ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.10.2022 м. Івано-ФранківськСправа № 909/830/21

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Л. М. Неверовської, при секретарі судового засідання Л.Я. Андріїв, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Комунального некомерційного підприємства "Коломийський районний центр первинної медико-санітарної допомоги Коломийської районної ради",

до відповідача Нижньовербізької сільської ради,

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Комунальне некомерційне підприємство "Центр первинної медико-санітарної допомоги Нижньовербізької сільської ради",

про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради; визнання права власності на майно та зобов`язання повернути обладнання

за участю:

Від позивача: ОСОБА_1 (поза межами приміщення суду);

Від відповідача: Мокринчук Ольга Ігорівна (поза межами приміщення суду);

Від третьої особи: ОСОБА_2 (поза межами приміщення суду);

встановив: Комунальне некомерційне підприємство "Коломийський районний центр первинної медико-санітарної допомоги Коломийської районної ради" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Нижньовербізької сільської ради про визнання незаконним та скасування п. 2 рішення № 111-ІV/2020 від 31.12.2020 Нижньовербізької сільської ради в частині прийняття у комунальну власність аналізатора сечі - балансовою вартістю 23 946, 00 грн та упаковки тест смужок - балансовою вартістю 527, 00 грн; визнання за Комунальним некомерційним підприємством "Коломийський районний центр первинної медико-санітарної допомоги Коломийської районної ради" права власності на Аналізатор сечі HTI CL-50 PLUS - балансовою вартістю 23 946,00 грн та упаковку тест смужок - балансовою вартістю 527, 00 грн та зобов`язання Нижньовербізької сільської ради повернути Комунальному некомерційному підприємству "Коломийський районний центр первинної медико-санітарної допомоги Коломийської районної ради" аналізатор сечі HTI CL-50 PLUS, упаковку тест смужок до нього та безконтактний інфрачервоний термометр JXB-178 вартістю 1700 грн.

Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 27.08.2021 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі. Здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами; встановлено відповідні строки для подачі сторонами відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечення на відповідь на відзив; запропоновано сторонам у разі наявності заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження подати суду заяву із обґрунтуванням своїх заперечень протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали.

15.09.2021 від Комунального некомерційного підприємства "Коломийський районний центр первинної медико-санітарної допомоги Коломийської районної ради" до суду надійшла заява №706/01-07/01-1 від 13.09.2021 (вх. № 15499/21 від 15.09.2021) про обґрунтування підстав залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета на стороні відповідача.

17.09.2021 від Нижньовербізької сільської ради до суду надійшов відзив на позовну заяву №1252/02-15/007 від 14.09.2021 (вх.№14450/21).

27.09.2021 від Комунального некомерційного підприємства "Коломийський районний Центр первинної медико-санітарної допомоги Коломийської районної ради" до суду надійшла відповідь на відзив №725/01-07/01 від 23.09.2021 (вх.№ 15005/21).

Ухвалою від 05.10.2021, суд постановив перейти до розгляду справи №909/830/21 за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі та призначив підготовче засідання, залучив до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Комунальне некомерційне підприємство "Центр первинної медико-санітарної допомоги Нижньовербізької сільської ради".

08.10.2021 від Нижньовербізької сільської ради до суду надійшло заперечення на відповідь на відзив вих.№ 1355/02-15/007 від 04.10.2021 (вх.№15839/21).

22.10.2021 від Комунального некомерційного підприємства "Коломийський районний Центр первинної медико-санітарної допомоги Коломийської районної ради" до суду надійшло повідомлення по справі №806/01-05/01 від 20.10.2021 (вх.№ 16654/21).

22.10.2021 від Нижньовербізької сільської ради до суду надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи вих.№1425/02-15/007 від 20.10.2021 (вх.№16655/21).

25.10.2021 від Нижньовербізької сільської ради до суду надійшли пояснення по справі вих.№ 110/03-02 від 20.10.2021 (вх.№16727/21).

01.11.2021 від Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги Нижньовербізької сільської ради" до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи від 01.11.2021 (вх.№17167/21).

12.11.2021 від Комунального некомерційного підприємства "Коломийський районний Центр первинної медико-санітарної допомоги Коломийської районної ради" до суду надійшла заява про суму судових витрат вих.№ 858/01-05/1 від 08.11.21 (вх.№17982/21).

В судовому засіданні 25.11.2021 судом постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

В подальшому сторонами неодноразово подавалися клопотання про відкладення судових засідань.

В судовому засіданні 05.10.2022, розгляд справи по суті завершено, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено 02.11.2022 (у зв`язку із перебуванням судді у відпустці).

Позиція позивача.

В обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що відповідно до п.2 рішення Нижньовербізької сільської ради № 111-ІV/2020 від 31.12.2020, у комунальну власність Нижньовербізької територіальної громади були прийняті матеріальні активи, які були виявлені комісією Нижньовербізької сільської ради 29.12.2020 під час звірки переданих матеріальних цінностей АЗПСМ села Спас: аналізатор сечі - балансовою вартістю 23946 грн, упаковка тест смужок - балансовою вартістю 527 грн. Документальне підтвердження виявлення комісією Нижньовербізької сільської ради аналізатора сечі та упаковки тест смужок відсутнє, що підтверджує безпідставне і необгрунтоване прийняття оскаржуваного п.2 Рішення Нижньовербізької сільської ради.

Зазначає, що аналізатор сечі НТІ СL-50 PLUS з упаковкою тест смужок були придбані позивачем згідно договору № 877-19 від 02.12.2019, отримані згідно накладної №26895. В грудні 2019 року по накладній були передані матеріально-відповідальній особі АЗПСМ села Спас ОСОБА_3 . По даний час аналізатор сечі перебуває на бухгалтерському обліку КНП «КРЦ ПМСД КРР» на рахунку «Основні засоби». Безконтактний інфрачервоний термометр JXB-178 за ціною за одиницю товару 1700 грн був придбаний відповідно до договору №90 від 04.05.2020 та отриманий згідно накладної № 75 від 04.05.2020 та переданий по накладній від 13 травня 2020 року матеріально-відповідальній особі АЗПСМ села Спас ОСОБА_3 . По даний час термометр перебуває на бухгалтерському обліку КНП «КРЦ ПМСД КРР» на рахунку «Малоцінний інвентар», привласнений Нижньовербізькою сільською радою, знаходиться в користуванні АЗПСМ села Спас.

Приймаючи п.2 оскаржуваного рішення №111-ІV/2020 від 31.12.2020, Нижньовербізька сільська рада прийняла у свою власність аналізатор сечі та тест смужки, без відповідної правової підстави, тим самим позбавила КНП «КРЦ ПМСД КРР» прав власності на спірне майно.

Позиція відповідача.

Відповідач проти позову заперечує, зазначає про те, що згідно актів приймання-передачі обладнання, підписаних комісіями, у комунальну власність Нижньовербізької територіальної громади аналізатор сечі НТІ СL-50 PLUS інвентарний номер № 10480348 не передавався та не приймався. Згідно пункту 2 рішення Нижньовербізької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області №111-ІV/2020 від 31 грудня 2020 року Про затвердження актів приймання-передачі основних засобів та матеріальних активів прийнято у комунальну власність Нижньовербізької територіальної громади матеріальні активи, які були виявлені комісією Нижньовербізької сільської ради 29 грудня 2020 року під час звірки переданих матеріальних цінностей в амбулаторії загальної практики сімейної медицини с.Спас: Аналізатор сечі - балансовою вартістю 23946 грн; упаковка тест смужок - балансовою вартістю 527 грн; стоматустановка.

Позиція третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги Нижньовербізької сільської ради".

Позовні вимоги заперечує, зазначає про те, що згідно пункту 1 рішення Коломийської районної ради від 12 листопада 2020 року № 897- ХL/20 передбачено, передати безоплатно із спільної власності територіальних громад сіл, селищ району у комунальну власність рад об`єднаних територіальних громад об`єкти нерухомого майна згідно переліку. Згідно додатку до рішення районної ради від 12 листопада 2020 року № 879-ХL/20 було передано приміщення амбулаторії с. Спас вул. Шухевича, 95а.

В пункту 3 рішення Коломийської районної ради від 12 листопада 2020 року № 897-ХL/20 було надано згоду на передачу матеріальних цінностей, та закріплені за амбулаторіями с. Ковалівка, с. Підгайчики, с. Лісний Хлібичин, с. Спас, с. Раківчик з балансу комунального некомерційного підприємства «Коломийський районний центр первинної медико-санітарної допомоги Коломийської районної ради» на баланси об`єднаних територіальних громад.

Підпунктом 5 пункту 6-1 Розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що якщо територія розформованої територіальної громади включена до територій кількох сформованих територіальних громад, кожна з цих громад стає правонаступником належних розформованій територіальній громаді:

- нерухомого майна, у тому числі земельних ділянок, розташованих на території сформованої територіальної громади;

- речей, призначених для обслуговування відповідних об`єктів нерухомого майна і пов`язаних з цим майном спільним призначенням (у тому числі у зв`язку із здійсненням відповідних повноважень або наданням послуг). Належність речей призначених для обслуговування кожною об`єкта нерухомого майна і пов`язаних з цим майном спільним призначенням, визначається на підставі останньої суцільної інвентаризації;

- прав засновника (учасника) юридичної особи, заснованої розформованою територіальною громадою (у тому числі в особі відповідної сільської, селищної, міської ради), якщо місцезнаходженням такої юридичної особи є населений пункт, включений до території відповідної сформованої територіальної громади.

Обставини справи. Оцінка доказів.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, судом встановлені наступні обставини у справі.

Коломийською районною радою прийнято рішення від 12.11.2020 №897-ХL/20 «Про безоплатну передачу майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ району у комунальну власність рад об`єднаних територіальних громад», яким передано безоплатно із спільної власності територіальних громад сіл, селищ району у комунальну власність рад об`єднаних територіальних громад об`єктів нерухомого майна згідно переліку (додається) (п.1). Надано згоду на передачу матеріальних цінностей, що закріплені за амбулаторіями с.Ковалівка, с. Підгайчики, с. Лісний Хлібичин, с. Спас, с.Раківчик з балансу комунального некомерційного підприємства «Коломийський районний центр первинної медико-санітарної допомоги Коломийської районної ради» на баланси рад об`єднаних територіальних громад (п.3).

На підставі вказаного рішення Коломийської районної ради у спільну власність територіальної громади Нижньовербізької сільської ради передавались об`єкти нерухомого майна та матеріальні цінності амбулаторії загальної практики сімейної медицини (АЗПСМ) села Спас, в зв`язку з відокремленням структурного підрозділу Комунального некомерційного підприємства «Коломийський районний центр первинної медико-санітарної допомоги Коломийської районної ради» (КНП «КРЦ ПМСД КРР») АЗПСМ села Спас, та включенням його до складу Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги Нижньовербізької сільської ради» (КНП «ЦПМСД НСР»).

Таким чином, до об`єднання територіальної громади Нижньовербізької сільської ради, амбулаторія с. Спас належала до відання Комунального некомерційного підприємства «Коломийський районний центр первинної медико-санітарної допомоги Коломийської районної ради».

Згідно додатку до рішення Коломийської районної ради від 12.11.2020 №897-ХL/20 у комунальну власність Нижньовербізької сільської ради об`єднаної територіальної громади передавалося приміщення амбулаторії с.Спас, що перебувало на балансі Комунального некомерційного підприємства «Коломийський районний центр первинної медико-санітарної допомоги Коломийської районної ради» (КНП «КРЦ ПМСД КРР»).

Згідно рішення Нижньовербізької сільської ради об`єднаної територіальної громади Коломийського району Івано-Франківської області № 36-ІІ/2020 17.1 2.2020 Про надання згоди на прийняття в комунальну власність Нижньовербізької територіальної громади майна бюджетних установ, що перебувало на балансі комунального некомерційного підприємства «Коломийський районний центр первинної медико-санітарної допомоги Коломийської районної ради», надано згоду на прийняття з спільної власності територіальних громад сіл, селищ Коломийського району у комунальну власність Нижньовербізької територіальної громади об`єкти нерухомого майна та матеріальних цінностей бюджетних установ, розташованих на території с.Спас та с.Ковалівка (додаток 1).

Згідно додатку до рішення, прийнято у комунальну власність приміщення амбулаторії с. Спас, що перебувало на балансі Комунального некомерційного підприємства «Коломийський районний центр первинної медико-санітарної допомоги Коломийської районної ради».

На підставі вказаного рішення Коломийської районної ради, у комунальну власність Нижньоверізької сільської ради об`єднаної територіальної громади приймалися основні засоби згідно актів приймання-передачі основних засобів. До вказаних актів приймання-передачі основних засобів не ввійшло спірне майно, яке позивач просить витребувати у відповідача.

Пунктом 1 Нижньовербізької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області №111-ІV/2020 від 31 грудня 2020 року Про затвердження актів приймання-передачі основних засобів та матеріальних активів затверджено акти приймання-передачі основних засобів та матеріальних активи щодо безоплатної передачі з спільної власності територіальних громад сіл, селищ Коломийського району майна, яке перебувало на балансі Комунального некомерційного підприємства «Коломийський районний центр первинної медико-санітарної допомоги Коломийської районної ради» у комунальну власність Нижньовербізької територіальної громади, а саме об`єкти нерухомого майна, основних засобів та матеріальних цінностей амбулаторій загальної практики сімейної медицини с.Спас та с Ковалівка (Додаток 1).

Згідно оскаржуваного пункту 2 вказаного рішення, прийнято у комунальну власність Нижньовербізької територіальної громади матеріальні активи, які були виявлені комісією Нижньовербізької сільської ради 29.12.2020 під час звірки переданих матеріальних цінностей в амбулаторії загальної практики сімейної медицини с. Спас: Аналізатор сечі - балансовою вартістю 23946 грн; упаковка тест смужок - балансовою вартістю - 527 грн; стоматустановка.

У додатку до рішення акті приймання-передачі основних засобів від 31.12.2020 Нижньовербізької сільської ради, зазначено аналізатор сечі та тест смужки з датою введення в експлуатацію 31.12.2020 первинна та залишкова вартість 23946 грн та 527 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, аналізатор сечі HTI CL-50 PLUS в кількості 12 шт. з тест смужками 24 упаковки (100 шт. в упаковці) були придбані Комунальним некомерційним підприємством «Коломийський районний центр первинної медико-санітарної допомоги Коломийської районної ради» згідно договору №877-19 від 02.12.2019. Вартість товару згідно накладної №26895 від 10.12.2019 кількість товару - 12 шт. вартість - 300000 грн.

Відповідно до договору №90 від 04.05.2020 Комунальним некомерційним підприємством «Коломийський районний центр первинної медико-санітарної допомоги Коломийської районної ради» були придбані безконтактні інфрачервоні термометри JXB-178 в кількості 21 шт., вартістю 35700 грн, отримані згідно накладної № 75 від 04.05.2020.

Як вбачається з інвентарної картки №917 обліку об`єкта основних засобів аналізатор сечі HTI CL-50 PLUS а-puсi КНП «КРЦ ПМСД КРР», даному об`єкту присвоєно інвентарний номер 10480348, зазначено такі характеристики об`єкта: синтетичний рахунок - 104, рік випуску - 2019, місцезнаходження об`єкта - АЗПСМ села Спас, матеріально відповідальна особа ОСОБА_3 , дата, номер введення в експлуатацію - 05.12.2019, первісна вартість 23946 грн.

В грудні 2019 року по накладній було передано аналізатор сечі HTI CL-50 PLUS а-puсi АЗПСМ села Спас ОСОБА_3 .

Згідно обігово-сальдової відомості за період з 01.01.2021 по 01.01.2021 за рахунком 22/222/02 номенклатурний номер безконтактного інфрачервоного термометра JXB-178, вартістю 1700 грн 222.0022.

Згідно накладної від 13.05.2020 безконтактний інфрачервоний термометр JXB-178, вартістю 1700 грн було передано матеріально-відповідальній особі АЗПСМ села Спас ОСОБА_3 .

Таким чином, вказані засоби медичного призначення були передані для обслуговування АЗПСМ села Спас, що на той час перебувала в підпорядкуванні КНП «КРЦ ПМСД КРР».

Після відокремлення структурного підрозділу Комунального некомерційного підприємства «Коломийський районний центр первинної медико-санітарної допомоги Коломийської районної ради» АЗПСМ села Спас було включено до складу Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги Нижньовербізької сільської ради» (далі КНП «ЦПМСД НСР»).

Таким чином, позивач вважає, що п.2 оскаржуваного рішення №111-ІV/2020 від 31.12.2020, Нижньовербізька сільська рада прийняла у свою власність аналізатор сечі та тест смужки без відповідної правової підстави, тим самим позбавила КНП «КРЦ ПМСД КРР» прав власності на спірне майно.

03.03.2021,18.05.2021 позивач звертався до Нижньовербізької сільської ради з листом та претензією в яких просив повернути КНП «КРЦ ПМСД КРР» аналізатор сечі HTI CL-50 PLUS а-puсi інвентарний номер 10480348, 2019 р. випуску та термометр інфрачервоний.

У відповідь на претензію Нижньовербізька сільської рада повідомила, що згідно актів приймання-передачі обладнання, підписаних комісіями, у комунальну власність Нижньовербізької територіальної громади аналізатор сечі HTI CL-50 PLUS а-puсi інвентарний номер 10480348, та термометр інфрачервоний не приймалися.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при прийнятті рішення. Висновок суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За змістом положень указаних норм права суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права й охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються. Розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Установивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу в захисті, встановивши безпідставність та (або) необґрунтованість заявлених вимог.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.

Статтею 21 Цивільного кодексу України визначено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до частини першої статті 393, 396 Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати тощо. Отже, суб`єктами права комунальної власності є територіальні громади села, селища, міста, від імені та в інтересах яких діють сільські, селищні, міські ради.

Згідно з ч. 2 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" районні та обласні ради від імені територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюють управління об`єктами їхньої спільної власності, що задовольняють спільні потреби територіальних громад.

У відповідності до ч.5 п. 6-1 Розділу V Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про місцеве самоврядування в Україні до прийняття закону про адміністративно-територіальний устрій України закінчення повноважень сільських, селищних, міських рад, їхніх виконавчих органів, а також реорганізація сільських, селищних, міських рад, їхніх виконавчих органів як юридичних осіб у зв`язку із змінами в адміністративно-територіальному устрої України здійснюються з урахуванням таких положень: якщо територія розформованої територіальної громади включена до територій кількох сформованих територіальних громад, кожна з цих громад стає правонаступником належних розформованій територіальній громаді:

- нерухомого майна, у тому числі земельних ділянок, розташованих на території сформованої територіальної громади;

- речей, призначених для обслуговування відповідних об`єктів нерухомого майна і пов`язаних з цим майном спільним призначенням (у тому числі у зв`язку із здійсненням відповідних повноважень або наданням послуг). Належність речей, призначених для обслуговування кожного об`єкта нерухомого майна і пов`язаних з цим майном спільним призначенням, визначається на підставі останньої суцільної інвентаризації;

- прав засновника (учасника) юридичної особи, заснованої розформованою територіальною громадою (у тому числі в особі відповідної сільської, селищної, міської ради), якщо місцезнаходженням такої юридичної особи є населений пункт, включений до території відповідної сформованої територіальної громади.

Рішенням Коломийської районної ради від 12.11.2020 №897-ХL/20 «Про безоплатну передачу майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ району у комунальну власність рад об`єднаних територіальних громад», передано безоплатно із спільної власності територіальних громад сіл, селищ району у комунальну власність рад об`єднаних територіальних громад об`єктів нерухомого майна згідно переліку (додається) (п.1). Надано згоду на передачу матеріальних цінностей, що закріплені за амбулаторіями с.Ковалівка, с.Підгайчики, с. Лісний Хлібичин, с. Спас, с.Раківчик з балансу комунального некомерційного підприємства «Коломийський районний центр первинної медико-санітарної допомоги Коломийської районної ради» на баланси рад об`єднаних територіальних громад (п.3).

Як вбачається з матеріалів справи на підставі вказаної норми Закону та вказаного рішення, в комунальну власність Нижньовербізької територіальної громади передано майно бюджетних установ, що перебувало на балансі Комунального некомерційного підприємства «Коломийський районний центр первинної медико-санітарної допомоги Коломийської районної ради», зокрема, об`єкти нерухомого майна, основні засоби та матеріальні цінності амбулаторії загальної практики сімейної медицини с.Спас.

Згідно оскаржуваного пункту 2 рішення Нижньовербізької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області №111-ІV/2020 від 31 грудня 2020 року Про затвердження актів приймання-передачі основних засобів та матеріальних активів, прийнято у комунальну власність Нижньовербізької територіальної громади матеріальні активи, які були виявлені комісією Нижньовербізької сільської ради 29.12.2020 під час звірки переданих матеріальних цінностей в амбулаторії загальної практики сімейної медицини с. Спас: Аналізатор сечі - балансовою вартістю 23946 грн; упаковка тест смужок - балансовою вартістю - 527 грн; стоматустановка.

Однак, з пункту 2 даного рішення вбачається, що у спірного майна відсутні індивідуально визначені ознаки, зокрема, інвентарний номер.

В додатку до рішення - акті приймання-передачі основних засобів від 31.12.2020 Нижньовербізької сільської ради, також зазначено аналізатор сечі та тест смужки з датою введення в експлуатацію 31.12.2020 первинна та залишкова вартість 23946 грн та 527 грн, однак також відсутній інвентарний номер аналізатора сечі.

Безконтактний інфрачервоного термометра JXB-178 згідно оспорюваного рішення Нижньовербізької сільської ради та актів приймання-передачі не передавався.

З огляду на вказане, у матеріалах справи відсутні докази того, що у комунальну власність Нижньовербізької територіальної громади передано саме аналізатора сечі HTI CL-50 PLUS а-puсi з інвентарним номер 10480348. Також, відсутні докази будь-які докази передачі безконтактного інфрачервоного термометра JXB-178 вартістю 1700 грн.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд зазначає про те, що спірне майно, яке перебувало у користуванні та призначене для обслуговування амбулаторії загальної практики сімейної медицини с. Спас, підлягало безоплатній передачі з балансу Комунального некомерційного підприємства «Коломийський районний центр первинної медико-санітарної допомоги Коломийської районної ради» на баланс Нижньовербізької територіальної громадина підставі рішення Коломийської районної ради від 12.11.2020 №897-ХL/20 «Про безоплатну передачу майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ району у комунальну власність рад об`єднаних територіальних громад», однак, не було належним чином передане згідно оскаржуваного рішення Нижньовербізької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області №111-ІV/2020 від 31 грудня 2020 року.

За наведених обставин, суд дійшов до висновку про необґрунтованість та недоведеність позовних вимог.

Щодо обраних позивачем способів захисту заявлених у даному позові, суд зазначає наступне.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Установивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, необхідно виходити із його ефективності, а це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечувати поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 11.02.2020 у справі №923/364/19 та від 16.06.2020 у справі №904/1221/19.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі №487/10132/14-ц, від 16.06.2020 у справі №145/2047/16-ц, від 15.09.2020 у справі №469/1044/17, у справі N 910/3009/18 від 22.09.2020

Відповідно до ст. 392 ЦК України особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов`язальних відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права); у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч. 4 ст. 11 ЦК України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Зважаючи на те, що між сторонами виникли зобов`язальні відносини з актів місцевого самоврядування - рішення Коломийської районної ради від 12.11.2020 №897-ХL/20 «Про безоплатну передачу майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ району у комунальну власність рад об`єднаних територіальних громад», рішення Нижньовербізької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області №111-ІV/2020 від 31 грудня 2020 року Про затвердження актів приймання-передачі основних засобів та матеріальних активів, позивачем обрано неналежний спосіб захисту прав на підставі ст. 392 ЦК України.

Враховуючи вказане, відсутні правові підстави для визнання права власності на спірні об`єкти.

Положення ст. 387 Цивільного кодексу України передбачають право власника витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу України особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача, при цьому власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним.

Віндикацією є передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна або особи, яка має речове право на майно (титульний володілець), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу правомочностей.

Предмет віндикаційного позову становить вимога неволодіючого майном власника до незаконно володіючого цим майном невласника про повернення індивідуально визначеного майна із чужого незаконного володіння.

Підставою віндикаційного позову є обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна із чужого незаконного володіння.

Важливою умовою звернення з віндикаційним позовом є відсутність між позивачем і відповідачем зобов`язально-правових відносин.

Предмет доказування у таких справах становлять обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна з чужого незаконного володіння, як-от: факти, що підтверджують його право власності або інше суб`єктивне право титульного володільця на витребуване майно, факт вибуття майна з володіння позивача, наявність майна в натурі у незаконному володінні відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном.

Для застосування передбаченого ст. 387 Цивільного кодексу України правового механізму відновлення порушеного права власності необхідним є встановлення таких обставин у їх сукупності: існування в натурі індивідуально визначеного майна з ідентифікуючими ознаками на момент подачі позову та прийняття судом рішення про його витребування; наявність підтвердженого права власності або права законного володіння у позивача на відповідне майно; відсутність у власника чи титульного володільця можливості здійснювати фактичне володіння цим майном через те, що відповідач на момент подачі позову та прийняття рішення у справі фактично тримає його у себе; відсутність договірних відносин між позивачем і відповідачем, оскільки в протилежному випадку застосовуються зобов`язально-правові способи захисту права власності.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постановах від 20.01.2021 у справі N 910/15607/19, від 13.02.2018 у справі N 924/1180/6, від 05.06.2018 у справі N 907/631/17, від 23.10.2019 у справі N 910/17416/18.

Як встановлено судом, після придбання аналізаторів сечі HTI CL-50 PLUS а-puсi, аналізатор з інвентарний номер 10480348 позивачем було передано його для обслуговування АЗПСМ села Спас, що входила до підпорядкування Комунального некомерційного підприємства «Коломийський районний центр первинної медико-санітарної допомоги Коломийської районної ради». Тобто, даний аналізатор сечі не перебував у фактичному володінні позивача, тому відсутні підстави вважати що він вибув з володіння позивача поза його волею з прийняттям відповідачем оскаржуваного рішення.

Також, у матеріалах справи відсутні будь-які докази фактичного перебування аналізатора сечі HTI CL-50 PLUS а-puсi інвентарний номер 10480348 саме у відповідача - Нижньовербізької сільської ради.

З огляду на вказане, відсутня сукупність обставин з якими законодавство пов`язує можливість застосування ст. 387 Цивільного кодексу України.

У даному спорі застосування віндикаційного позову не відповідає виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту.

Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові. Такий висновок сформульований, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19, від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19, від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18.

Відповідно до статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно з ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

17.10.2019 набув чинності Закон України №132-IX від 20.09.2019 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до ГПК України змінено назву статті 79 ГПК з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів". Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц.

Суд звертає увагу сторін на те, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЧ), яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. І хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суду обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Саме такі висновки викладені у рішенні ЕСПЛ від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України".

Судові витрати.

Склад та порядок розподілу судових витрат визначено Главою 8 Розділу I ГПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, враховуючи те, що у позові відмовлено, судовий збір слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 77, 86, 129, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

відмовити у задоволенні позову Комунального некомерційного підприємства "Коломийський районний центр первинної медико-санітарної допомоги Коломийської районної ради" до Нижньовербізької сільської ради за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги Нижньовербізької сільської ради" про визнання незаконним та скасування п. 2 рішення №111-ІV/2020 від 31.12.2020 Нижньовербізької сільської ради в частині прийняття у комунальну власність аналізатора сечі - балансовою вартістю 23946 грн та упаковки тест смужок - балансовою вартістю 527 грн; визнання за Комунальним некомерційним підприємством "Коломийський районний центр первинної медико-санітарної допомоги Коломийської районної ради" права власності на Аналізатор сечі HTI CL-50 PLUS - балансовою вартістю 23946 грн та упаковку тест смужок - балансовою вартістю 527 грн та зобов`язання Нижньовербізької сільської ради повернути Комунальному некомерційному підприємству "Коломийський районний центр первинної медико-санітарної допомоги Коломийської районної ради" аналізатор сечі HTI CL-50 PLUS, упаковку тест смужок до нього та безконтактний інфрачервоний термометр JXB-178 вартістю 1700 грн.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 02.11.2022

Суддя Л. М. Неверовська