття домінуючого контрольного пакета акцій включно з датою набуття; 2) найвища ціна, за якою заявник вимоги, його афілійовані особи або треті особи, що діють спільно з ним, опосередковано набули право власності на акції цього товариства протягом 12 місяців, що передують даті набуття такою особою домінуючого контрольного пакета акцій товариства включно з датою набуття, за умови що вартість акцій товариства, які прямо або опосередковано належать такій юридичній особі, за даними її останньої річної фінансової звітності, становить не менше 90 відсотків загальної вартості активів такої юридичної особи; 3) ринкова вартість акцій товариства, визначена суб`єктом оціночної діяльності відповідно до статті 8 цього Закону станом на останній робочий день, що передує дню набуття заявником вимоги домінуючого пакета акцій товариства.

Велика Палата Верховного Суду зазначає, що запровадження нормативного регулювання, при якому, залежно від обраного способу визначення ціни акцій, їх вартість може відрізнятися в рази, не може гарантувати отримання міноритарним акціонером в усіх випадках справедливої компенсації за обов`язковий продаж акцій, та відповідно, дотримання у таких відносинах критерію пропорційності втручання у право власності.

Частиною дев`ятою статті 65-2 Закону України "Про акціонерні товариства" визначено, що заявник вимоги сплачує ціну акцій акціонерам шляхом перерахування грошових сум банківській установі, в якій заявником вимоги відкрито рахунок умовного зберігання (ескроу), бенефіціарами якого є акціонери, у яких придбаваються акції (їхні спадкоємці або правонаступники, або інші особи, які відповідно до законодавства мають право на отримання коштів). Перерахування всього обсягу грошових сум у порядку, встановленому частиною дев`ятою цієї статті, є належним виконанням заявником вимоги зобов`язання щодо оплати акцій, що придбаваються (абзац другий частини тринадцятої статті 652 цього Закону). Центральний депозитарій цінних паперів протягом трьох робочих днів з дня отримання від товариства інформації про перерахування в повному обсязі грошових сум за акції, що придбаваються заявником вимоги, в порядку, встановленому законодавством про депозитарну систему, здійснює зняття обмеження, встановленого відповідно до частини десятої цієї статті, та забезпечує переведення депозитарними установами прав на відповідні акції з рахунків їхніх власників на рахунок заявника вимоги (абзац перший частини чотирнадцятої статті 65-2 цього Закону).

Тобто, процедура примусового викупу акцій відповідно до статті 65-2 Закону України "Про акціонерні товариства" є таким правочином, в якому особа, яка володіє домінуючим контрольним пакетом акцій, може впливати на спосіб визначення ціни акцій та набуває право власності на них унаслідок виконання вимог, визначених зазначеною нормою, тоді як міноритарний акціонер втрачає право власності на акції за відсутності свого волевиявлення, без будь-якого впливу на визначення ціни, та за відсутності законодавчого механізму здійснення спеціального контролю з боку суду або Комісії.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що запровадження державою спеціальної процедури з примусового відчуження акцій на користь приватних осіб в будь-якому випадку має супроводжуватися встановленням гарантій захисту прав особи, яка позбавляється майна, і такі гарантії мають бути передбаченими саме у цій процедурі.

Втім зазначених гарантій для міноритарного акціонера законодавче регулювання спірних правовідносин не містить, а можливість міноритарного акціонера захистити свої права в загальному порядку, визначеному нормами ЦК України, у спосіб пред`явлення вимоги про стягнення з особи, на користь якої відбулося примусове відчуження акцій, грошових коштів у розмірі різниці між визначеною ціною у публічній безвідкличній вимозі та справедливою ціною таких акцій або ж у спосіб визнання недійсним зазначеного правочину, не може вважатися достатньою гарантією захисту прав цього учасника, адже за таких обставин обов`язок доказування справедливої ціни викупу акцій буде здійснюватися вже після фактичної втрати слабшою, в цих відносинах, стороною права власності та супроводжуватись необхідністю понесення останньою значних витрат на проведення оцінки майна товариства, сплату судового збору, витрат на професійну правничу допомогу тощо.

При цьому Велика Палата Верховного Суду зазначає, що оскільки норма статті 65-2 Закону України "Про акціонерні товариства" не визначає спеціальних способів захисту прав міноритарних акціонерів права та інтереси яких були порушені примусовим викупом акцій за ціною меншою за їх ринкову вартість, то особи, які вважають, що їх права та інтереси на акції були порушені вчиненням такого правочину, можуть самостійно обирати між визначеними нормативними приписами способами їх захисту. Звідси, обраний позивачами у цій справі спосіб захисту прав є таким, що відповідає приписам статті 16 ЦК України, статті 20 Господарського кодексу України.

За вказаних обставин, враховуючи, що при визначенні ціни акцій існує ймовірність недобросовісної поведінки особи, яка володіє домінуючим контрольним пакетом акцій, відсутність можливості впливу міноритарним акціонером на визначення ціни акцій при їх відчуженні без його волевиявлення та відсутність спеціального контролю з боку суду або Комісії за процедурою такого визначення до позбавлення міноритарного акціонера права власності на акції, свідчить про те, що у спірних правовідносинах попередні судові інстанції мали б надати оцінку тому, чи була ціна, визначена у безвідкличній вимозі, справедливою, та за наслідком цього встановити, чи було дотримано критерій пропорційності втручання у право власності, і залежно від вказаних обставин вирішити цей спір.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ГПК України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

З наведеної вище вказівки у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.11.2020 №908/13815/21 вбачається, що суд має з`ясувати наявність легітимної мети та справедливої ціни акцій, дотримання чи недотримання критерію пропорційності втручання у право власності у спірних правовідносинах.

Крім того, як вбачається з публічної безвідкличної вимоги про придбання акцій в усіх власників акцій відповідача-1 № 40/0/1-21 від 26.02.2021 ринкова вартість акцій відповідача-1, визначена суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Ф.К. ТИТАН» (відповідно до законодавства про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність, та згідно ст. 8 і 65-2 Закону України «Про акціонерні товариства») станом на останній робочий день, що передує дню набуття заявником вимоги домінуючого пакета акцій товариства - а саме станом на 16.02.2021.

Отже, суд зазначає, що відповідач-2 у клопотанні про призначення судової експертизи помилково вказує дату вартості однієї простої іменної акції АТ «Житомиробленерго» - 26.02.2021, оскільки ринкова вартість акцій АТ «Житомиробленерго», визначена суб`єктом оціночної діяльності станом на 16.02.2021.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Оскільки в матеріалах справи наявні суперечливі докази щодо вартості акції ПАТ «ДТЕК Житомиробленерго» станом на 16.02.2021 та відповідне питання має суттєве значення для правильного вирішення спору та потребує спеціальних знань, без яких встановити обставини, що входять до предмету доказування в цій справі, неможливо, приймаючи до уваги вказівку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 24.11.2020 №908/137/18 та ч. 1 ст. 316 ГПК України суд вважає за необхідне призначити судову експертизу у даній справі.

Разом з тим, у постанові від 17.02.2021 у справі № 905/1926/18 Верховний Суд зазначив, що при розрахунку справедливої (ринкової) вартості акцій при сквіз-ауті має бути застосований майновий метод оцінки (як єдиний або поряд з іншими), що випливає з ч. 6 ст. 9 Закону "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", Національних стандартів оцінки майна (Національний стандарт № ?1 та Національний стандарт № 3 "Оцінка цілісних майнових комплексів", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2006 №?1655). При застосовуванні майнового підходу справедлива (ринкова) ціна однієї простої акції товариства має визначатися у складі пакету загальною кількістю 100% від статутного фонду (капіталу) за формулою: "ринкова вартість чистих активів товариства поділена на загальну кількість простих акцій товариства".

Суд також має встановити, за яким/якими підходом/підходами у спірних правовідносинах визначалася ринкова вартість акцій, на підставі якої були визначені ціни придбання акцій у процедурах добровільного та примусового викупу акцій, а також перевірити, чи правильно була визначена ця ринкова вартість акцій. Крім того, у разі наведення позивачем свого розрахунку ринкової вартості акцій, суд має перевірити цей розрахунок позивача на предмет його правильності та відповідності вимогам чинного законодавства. При цьому, при перевірці правильності визначення ринкової вартості акцій за розрахунками як позивача, так і відповідача, суд у разі виникнення необхідності відповідно до статті 99 Господарського процесуального кодексу України має право призначити експертизу у справі. Відповідна правова позиція викладена Верховний Суд у постанові від 04.03.2021 у справі № 910/2483/18.

З огляду на вищенаведене, враховуючи правову позицію Верховного Суду, викладену, зокрема, в постановах від 17.02.2021 у справі №905/1926/18 та від 04.03.2021 у справі №910/2483/18 встановлення узгодженої дійсної (ринкової) вартості акцій АТ «Житомиробленерго» в процедурі обов`язкового продажу акцій (сквіз-ауту) має бути визначено за трьома методичними підходами: дохідним, порівняльним і майновим.

Крім того, зі змісту пунктів 176-192 постанови Верховного Суду у складі суддів Палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду від 15.06.2022 у справі №905/671/19 не випливає висновків про те, що немає необхідності проводити судову експертизу.

Більш того, з п. 153 вищезазначеної постанови вбачається, що порядок визначення ціни вимоги у процедурі примусового викупу акцій визначений у ч.5 ст.65-2 Закону "Про акціонерні товариства", відповідно до якої ціною обов`язкового продажу акцій визначається найбільша з ринкової вартості акцій товариства, визначеної суб`єктом оціночної діяльності відповідно до ст.8 цього Закону станом на останній робочий день, що передує дню набуття заявником вимоги домінуючого пакета акцій товариства.

Отже, оскільки у матеріалах даної справи відсутня ринкова вартість акцій товариства, визначеної суб`єктом оціночної діяльності відповідно до ст.8 цього Закону станом на останній робочий день, що передує дню набуття заявником вимоги домінуючого пакета акцій товариства, суд вважає за необхідне призначити судову експертизу у справі.

Відповідно до частин 3 - 5 статті 99 Господарського процесуального кодексу України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

У поданому до суду клопотанні про призначення судової експертизи відповідач-2 просить суд доручити проведення судової експертизи у цій справі або Корінько Миколі Даниловичу, або Кузнецовій Галині Олександрівні, або Блажинській Тетяні Олександрівні.

Враховуючи заперечення і доводи відповідача, суд вважає за доцільне доручити проведення судової експертизи Корінько Миколі Даниловичу (вул. Хмельницька, буд. 10, оф. 186, м. Київ, 03115).

За висновком суду, запропоноване відповідачем-2 питання, яке необхідно поставити на вирішення судової експертизи, безпосередньо стосується предмету доказування в цій справі та буде враховано судом при призначенні судової експертизи.

Відповідно до ч.ч. 1 - 3, 5 ст. 100 ГПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. Якщо суд доручає проведення експертизи кільком експертам чи експертним установам, суд в ухвалі призначає провідного експерта або експертну установу. Ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. Об`єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі). В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Оскільки клопотання про призначення у справі судової експертизи заявлене відповідачем-2, то саме на відповідача-2 необхідно покласти обов`язок з оплати вартості проведення судової експертизи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 2 частини першої статті 228 цього Кодексу на час проведення експертизи.

Відтак, у зв`язку з необхідністю призначення судової експертизи, провадження у цій справі підлягає зупиненню на час проведення експертизи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 81, 101, 102, 228-229, 233 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів задовольнити.

2. Витребувати у строк до 03.11.2022 у Акціонерного товариства «Житомиробленерго»:

- належним чином засвідчену копію документа, складеного суб`єктом оціночної діяльності - ТОВ «Ф.К.ТИТАН» відповідно до законодавства про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність, яким визначено ринкову вартість акцій AT «Житомиробленерго» станом на 16.02.2021 р. у розмірі 1,67 грн за одну просту іменну акцію AT «Житомиробленерго»;

- належним чином засвідчену копію рішення наглядової ради AT «Житомиробленерго», яким затверджено ринкову вартість однієї простої іменної акції AT «Житомиробленерго» станом на 16.02.2021 у розмірі 1,84 грн.

3. Призначити у справі судову експертизу, виконання якої доручити Корінько Миколі Даниловичу (вул. Хмельницька, буд. 10, оф. 186, м. Київ, 03115).

4. На вирішення експерта поставити наступні питання:

- Яка дійсна узгоджена (ринкова) вартість однієї простої іменної акції AT «Житомиробленерго» станом на дату публічної безвідкличної вимоги від 16.02.2021 року у складі пакету загальної кількості 100% від статутного фонду (капіталу) AT «Житомиробленерго», визначена за трьома основними методичними підходами: дохідним, порівняльним і майновим (за формулою: "ринкова вартість чистих активів товариства поділена на загальну кількість простих акцій товариства")?

5. Зобов`язати сторони виконувати вимоги експерта та надати всі необхідні документи для проведення експертизи.

6. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судову експертизу" попередити експерта про кримінальну відповідальність згідно ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України та надіслати їм копію даної ухвали.

7. Витрати за проведення судової експертизи покласти на Товариства з обмеженою відповідальністю "ВС ГРУП Менеджмент" ( 01601, м. Київ, вул. Госпітальна, 4-А, ).

8. Дану ухвалу та матеріали справи № 910/7318/21 направити до судового експерта Корінько Миколи Даниловича (вул. Хмельницька, буд. 10, оф. 186, м. Київ, 03115) для проведення експертизи.

9. Зупинити провадження у справі до закінчення проведення експертизи та повернення матеріалів справи разом з висновком експерта до Господарського суду міста Києва.

10. Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена у визначеному розділом IV ГПК України порядку.

Повний текст ухвали складено: 01.11.2022

Суддя І.О. Андреїшина