ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01.11.2022м. СумиСправа № 920/751/22

Господарський суд Сумської області у складі

судді Резніченко О.Ю.,

розглянув без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго»

до відповідача: Державного підприємства «Українське державне аерогеодезичне підприємство»

про стягнення 97 594 грн. 41 коп.

Стислий виклад позицій сторін по справі. Заяви, які подавались сторонами. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

Позивач звернувся з позовом в якому просить суд стягнути з відповідача 97594 грн. 41 коп. заборгованості по договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води №1539-Т від 01.11.2019, а саме: 74 396 грн. 78 коп. заборгованості за поставлену теплову енергію, 1113 грн. 49 коп. 3% річних, 14394 грн. 09 коп. пені, 7 690 грн. 05 коп. інфляційних витрат, а також витрати зі сплати судового збору.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що між сторонами було укладено Договір, позивач відпустив відповідачу теплову енергію, відповідач теплову енергію прийняв, однак за неї не сплатив, що є порушенням п.п. 3.1-3.3 Договору. Тому, наявні правові підстави для стягнення з відповідача боргу, пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Ухвалою суду від 29.09.2022 було відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу без проведення судового засідання.

Від відповідача 12.10.2022 до суду надійшла заява №1/191 від 05.10.2022 (вх. №2529), у якій відповідач повідомив, що отримав ухвалу суду про відкриття провадження 29.09.2022, проте не може виконати вимоги про надання відзиву на позов, викладеної в ухвалі, оскільки позовна заява на адресу відповідача не надходила жодними засобами поштового чи електронного зв`язку, у зв`язку з чим просить суд зобов`язати позивача надіслати позовну заяву та додані до неї документи на адресу відповідача та продовжити строки подання відзиву на позов.

Згідно зі ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, в тому числі факт направлення відповідачу позовної заяви разом з додатками.

Відповідно до ч.1 ст. 172 ГПК України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Суд наголошує, що належними доказами надсилання відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів є розрахунковий документ (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), виданий відправникові оператором поштового зв`язку при прийнятті реєстрованого поштового відправлення для пересилання та опис вкладення до цього листа, з якого вбачається які саме документи направлені на адресу відповідача.

Під час вирішення питання про відкриття провадження у справі судом було досліджено документи, додані до позовної заяви та встановлено, що позивачем було подано належні докази надсилання на адресу відповідача: АДРЕСА_1 , позовної заяви з додатками, що підтверджується накладною №350, службовим чеком від 27.09.2022 та описом вкладення у цінний лист.

Суд критично ставиться до заяви відповідача, оскільки перевіривши інформацію про відстеження поштового відправлення №350 на офіційному сайті АТ «Укрпошта» було встановлено, що зазначене відправлення отримане представником відповідача за довіреністю 07.10.2022.

Крім того, відповідач не був позбавлений права ознайомитись з матеріалами справи у приміщенні Господарського суду Сумської області або з використанням системи Електронний суд після отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

Враховуючи викладене, суд доходить до висновку про необґрунтованість заяви відповідача №1/191 від 05.10.2022 (вх. №2529 від 12.10.2022) та відмовляє в її задоволенні.

Відповідач відзив на позовну заяву до суду не надав, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

01.11.2019 між сторонами було укладено договір №1539-Т про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (а.с.8-11). Відповідно до п.1.1 Договору позивач (виконавець) зобов`язався надати відповідачу (споживач) вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а відповідач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених цим Договором.

На виконання умов Договору у період з 01.01.2021 по 30.04.2022 позивач відпустив відповідачу теплову енергію на загальну суму 74396 грн 78 коп., що підтверджується актами прийому-передачі теплової енергії та/або гарячої води та виставленими рахунками, звітами про споживання теплової енергії (а.с.19-24).

Згідно з п. 3.3. Договору відповідач до 15 числа розрахункового періоду сплачує позивачу вартість зазначеної в договорі кількості теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період.

Відповідно до п. 3.4. Договору щомісячно 6-го числа відповідач отримує від позивача акт прийому-передачі теплової енергії, форма якого (додаток №3) є невід`ємною частиною договору, та рахунок за спожиту теплову енергію. Несвоєчасне отримання рахунку не звільняє відповідача від відповідальності щодо сплати за надані позивачем послуги.

Зі змісту п. 3.5 Договору вбачається, що остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію здійснюється до 10 числа місяця наступного за розрахунковим, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок місяця.

Як зазначає позивач, станом на день звернення з позовом оплата за отриману теплову енергію в розмірі 74396 грн 78 коп. за період з 01.01.2021 по 30.04.2022 у повному обсязі так і не була здійснена.

Таким чином, судом встановлено факт прострочення відповідачем грошового зобов`язання з оплати поставленої теплової енергії по Договору, що і змусило позивача звернутись до суду з даним позовом.

Відповідачем всі вищезазначені факти належними та допустимими доказами не спростовано, всупереч ст.ст. 73-74 ГПК України, а тому вказані факти є такими, що встановлені судом.

Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

Стосовно стягнення заборгованості.

Згідно з ст.ст. 526, 530 ЦК України та ч. 1 ст. 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений договором строк. Відповідно до ст. 24 Закону України Про теплопостачання серед основних обов`язків споживача є додержання вимог договору та нормативно-правових актів.

Відповідно до п. 4.2.1 Договору відповідач зобов`язаний оплачувати послуги у встановлені цим договором строки.

Як вже зазначалось, заборгованість відповідача перед позивачем станом на день звернення з позовом становить 74396 грн 78 коп. (за період з 01.01.2021 по 30.04.2022), вказана заборгованість підтверджується матеріалами справи, розрахунком позивача та не спростована відповідачем.

Враховуючи все вищезазначене, суд дійшов висновку, що відповідачем порушені права позивача, позивачем правильно обрано спосіб захисту порушеного права, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача 74396 грн 78 коп. боргу є правомірною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача пені.

Згідно ст.ст. 230, 231 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до статті 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 14394 грн. 09 коп. пені, нарахованої за загальний період з 16.02.2022 по 24.09.2022 (по кожному періоду прострочення окремо), відповідно до п. 4.3.1. Договору, яким передбачено, що позивач має право нараховувати пеню у разі несвоєчасного внесення відповідачем плати за надані послуги у розмірі, встановленому чинним законодавством України та цим Договором (подвійна ставка НБУ).

В обґрунтування позовних вимог в частині стягнення пені, позивач зазначає, що відповідно до п. 5.1.5 Договору сторони погодили, що у разі несвоєчасної сплати споживачем грошових коштів, які передбачені термінами цього договору, за послуги виконавця, споживач (відповідач) сплачує виконавцю (позивачу) пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен календарний день (враховуючи вихідні і святкові дні) прострочення грошового зобов`язання.

Позивачем наданий до матеріалів справи розрахунок пені (а.с.16).

Суд дійшов висновку, що відповідачем порушено грошове зобов`язання перед позивачем, право на стягнення пені самостійно встановлено сторонами у Договорі, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача 14394 грн 09 коп. пені (період з 16.02.2022 по 24.09.2022) є правомірною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційних втрат.

Положеннями ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем наданий до матеріалів справи розрахунок 3% річних та інфляційних втрат (а.с.17-18).

Враховуючи встановлений судом факт прострочення відповідачем грошового зобов`язання перед позивачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 1113 грн 49 коп. 3% річних, 7690 грн 05 коп. інфляційних збитків (за загальний період з 16.02.2022 по 24.09.2022) є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонам.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позовні вимоги визнано судом обґрунтованими, витрати зі сплати судового збору в розмірі 2481 грн 00 коп. покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст.123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» до Державного підприємства «Українське державне аерогеодезичне підприємство» про стягнення 97594 грн 41 коп. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства «Українське державне аерогеодезичне підприємство» (вул. Велика Васильківська, буд. 69, м. Київ, 03150, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» (вул. Друга Залізнична, буд. 10, м. Суми, 40030, ) 74 396 грн. 78 коп. заборгованості за поставлену теплову енергію, 1113 грн. 49 коп. 3% річних, 14394 грн. 09 коп. пені, 7 690 грн. 05 коп. інфляційних витрат, 2481 грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати Товариству з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повні реквізити сторін зазначені у п. 2 резолютивної частини даного рішення.

Повне судове рішення складено 01.11.2022.

Суддя О.Ю. Резніченко