ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2022 року м. ОдесаСправа № 915/590/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Діброви Г.І.

суддів: Принцевської Н.М., Ярош А.І.

секретар судового засідання, за дорученням головуючого судді: Іванов І.В.

за участю представників учасників справи:

від Товариства з обмеженою відповідальністю Інжиніринг Групп Україна, м.Миколаїв не з`явився;

від Керівника Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області, м.Первомайськ, Миколаївської обл. не з`явився;

від Південного офісу Держаудитслужби, м. Одеса не з`явився;

від Управління Південного офісу Держаудитслужби у Миколаївській області, м. Миколаїв- не з`явився;

від Врадіївської селищної ради, смт. Врадіївка, Миколаївської обл. не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Інжиніринг Групп Україна про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу (вх. №1613/22)

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Інжиніринг Групп Україна, м.Миколаїв

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.08.2021 року, м. Миколаїв, суддя Мавродієва М.В., повний текст рішення складено та підписано 06.09.2021 року

у справі № 915/590/21

за позовом Керівника Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області, м.Первомайськ, Миколаївської обл. в інтересах держави в особі: Південного офісу Держаудитслужби, м. Одеса; Управління Південного офісу Держаудитслужби у Миколаївській області, м. Миколаїв

до відповідача 1 Врадіївської селищної ради, смт. Врадіївка, Миколаївської обл.

відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю Інжиніринг Групп Україна, м.Миколаїв

про визнання недійсними процедури публічної закупівлі та договору про закупівлю робіт, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року Керівник Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області, м.Первомайськ, Миколаївської обл. в інтересах держави в особі Південного офісу Держаудитслужби, м. Одеса, від імені якого виступає Управління Південного офісу Держаудитслужби у Миколаївській області, м. Миколаїв, звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Врадіївської селищної ради, смт. Врадіївка, Миколаївської обл. та Товариства з обмеженою відповідальністю Інжиніринг Групп Україна, м. Миколаїв, в якій просив суд:

1) визнати недійсним рішення тендерного комітету Врадіївської селищної ради, оформлене протоколом №86 від 16.10.2020 року, яким визначено переможцем процедури відкритих торгів за предметом закупівлі Капітальний ремонт вул. І.Врадія від будинку №112 І.Врадія до перехрестя вулиць І.Врадія Травнева смт. Врадіївка Миколаївська область (UA-2020-09-21-003249-b) Товариство з обмеженою відповідальністю Інжиніринг Групп Україна;

2) визнати недійсним договір №67 на суму 7850000 грн., укладений 27.10.2020 року між Врадіївською селищною радою () та Товариством з обмеженою відповідальністю Інжиніринг Групп Україна;

3) вирішити питання про стягнення з відповідачів на користь Миколаївської обласної прокуратури сплачений судовий збір за подання позовної заяви.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 26.08.2021 року у справі №915/590/21 (суддя Мавродієва М.В.) позовні вимоги Керівника Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області в інтересах держави в особі: Південного офісу Держаудитслужби, м. Одеса, Південного офісу Держаудитслужби, м. Миколаїв задоволено у повному обсязі; визнано недійсним рішення тендерного комітету Врадіївської селищної ради, оформлене протоколом №86 від 16.10.2020 року, яким визначено переможцем процедури відкритих торгів за предметом закупівлі Капітальний ремонт вул. І.Врадія від будинку №112 І.Врадія до перехрестя вулиць І.Врадія Травнева смт. Врадіївка Миколаївська область (UA-2020-09-21-003249-b) Товариство з обмеженою відповідальністю Інжиніринг Групп Україна; визнано недійсним договір №67 на суму 7850000 грн., укладений 27.10.2020 року між Врадіївською селищною радою () та Товариством з обмеженою відповідальністю Інжиніринг Групп Україна; вирішено питання про стягнення з відповідачів на користь Миколаївської обласної прокуратури сплаченого судового збору за подання позовної заяви.

Товариство з обмеженою відповідальністю Інжиніринг Групп Україна, м.Миколаїв з рішенням суду першої інстанції не погодилось, тому звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просило суд рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.08.2021 року у справі №915/590/21 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог прокурора, вирішити питання про стягнення на користь відповідача 2 судових витрат по даній справі.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.09.2022 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Інжиніринг Групп Україна, м. Миколаїв на рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.08.2021 року у справі № 915/590/21 задоволено частково; рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.08.2021 року у справі №915/590/21 скасоване; відмовлено у задоволенні позовних вимог Керівника Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області, м.Первомайськ, Миколаївської обл. в інтересах держави в особі Південного офісу Держаудитслужби, м. Одеса, від імені якого виступає Управління Південного офісу Держаудитслужби у Миколаївській області, м. Миколаїв про визнання недійсним рішення тендерного комітету Врадіївської селищної ради, оформлене протоколом №86 від 16.10.2020 року, яким визначено переможцем процедури відкритих торгів за предметом закупівлі Капітальний ремонт вул. І.Врадія від будинку №112 І.Врадія до перехрестя вулиць І.Врадія Травнева смт. Врадіївка Миколаївська область (UA-2020-09-21-003249-b) Товариство з обмеженою відповідальністю Інжиніринг Групп Україна та визнання недійсним договору №67 на суму 7850000 грн., укладеного 27.10.2020 року між Врадіївською селищною радою () та Товариством з обмеженою відповідальністю Інжиніринг Групп Україна.

06.10.2022 року до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю Інжиніринг Групп Україна, м. Миколаїв надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу (вх. 1583/22), в якій заявник просив суд апеляційної інстанції ухвалити додаткове рішення про стягнення з позивачів - Південного офісу Держаудитслужби, м. Одеса та Управління Південного офісу Держаудитслужби у Миколаївській області, м. Миколаїв на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Інжиніринг Групп Україна, м. Миколаїв витрати на правничу допомогу у сумі 22000 грн.

Зокрема, вказана заява обґрунтована тим, що відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, представником Товариства з обмеженою відповідальністю Інжиніринг Групп Україна, м. Миколаїв адвокатом Порошиною Н.Г. перед початком судового засідання заявлено про те, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду будуть подані докази про розмір судових витрат, зокрема, витрат на правничу допомогу.

Так, на думку заявника, з огляду на вимоги п. 1.1., 3.1., 3.3. договору та додатку №1, вартість послуг на надання правничої допомоги становить у фіксованій сумі 22000 грн., які сплачені замовником станом на 29.09.2022 року у повному обсязі.

Відтак, заявник вважає, що оскільки між адвокатом та клієнтом узгоджено фіксований розмір гонорару за надану правничу допомогу під час підготовки матеріалів для суду та представництва у розгляді справи судом, ураховуючи складність справи і виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), завдяки чому відмовлено у задоволенні позову прокурора про визнання недійсним рішення тендерного комітету та договору на закупівлю робіт на суму 7850000 грн., наявні підстави для стягнення з позивачів витрат на правничу допомогу у розмірі 22000 грн.

11.10.2022 року до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю Інжиніринг Групп Україна, м. Миколаїв надійшла ще одна заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу (вх. 1613/22), в якій заявник просив суд апеляційної інстанції ухвалити додаткове рішення про стягнення з позивачів - Південного офісу Держаудитслужби, м. Одеса та Управління Південного офісу Держаудитслужби у Миколаївській області, м. Миколаїв на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Інжиніринг Групп Україна, м. Миколаїв витрати на правничу допомогу у сумі 22000 грн.

Вказана вище заява є аналогічного змісту заяві Товариства з обмеженою відповідальністю Інжиніринг Групп Україна, м. Миколаїв щодо відшкодування витрат на надання правничої допомоги від 06.10.2022 року (вх. 1583/22).

У той же день, 11.10.2022 року до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю Інжиніринг Групп Україна, м. Миколаїв надійшла заява (вх. №1010/22/Д9), у якій заявник просить суд апеляційної інстанції вважати актуальною другу заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, Товариством з обмеженою відповідальністю Інжиніринг Групп Україна, м. Миколаїв до апеляційного господарського суду було надано такі документи:

1. Ордер на надання правничої (правової) допомоги від 04.10.2021 року ВЕ №1050257;

2. Договір про надання правової допомоги від 04.10.2021 року;

3. Додаток №1 до договору про надання правової допомоги від 04.10.2021 року;

4. Акт про прийняття передачу наданих послуг.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.10.2022 року, у зв`язку із тим, що суддя зі складу колегії суддів Ярош А.І. з 14.10.2022 року перебувала у щорічній відпустці, призначено розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Інжиніринг Групп Україна, м. Миколаїв від 11.10.2022 року вх. № 1613/22 у справі № 915/590/21 у межах розумного строку.

Правом на подання до апеляційного господарського суду заперечення на заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Інжиніринг Групп Україна, м. Миколаїв, про розподіл судових витрат Південний офіс Держаудитслужби, м. Одеса та Управління Південного офісу Держаудитслужби у Миколаївській області, м. не скористалися.

В судове засідання представники осіб, які є учасниками справи, не з`явилися, про дату та час розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Інжиніринг Групп Україна, м. Миколаїв повідомлені належним чином шляхом направлення копії ухвали суду про призначення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Інжиніринг Групп Україна, м. Миколаїв до розгляду на електронну адресу та поштовими повідомленнями.

04.11.2022 року на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду від Врадіївської селищної ради, смт. Врадіївка, Миколаївської обл. надійшло клопотання (вх. №1010/22/Д11), у якому відповідач 1 просив суд розглядати заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Інжиніринг Групп Україна, м. Миколаїв про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу без участі представника селищної ради, у зв`язку із завантаженістю на роботі.

07.11.2022 року на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю Інжиніринг Групп Україна, м. Миколаїв також надійшла заява щодо ухвалення додаткового рішення у справі за відсутності представника заявника (вх. №1010/22/Д12), у якій заявник просив суд ухвалити додаткове рішення за його заявою.

Вказані клопотання розглянуті та задоволені колегією суддів під час вирішення питання щодо можливості розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Інжиніринг Групп Україна, м. Миколаїв про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу без участі представників заявника та Врадіївської селищної ради, смт. Врадіївка, Миколаївської обл.

Інші учасники справи до суду апеляційної інстанції на розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення у справі про причини неявки в суд не повідомили, будь-яких клопотань суду апеляційної інстанції не надали.

Згідно із нормами ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З урахуванням викладеного, оскільки судом апеляційної інстанції було створено всі необхідні умови для розгляду заяви, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду заяви, явка сторін до суду ухвалою не визнавалася обов`язковою, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, строк розгляду заяви є скороченим і добігає кінця, учасники справи мали можливість подати всі необхідні клопотання та заяви, висловити свої позиції щодо заяви, колегія суддів вважає за можливе розглянути заяву за відсутності представників учасників справи.

Обговоривши доводи та вимоги заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Інжиніринг Групп Україна, м. Миколаїв про розподіл у справі №915/590/21 судових витрат, судова колегія вважає, що вказана заява є обґрунтованою, підлягає задоволенню в повному обсязі, з огляду на таке.

Приписами ст. 244 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно зі ст. 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду;

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 3, 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Разом з тим, ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з ст. 344 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Враховуючи викладене, в силу приписів наведених вище норм, для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 цього Кодексу).

Так, як вбачається з наявних у матеріалах справи документах, представником Товариства з обмеженою відповідальністю Інжиніринг Групп Україна, м. Миколаїв у Південно-західному апеляційному господарському суді була адвокат Порошина Наталія Гафурівна, відповідно до ордера на надання правничої допомоги від 04.10.2021 року ВЕ №1057, виданого Адвокатським бюро Наталії Порошиної, на підставі договору про надання правової допомоги від 04.10.2021 року.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.09.2022 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Інжиніринг Групп Україна, м. Миколаїв на рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.08.2021 року у справі № 915/590/21 задоволено частково; рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.08.2021 року у справі №915/590/21 скасоване; відмовлено у задоволенні позовних вимог Керівника Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області, м.Первомайськ, Миколаївської обл. в інтересах держави в особі Південного офісу Держаудитслужби, м. Одеса, від імені якого виступає Управління Південного офісу Держаудитслужби у Миколаївській області, м. Миколаїв про визнання недійсним рішення тендерного комітету Врадіївської селищної ради, оформлене протоколом №86 від 16.10.2020 року, яким визначено переможцем процедури відкритих торгів за предметом закупівлі Капітальний ремонт вул. І.Врадія від будинку №112 І.Врадія до перехрестя вулиць І.Врадія Травнева смт. Врадіївка Миколаївська область (UA-2020-09-21-003249-b) Товариство з обмеженою відповідальністю Інжиніринг Групп Україна та визнання недійсним договору №67 на суму 7850000 грн., укладеного 27.10.2020 року між Врадіївською селищною радою () та Товариством з обмеженою відповідальністю Інжиніринг Групп Україна.

В установлений процесуальним законом строк, до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю Інжиніринг Групп Україна, м. Миколаїв надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу (вх. 1613/22), в якій заявник просив суд апеляційної інстанції ухвалити додаткове рішення про стягнення з позивачів - Південного офісу Держаудитслужби, м. Одеса та Управління Південного офісу Держаудитслужби у Миколаївській області, м. Миколаїв на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Інжиніринг Групп Україна, м. Миколаїв витрати на правничу допомогу у сумі 22000 грн.

Зокрема, вказана заява обґрунтована тим, що відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, представником Товариства з обмеженою відповідальністю Інжиніринг Групп Україна, м. Миколаїв адвокатом Порошиною Н.Г. перед початком судового засідання заявлено про те, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду будуть подані докази про розмір судових витрат, зокрема, витрат на правничу допомогу.

Так, на думку заявника, з огляду на вимоги п. 1.1., 3.1., 3.3. договору та додатку №1, вартість послуг на надання правничої допомоги становить у фіксованій сумі 22000 грн., які сплачені замовником станом на 29.09.2022 року у повному обсязі.

Відтак, заявник вважає, що оскільки між адвокатом та клієнтом узгоджено фіксований розмір гонорару за надану правничу допомогу під час підготовки матеріалів для суду та представництва у розгляді справи судом, ураховуючи складність справи і виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), завдяки чому відмовлено у задоволенні позову прокурора про визнання недійсним рішення тендерного комітету та договору на закупівлю робіт на суму 7850000 грн., наявні підстави для стягнення з позивачів витрат на правничу допомогу у розмірі 22000 грн.

З матеріалів справи, а також з доданих заявником до заяви, що розглядається, письмових доказів вбачається, що 04.10.2022 року між Адвокатським бюро «Наталії Порошиної» та Товариством з обмеженою відповідальністю Інжиніринг Групп Україна, м. Миколаїв укладено договір про надання правової допомоги, за умовами п. 1.1. якого, адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу з приводу оскарження рішення Господарського суду Миколаївської області по справі №915/590/21 та представництва інтересів замовника у розгляді апеляційної скарги апеляційним судом, а замовник зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені сторонами.

Послуги адвоката з представництва інтересів замовника у цій справі включають: вивчення наданих замовником матеріалів справи, формування досьє, вивчення судової практики з розгляду аналогічних справ, ознайомлення з практикою ЄСПЛ, роботу з інформаційними базами державних органів та державними реєстрами, підготовка апеляційної скарги на рішення суду, формування додатків та оформлення їх відправлення сторонам у справі, підготовка заяв, клопотань, заперечень як по суті спору, так і по процесуальним питанням, участь у розгляді справи, виступи в процесі на боці відповідача/апелянта, надання додаткових доказів, вивчення доказів,наданих іншою стороною, заявлення клопотань і заяв, отримання ухвал/рішень суду, отримання копій набравши законну силу рішень у цій справі.

За вимогами п. 1.2. адвокат, зокрема, представляє замовника з усіма правами, наданими йому, як стороні у справі у низці державних та інших органів, установ, організацій.

Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 2.1. договору).

Вказаний договір підписано уповноваженими представниками сторін без заперечень та зауважень.

За умовами додатку №1 до договору про надання правової допомоги від 04.10.2021 року сторони домовились про фіксований розмір винагороди за надання послуг з правничої допомоги у розмірі 22000 грн., яка підлягає нарахуванню адвокату у будь-який спосіб у строки: 10000 грн. до 10.10.2021 року та 12000 грн. до 20.10.2021 року.

Вказаний додаток також підписано сторонами без заперечень та зауважень представниками сторін.

На виконання вказаних вище договору про надання правничої допомоги та додатку до нього, між Адвокатським бюро «Наталії Порошиної» та Товариством з обмеженою відповідальністю Інжиніринг Групп Україна, м. Миколаїв укладено акт про прийняття-передачу наданих послуг від 30.09.2022 року, за яким вбачається, що виконавець з 04.10.2021 року по 29.09.2022 року надав замовнику правничу допомогу, відповідно до договору про надання правової допомоги від 04.10.2021 року та додатку №1 до нього, з огляду на що, вартість послуг становить у фіксованій сумі 22000 грн., які сплачені замовником станом на 29.09.2022 року у повному обсязі.

Вказаний акт підписано сторонами без заперечень та зауважень.

Отже, у зв`язку із розглядом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Інжиніринг Групп Україна, м. Миколаїв на рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.08.2021 року у справі № 915/590/21, Товариство з обмеженою відповідальністю Інжиніринг Групп Україна, м. Миколаїв фактично понесло витрати на правничу (правову) допомогу адвоката, виплативши винагороду за представництво його інтересів в апеляційному суді, відповідно до укладеного договору про надання правової допомоги з адвокатським бюро та додаткової угоди до нього у загальній сумі 22000 грн.

Також, колегією суддів встановлено, що правом на подання до апеляційного господарського суду заперечення на заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Інжиніринг Групп Україна, м. Миколаїв, про розподіл судових витрат Південний офіс Держаудитслужби, м. Одеса та Управління Південного офісу Держаудитслужби у Миколаївській області, м. не скористалися.

З огляду на що, розглянувши доводи заявника, колегія суддів зазначає, що у ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України наведено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу.

Зокрема, відповідно до вказаної статті, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Таким чином під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на професійну правничу допомогу адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. 5,7,9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу та у такому випадку, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому у судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Подібні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, постановах Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19, від 25.10.2022 року у справі № 910/19650/20.

Ці правові висновки було підтверджено і в постановах Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 22.11.2019 у справі № 910/906/18 та від 06.12.2019 у справі № 910/353/19.

Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, визначеними у ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені ч. 5, 7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Згідно з ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам ст.75-79 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас, беручи до уваги принцип змагальності, який знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, суд, який вирішує питання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, має надавати оцінку тим обставинам, щодо яких є заперечення у клопотанні іншої сторони, а також її доказам невідповідності заявлених до відшкодування витрат критеріям співмірності. Окрім того, суд, виконуючи вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, має чітко зазначити, яка з вимог ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України була не дотримана при визначенні розміру витрат на оплату послуг адвоката, оскільки лише з цих підстав можна зменшити розмір витрат, який підлягає розподілу між сторонами.

Аналогічної правової позиції дотримався Верховний Суд у постанові від 13.05.2020 року у справі № 922/2749/19.

Проте, на час розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Інжиніринг Групп Україна про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу (вх. №1613/22) будь-яких заперечень щодо заявленої до стягнення суми або її обґрунтованості, й розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката, ані від Південного офісу Держаудитслужби, м. Одеса, ані від Управління Південного офісу Держаудитслужби у Миколаївській області, м. Миколаїв не надійшло, а відтак і підстави для відмови у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Інжиніринг Групп Україна про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу (вх. №1613/22) за результатом розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Інжиніринг Групп Україна на рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.08.2021 року у справі № 915/590/21 або зменшення розміру цих витрат у колегії Південно-західного апеляційного господарського суду відсутні.

Враховуючи вищевказане, а також фактичний обсяг наданих Товариству з обмеженою відповідальністю Інжиніринг Групп Україна юридичних послуг, складність даної справи, а також те, що постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.09.2022 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Інжиніринг Групп Україна, м. Миколаїв на рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.08.2021 року у справі № 915/590/21 задоволено частково; відмовлено у задоволенні позовних вимог Керівника Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області, м.Первомайськ, Миколаївської обл. в інтересах держави в особі Південного офісу Держаудитслужби, м. Одеса, від імені якого виступає Управління Південного офісу Держаудитслужби у Миколаївській області, м. Миколаїв про визнання недійсним рішення тендерного комітету Врадіївської селищної ради, оформлене протоколом №86 від 16.10.2020 року та визнання недійсним договору №67 на суму 7850000 грн., укладеного 27.10.2020 року між Врадіївською селищною радою () та Товариством з обмеженою відповідальністю Інжиніринг Групп Україна, колегія суддів вважає обґрунтованою заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Інжиніринг Групп Україна, м. Миколаїв про стягнення витрат на правничу допомогу від 11.10.2021 року (вх. №1613/22) та такою,що підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 123, 126, 129, 244, 281-284, 344 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Інжиніринг Групп Україна, м. Миколаїв від 11.10.2022 року за вх. №1613/22 про стягнення витрат на правничу допомогу за результатом розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Інжиніринг Групп Україна, м. Миколаїв на рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.08.2021 року у справі № 915/590/21 задовольнити.

Стягнути з Південного офісу Держаудитслужби (65012, м. Одеса, вул. Канатна, буд. 83, ) та Управління Південного офісу Держаудитслужби у Миколаївській області (54001, м. Миколаїв, вул. Спаська, буд. 42-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Інжиніринг Групп Україна (54003, м. Миколаїв, вул. Чкалова, буд. 122, кв. 50, ) витрати на правничу допомогу у розмірі 22000 (двадцять дві тисячі) грн.

Доручити Господарському суду Миколаївської області видати відповідний наказ.

Повний текст додаткової постанови складено 07 листопада 2022 року.

Додаткова постанова в порядку ст. 244 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття згідно ст. 284 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення згідно положень ст. 286, 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Г.І. Діброва
Судді Н.М. Принцевська
А.І. Ярош