ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2022 р.м. ХарківСправа № 922/396/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ємельянової О.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Осокіної Юлії Володимирівни, АДРЕСА_1
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спортивний футбольний клуб "Кобра", 61121, м. Харків, вул. Владислава Зубенка, буд. 37
простягнення 174 057,25 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець Осокіна Юлія Володимирівна звернулась до Господарського суду Харківської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спортивний футбольний клуб "Кобра" про стягнення заборгованості за договором поставки № 347/4/19 від 20.05.2019 року у розмірі 174 057,25 грн., яка складається з суми основного боргу у розмірі 88 880,00 грн., пені у розмірі 43 438, 46 грн., інфляційні збитки у розмірі 14 099,00 грн., 12 % річних від суми заборгованості у розмірі 27 639,79 грн.

Також до стягнення заявлені судові витрати.

Ухвалою суду від 07.02.2022 року позовну заяву Фізичної особи-підприємця Осокіної Юлії Володимирівни (вх. № 396/22 від 02.02.2022 року) залишено без руху.

14.02.2022 року від позивача через канцелярію суду надійшла заява (вх. № 3478) про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 21.02.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/396/22. Розгляд справи № 922/396/22 призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу 15 (п`ятнадцятиденний) строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов. Роз`яснено сторонам, що у випадку неподання відповідачем відзиву, а також не подання позивачем відповіді на відзив у строки встановлені цією ухвалою розгляд справи буде відбуватися за наявними матеріалами в межах строків встановлених статтею 248 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвала суду від 21.02.2022 року про відкриття провадження у справі № 922/396/22 яка була направлена на юридичну адресу відповідача - м. Харків, просп. Московський, буд. 37, було повернуто поштовим відділення на адресу суду 06.06.2022 року.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно вимог статті 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

При цьому, будь-яких клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до вимог статті 252 Господарського процесуального кодексу України від учасників справи не надходило.

Разом з тим, за висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

Як зазначає позивач, 20.05.2019 року між Фізичною особою - підприємцем Осокіною Юлією Володимирівною ( постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Спортивний футбольний клуб "Кобра" (покупець, відповідач) було укладено договір поставки № 347/4/19.

Пунктом 8.12. договору сторони погодили, що строк дії договору спливає 31.12.2019 року, але, в будь - якому випадку, до повного виконання сторонами своїх зобов"язань за цим договором.

Постачальник зобов"язується в порядку та на умовах, передбачених цим договором, передати у власність покупця товар, а покупець зобов"язується в порядку та на умовах. передбачених цим договром, приймати та оплачувати цей товар (пункт 1.1.договору).

Ціна, кількість, асортимент, термін поставки товару обумовлюються в додатках до даного договору, які погоджуються сторонами попередньо., додаються до цього договору та є його невід`ємною частиною (пункт 1.2. договору).

Пунктом 2.1. сторони погодили, що найменування, кількість, асортимент, дата поставки товару, що поставляється, а також вартість товару відображається у специфікаціях, видаткових накладних, актах приймання - передачі тощо.

Постачальник зобов"язується передати товар, а покупець зобов"язується його прийняти в кількості, асортименті та строк, які погоджуються сторонами попередньо та зазначаються у додатках до цього договору (пункт 2.3. договору).

Відповідно до пункту 3.1. договору, постачальник постачає товар партіями в терміни та місце, попередньо узгоджене сторонами, та зазначених в додатках до цього договору.

Датою поставки є дата отримання покупцем товару згідно з видатковими накладними або актом про приймання - передачі, підписаним сторонами (пункт 3.2. договору).

Пунктом 4.1.договору, сторони визнали, що покупець оплачує товар за ціною, що вказується у видаткових накладних, актами приймання - передачі, специфікаціях тощо, які становлять невід"ємну частину договору.

Покупець зобов"язується оплачувати товар протягом п"яти банківських днів з моменту поставки. Оплата товару може здійснюватися покупцем, зокрема на підставі рахунку постачальника (пункт 4.2. договору).

Як зазначає позивач, на виконання умов договору поставки, останнім було поставлено відповідачу товар на загальну суму 88 880,00 грн. відповідно до накладних:

- № 02/05-1 від 20.05.2019 року на суму 13 000,00 грн.;

- № 03/05-1 від 20.05.2019 року на суму 2 190,00 грн.;

- № 01/06-1 від 14.06.2019 року на суму 8 140,00 грн.;

- № 01/07-1 від 01.07.2019 року на суму 65 550,00 грн.

Проте відповідач належним чином не виконав зобов`язання за договором, та в порушення умов договору не здійснив оплату за отриманий товар на суму 88 880,00 грн. у зв`язку із чим, позивач звернувся із відповідним позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. (Аналогічна норма міститься і у статті 526 Цивільного кодексу України). До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України).

За своєю правовою природою договір № 347/4/19 від 20.05.2019 року є договором поставки.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін .

Згідно частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Доказів здійснення повної оплати за спірною господарською операцією відповідач суду не надав.

Враховуючи вищевказані обставини, неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором поставки № 347/4/19 від 20.05.2019 року, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення суми основного боргу у розмірі 88 880, 00 грн. є обґрунтованими, правомірними, доведеними матеріалами справи, не спростованими відповідачем та такими, що підлягають задоволенню.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань, позивачем було нараховано: пеню у сумі 43 438, 46 грн., інфляційні збитки у розмірі 14 099,00 грн., 12 % річних від суми заборгованості у розмірі 27 639,79 грн. відповідно до наданого розрахунку суми позовних вимог який наявний у матеріалах справи.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц.

Пунктом 5.3. договору, сторони погодили, що за порушення грошового зобов`язання, на вимогу постачальника, покупець зобов`язується оплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 12 % річних від суми заборгованості.

З аналізу вищевикладеного слідує, що законодавцем передбачено, що договором може бути встановлено інший розмір процентів річних. У зв`язку із чим, сторони у пункті 5.3. договору, погодили інший процент річних від простроченої суми, а саме у розмірі 12 %.

Перевіривши правильність нарахування позивачем інфляційних втрат у розмірі - 14 099,00 грн. у онлайн системі "Ліга Закон" відповідно до наданого розрахунку за кожною накладною, а саме:

- за накладною № 02/05-1 від 20.05.2019 року на суму 13 000,00 грн. період з 01.06.2019 року по 31.12.2021 року;

- за накладною № 03/05-1 від 20.05.2019 року на суму 2 190,00 грн. за період з 01.06.2019 року по 31.12.2021 року;

- за накладною № 01/06-1 від 14.06.2019 року на суму 8 140,00 грн. за період з 01.07.2019 року по 31.12.2021 року;

- за накладною № 01/07-1 від 01.07.2019 року на суму 65 550,00 грн. за період з 09.07.2019 року по 31.12.2021 року, та 12 % річних у розмірі 27 639,79 грн. відповідно до наданого розрахунку за кожною накладною, а саме:

- за накладною № 02/05-1 від 20.05.2019 року на суму 13 000,00 грн. період з 26.05.2019 року по 31.01.2022 року;

- за накладною № 03/05-1 від 20.05.2019 року на суму 2 190,00 грн. за період з 26.05.2019 року по 31.01.2022 року;

- за накладною № 01/06-1 від 14.06.2019 року на суму 8 140,00 грн. за період з 24.06.2019 року по 31.01.2022 року;

- за накладною № 01/07-1 від 01.07.2019 року на суму 65 550,00 грн. за період з 09.07.2019 року по 31.01.2022 року, суд дійшов висновку, що такі нарахування здійснено арифметично вірно, та відповідають вимогам законодавства та є такими, що підлягають задоволенню, а саме інфляційні втрати у розмірі - 14 099,00 грн., та 12 % річних у розмірі 27 639,79 грн.

Щодо стягнення із відповідача заявленої позивачем суми пені 43 438,46 грн. нарахованої на суму боргу за кожною накладною, відповідно до наданого розрахунку, а саме:

- за накладною № 02/05-1 від 20.05.2019 року на суму 13 000,00 грн. період з 26.05.2019 року по 31.01.2022 року;

- за накладною № 03/05-1 від 20.05.2019 року на суму 2 190,00 грн. за період з 26.05.2019 року по 31.01.2022 року;

- за накладною № 01/06-1 від 14.06.2019 року на суму 8 140,00 грн. за період з 24.06.2019 року по 31.01.2022 року;

- за накладною № 01/07-1 від 01.07.2019 року на суму 65 550,00 грн. за період з 09.07.2019 року по 31.01.2022 року, суд зазначає наступне.

За порушення покупцем пункту 4.2. договору, незалежно від відшкодування збитків, він сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення. Нарахування пені припиняється через три роки з дня, коли зобов`язання мало бути виконано (пункт 5.2. договору).

За приписами частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина 2 статті 549 Цивільного кодексу України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 Цивільного кодексу України).

Частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Враховуючи вищевикладене, судом здійснено перевірку розрахунку суми пені - 43 438,46 грн. за зазначений у наданому до виду розрахунку період відповідно до кожної видаткової накладної та пункту 5.2. договору та встановлено, що такі нарахування здійснені не вірно.

Судом здійснено власний розрахунок у онлайн системі "Ліга Закон", та встановлено, що сума пені яка підлягає до задоволення ставить 43 425,67 грн.

В частині стягнення пені у сумі 12,79 грн. - відмовити.

Частинами 1, 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (стаття 74 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, а саме про стягнення із відповідача суми основного боргу у розмірі 88 880,00 грн., пені у розмірі 43 425, 67 грн., інфляційні збитки у розмірі 14 099,00 грн., та 12 % річних від суми заборгованості у розмірі 27 639,79 грн.

В частині стягнення пені у сумі 12,79 грн. - відмовити.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір у даній справі покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із чим з відповідача підлягає до стягнення сума у розмірі 2 610,67 грн.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що 24.02.2022 року Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 14.03.2022, затвердженим Законом України №2119-IX від 15.03.2022, продовжено строк дії воєнного часу в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Верховна Рада України прийняла Закон про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" (реєстр. №7300). Законом затверджено Указ Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, яким на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-IX), строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 341/2022 від 17.05.2022 року, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 2263-IX від 22.05.2022 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 12.08.2022 року № 573/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до статті 26 Закону України Про правовий режим воєнного стану скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

Згідно вимог статті 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Разом з цим, відповідно до Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

На підставі вищевикладеного, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, враховуючи поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, суд був вимушений вийти за межі строку, встановленого статтею 248 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 4, 12, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спортивний футбольний клуб "Кобра" (61121, м. Харків, вул. Владислава Зубенка, буд. 37, ) на користь Фізичної особи-підприємця Осокіної Юлії Володимирівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) суму заборгованості у розмірі 174 044,46 грн., а саме суму основного боргу у розмірі 88 880,00 грн., пеню у сумі 43 425, 67 грн., інфляційні збитки у розмірі 14 099,00 грн., 12 % річних від суми заборгованості у розмірі 27 639,79 грн., та судовий збір у розмірі 2 610,67 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення пені у сумі 12,79 грн. - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Інформацію щодо роботи суду та щодо розгляду конкретних судових справ можна отримати на сайті суду, а також за допомогою Телеграм-бота Господарського суду Харківської області https://t.me/GospSud_kh_bot.

Реквізити сторін:

позивач: Фізична особа - підприємець Осокіна Юлія Володимирівна ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 );

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Спортивний футбольний клуб "Кобра" (61121, м. Харків, вул. Владислава Зубенка, буд. 37, ).

У зв`язку із введенням Указом Президента України № 64/2022 воєнного стану на території України та Законом України про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" (реєстр. №7300) та обмеженим здійсненням судочинства Господарським судом Харківської області через проведення бойових дій на території міста Харкова, повний текст рішення підписано 08.11.2022 року.

Повне рішення складено "08" листопада 2022 р.

Суддя О.О. Ємельянова