ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"24" жовтня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/1046/22

Господарський суд Одеської області у складі:

судді С.В. Літвінова

при секретарі Т.О. Липі

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС"; (вул.Новокостянтинівська,13/10,офіс 201,Київ 80,04080) до відповідача: Комунальне підприємство "Одесміськелектротранс" (вул. Водопровідна, буд.1, Одеса, Одеська область, 65007) про стягнення 8165097,93 грн.;

за участю представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Комунального підприємства "Одесміськелектротранс" про стягнення 8165097,93грн., з яких 6771034,79грн. - основна заборгованість, 569879,90грн. - пеня, 86817,64грн.- 3% річних та 737365,60грн.-інфляційні.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на неналежне виконання відповідачем договору про постачання електричної енергії споживачу № Т/СЕГ-П/2021мн1 від 01.03.2021

Ухвалою господарського суду Одеської області від 08.06.2022 року було відкрито позовне провадження у справі № 916/1046/22 за правилами загального позовного провадження.

21.07.2022 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого останній вказує що прострочення кредитора за Договором відбулося із вини Позивача, так як умовами Договору було встановлено, що оплата Відповідачем провадиться саме на підставі виставлених Позивачем рахунків, однак рахунок було отримано Відповідачем лише 10.12.2022 року.

Крім того, відповідач зазначає, що припинення енергопостачання відбулось саме за ініціативою позивача, а причиною несплати за споживчу електроенергію стало неправильне оформлення позивачем акту приймання-передачі електроенергії від 30.11.2021 та рахунку №3964 від 30.11.2021, що унеможливило здійснення його оплати.

Також, відповідач вказує, що кошти на оплату електроенергії надходять з бюджету і повинні бути використанні в поточному році. У разі їх невикористання, вони повертаються до бюджету, отже саме КП «ОМЕТ» було заінтересоване в проведенні розрахунку з позивачем за спожиту електроенергію тому підприємство зверталось як письмово так і в телефонному режимі з проханням направити вірних розрахунок. Таким чином, несплата за споживчу електроенергію виникла саме через дії позивача .

Крім того, відповідач вважає, що додаткова угода № 10 від 22.11.2021 є нікчемною, а в рахунку необхідно зазначити ціну визначену додатковою угодою № 9.

11.08.2022р. до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якого Позивач не погоджується з висновками викладеними у відзиві на позов та просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою суду від 14.09.2022р. закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 24.10.2022р. було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив.

01.03.2021 між Комунальним підприємством "ОДЕСМІСЬКЕЛЕКТРОТРАНС" (надалі - Відповідач, КП "ОДЕСМІСЬКЕЛЕКТРОТРАНС", Бенефіціар або Споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС"" (надалі - Позивач, ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС", Принципал або Постачальник) укладено Договір про постачання електричної енергії споживачу № Т/СЕГ-П/2021/мн1 (надалі Договір), на підставі проведеної процедури закупівлі відповідно до Закону України "Про публічні закупівлі", оприлюдненій на офіційному сайті: https://prozorro.gov.ua (посилання на тендер: https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2020-12-12-000302-b).

Відповідно до п. 1.1. вказаного Договору, цей Договір про постачання електричної енергії споживачу встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії та укладається сторонами за взаємною згодою сторін, з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України та Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), що затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) № 312 від 14.03.2018р.

Умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (далі - ПРРЕЕ), та є однаковими для всіх споживачів (п. 1.2. Договору).

У відповідності до п. 2.1.1. Договору, за цим Договором Постачальник постачає Електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії.

Відповідно до п. 2.1.2. Договору, предмет закупівлі за кодом CPV за ДК 021:2015- 09310000-5 - Електрична енергія).

Згідно п. 2.1. Договору, очікуваний загальний обсяг споживання електричної енергії складає 37 070 000 кВт*год. (згідно Додатку № 3) та відповідає очікуваному обсягу закупівлі послуг з розподілу електричної енергії у оператора системи розподілу.

Обсяги закупівлі електричної енергії можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків та фактичної потреби Споживача (п. 2.2. Договору).

Відповідно до п. 3.1. Договору, постачання електричної енергії Споживачу здійснюється Постачальником на підставі поданої Споживачем Заяви-приєднання, яка є Додатком № 1 до цього Договору, яка має містити: - інформацію щодо об`єктів постачання електричної енергії, в тому числі, найменування об`єкту, адреса, тощо, їх ЕІС-коди, відомості щодо строку (періоду) постачання електричної енергії (в тому числі дату початку постачання) за кожним об`єктом споживання, відомості погодинного споживання електричної енергії об`єкту Споживача (за наявності).

Пунктом 3.2. Договору визначено, що Споживач має право вільно змінювати Постачальника відповідно до процедури, визначеної ПРРЕЕ, та умовами цього Договору.

У відповідності до п. 5.2. Договору, загальна ціна цього Договору складає 62 200 370,833333 грн. без ПДВ, крім того ПДВ 12 440 074,166666 грн., разом ціна Договору становить 74 640 445,00 грн. з ПДВ.

Ціна за одиницю товару (1 кВт/год. електричної енергії) становить 1,677916666 грн. без ПДВ. ПДВ 0,335583333 грн., разом з ПДВ 2,0135 грн.

Згідно п. 5.2.1. Договору, ціна за одиницю товару (електричної енергії) не включає вартість послуг з розподілу електричної енергії та включає вартість послуг оператора систем передачі. Споживач здійснює плату за послугу з розподілу електричної енергії безпосередньо оператору системи розподілу. Споживач може змінити спосіб оплати за послуги з розподілу електричної енергії (оплату безпосередньо оператору системи розподілу на оплату через діючого Постачальника) в установленому ПРРЕЕ порядку. Споживач має право обрати на розрахунковий період іншого Постачальника в установленому ПРРЕЕ порядку.

У відповідності до п. 5.3. Договору, ціна за одиницю товару (електричної енергії) має зазначатися Постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим Договором, у тому числі у разі її зміни.

Пунктом 5.4. Договору визначено, що зміна ціни за одиницю товару (електричної енергії) може відбуватися відповідно до умов ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" за умови, що зазначені зміни не призведуть до збільшення ціни Договору, визначеної п. 5.2. Договору. Істотні умови цього Договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань Сторонами в повному обсязі (щодо зміни ціни), крім випадків, передбачених пунктами: 5.4.1, 5.4.2, 5.4.3, 5.4.4, 5.4.5, 5.4.6, 5.4.7, 5.4.7.1 Договору.

У відповідності до п. 6.1. Договору, Споживач має право в т.ч.: 5) звертатися до Постачальника для вирішення будь-яких питань, пов`язаних з виконанням цього договору; 7) проводити звіряння фактичних розрахунків в установленому ПРРЕЕ порядку з підписанням відповідного акту; 8) обирати іншого електропостачальника та розірвати цей Договір у встановленому цим Договором та чинним законодавством порядку; 11) перейти на постачання електричної енергії до іншого електропостачальника відповідно до умов чинного законодавства та/або достроково призупинити чи розірвати цей Договір у встановленому ним порядку.

У відповідності до підпункту 1 пункту 6.2. Договору, Споживач зобов`язується: 1) забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього Договору.

У відповідності до п. 7.1. Договору, Постачальник має право в т.ч.: 1) отримувати від Споживача плату за поставлену електричну енергію; 3) ініціювати припинення постачання електричної енергії Споживачу у порядку та на умовах, визначених цим Договором та чинним законодавством; 6) інші права, передбачені чинним законодавством і цим Договором.

Згідно п. 7.2. Договору Постачальник зобов`язується: 2) нараховувати і виставляти рахунки Споживачу за поставлену електричну енергію відповідно до вимог та у порядку, передбачених ПРРЕЕ та цим Договором.

Згідно по 13.3. Договору, зміна істотних (основних) умов договору може здійснюватися за згодою сторін у випадках, які передбачені ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», про що укладається відповідна додаткова угода, яка оприлюднюється відповідно до вимог ст. 10 Закону України «Про публічні закупівлі». Інші зміни, що не стосуються істотних (основних) умов договору, згідно ЦКУ, ГКУ та Закону України «Про публічні закупівлі», вносяться шляхом укладення додаткової угоди без оприлюднення таких змін відповідно до вимог ст. 10 Закону України «Про публічні закупівлі».

У відповідності до п. 14.1. Договору, Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками та діє до 31.12.2021 року (включно), а в частині розрахунків діє до повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань за цим Договором.

Додатком № 2 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № Т-СЕГП/2021/мн1 від 01.03.2021р. між сторонами укладено Комерційну пропозицію, якою визначена ціна Договору, спосіб оплати, термін (строк) поставки товару, строки оплати товару, строк дії Договору.

Відповідно до п. 1 Комерційної пропозиції, ціна на електричну енергію, у тому числі диференційовані ціни та критерії диференціації (за 1 кВт*год.) 1,677916666 грн. без ПДВ, ПДВ 0,335583333 грн., а разом з ПДВ 2,0135 грн., з урахуванням тарифу на послуги з передачі електричної енергії (постанова НКРЕКП № 2353 від 09.12.2020) у розмірі 0,29393 грн. без ПДВ, та без урахування тарифу на послуги з розподілу електричної енергії.

У відповідності до Заяви-приєднання до договору про постачання електричної енергії Споживачу, керуючись положеннями постанови НКРЕКП від 14.03.2018р. «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» ТОВ «УКР ГАЗ РЕСУРС» ініціювало приєднання споживача КП «ОДЕСМІСЬКЕЛЕКТРОТРАНС» до умов Договору, з наступними персоніфікованими даними:

- назва суб`єкта господарювання: КП «ОДЕСМІСЬКЕЛЕКТРОТРАНС»;

- вид об`єкта: Т-23 Центролитовская яч.62, Т-23 Центролитовская яч. 26;

- адреса об`єкта, ЕІС-код точки (точок) комерційного обліку: м. Одеса, Миколаївська дорога (Старо-Київський шлях) 20 км 62Z336; м. Одеса, Миколаївська дорога (Старо-Київський шлях) 20 км 62Z638;

- найменування Оператора, з яким Споживач уклав договір розподілу електричної енергії: ПрАТ НЕК «УКРЕНЕРГО»;

- ЕІС-код як суб`єкт ринку електричної енергії, присвоєний відповідним системним оператором: 62Х737.

Додатком № 4 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № Т-СЕГП/2021/мн1 від 01.03.2021р. встановлено Порядок розрахунків між Сторонами Договору.

В подальшому, між сторонами укладалися відповідні додаткові угоди до Договору про постачання електричної енергії споживачу № Т-СЕГ-П/2021/мн1 від 01.03.2021р., а саме:

- Додаткова угода № 1 від 31.03.2021 року, якою узгоджено зміни ціни в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг). Ціна за одиницю Товару (1 кВт*год. електричної енергії) становить 1,67791 грн. без ПДВ, ПДВ 0,335582 грн., разом з ПДВ 2,013492 грн.;

- Додаткова угода № 2 від 31.03.2021 року, якою Сторони дійшли згоди викласти п. 5.7. Договору в новій редакції (змінено реквізити Споживача);

- Додаткова угода № 3 від 01.04.2021 року, якою узгоджено збільшення ціни за одиницю товару до 10% пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку. Ціна за одиницю Товару (1 кВт*год. електричної енергії) з 01.01.2021 становить 1,78032 грн. без ПДВ, ПДВ 0,356064 грн., разом з ПДВ 2,136384 грн.;

- Додаткова угода № 4 від 15.04.2021 року, якою Сторони дійшли згоди внести зміни до п. 15.1. та 15.2. Договору. Відповідно до пунктів 15.1. та 15.2. Договору Сторони дійшли згоди внести такі зміни до Договору: у тексті Договору та усіх додатках до нього слова «акт приймання-передавання товарної продукції» в усіх відмінках замінити на слова «акт приймання-передачі електричної енергії». Дія цього пункту вступає з 31 березня 2021 року. Доповнено Додаткову угоду № 1 від 31.03.2021 року п. 6 у такій редакції: « 6. Керуючись п. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України, Сторони встановили, що умови угоди застосовуються до відносин між ними, які виникли до її укладення, а саме з 01.03.2021р.»;

- Додаткова угода № 5 від 17.05.2021 року, якою узгоджено зміна ціни за одиницю товару. Ціна за одиницю Товару (1 кВт*год. електричної енергії) з 17.05.2021 становить 1,86251 грн. без ПДВ, ПДВ 0,372502 грн., разом з ПДВ 2,235012 грн.;

- Додаткова угода № 6 від 12.08.2021 року, якою узгоджено внесення змін до розділу 19 Договору «Місцезнаходження та банківські реквізити Сторін», виклавши реквізити Постачальника в новій редакції;

- Додаткова угода № 7 від 17.09.2021 року, якою узгоджено зміна ціни за одиницю товару. Ціна за одиницю Товару (1 кВт*год. електричної енергії) з 17.09.2021 становить 2,01921 грн. без ПДВ, ПДВ 0,403842 грн., разом з ПДВ 2,4230522 грн.;

- Додаткова угода № 8 від 01.10.2021 року, якою узгоджено зміна порядку розрахунків;

- Додаткова угода № 9 від 07.10.2021 року, якою узгоджено зміна ціни за одиницю товару. Ціна за одиницю Товару (1 кВт*год. електричної енергії) з 07.10.2021 становить 2,19156 грн. без ПДВ, ПДВ 0,438312 грн., разом з ПДВ 2,629872 грн.

- Додаткова угода № 10 від 22.11.2021 року, якою узгоджено зміна ціни за одиницю товару. Ціна за одиницю Товару (1 кВт*год. електричної енергії) з 15.11.2021 становить 2,4105 грн. без ПДВ, ПДВ 0,4821 грн., разом з ПДВ 2,8926 грн.

26.11.2021 року листом № 101/19/03-7560 АТ «ДТЕК Одеські електромережі» повідомлено, що з 25.11.2021 року постачання електричної енергії споживачу здійснює іншій електропостачальник.

Позивачем ТОВ «Укр Газ Ресурс» на адресу Відповідача КП ОДЕСМІСЬКЕЛЕКТРОТРАНС» направлено рахунок на оплату електричної енергії № 3964 від 30.11.2021р. за листопад 2021 року (період з 01.11.2021р. по 14.11.2021р.: обсяг 1 381 103,000 кВт.*год., ціна 2,19156 грн. без ПДВ за 1 кВт.*год, сума без ПДВ 3 026 770,09 грн. та період з 15.11.2021р. по 25.11.2021р.: обсяг 1 085 152,000 кВт.*год., ціна 2,41050 грн. без ПДВ за 1 кВт.*год, сума без ПДВ 2 615 758,90 грн., на загальну суму 5 642 528,99 грн. без ПДВ, сума ПДВ 1 128 505,80 грн., разом з ПДВ сума складає 6 771 034,79 грн. і два примірники підписаних зі сторони ТОВ «УКР ГАЗ РЕСУРС» актів виконаних робіт № УГР00003673 від 30.11.2021р. на загальну суму 6 771 034,79 грн. на підставі приладів обліку за листопад 2021р. використано 2 466 255 кВт.*год. електричної енергії.

Крім того, 03.02.2022 року ТОВ «УКР ГАЗ РЕСУРС» зверталося до КП «Одесміськелектротранс» з претензією вих. № 20-Ю1, в якій повторно направляло два примірника акта виконаних робіт, рахунок на оплату, а також просило Відповідача оплатити суму наявної заборгованості у розмірі 6 771 034,79 грн. за поставлену електричну енергію, пеню за період з 28.12.2021р. по 03.02.2022р. у розмірі 132 081,56 грн. та відсотки за користування грошовими коштами за період з 28.12.2021р. по 03.02.2022р. у розмірі 21 147,89 грн.

Як зазначає позивач, відповіді на дану претензію ТОВ «УКР ГАЗ РЕСУРС» не отримано, оплату заборгованості не здійснено

Отже, невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, стало підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю УКР ГАЗ РЕСУРС до суду з відповідним позовом для захисту свого порушеного права.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно ст.. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних вимогах звичайно ставляться.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено що, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до п. 1. ст. 627 ГПК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що 01.03.2021 між Комунальним підприємством "ОДЕСМІСЬКЕЛЕКТРОТРАНС" (надалі - Відповідач, КП "ОДЕСМІСЬКЕЛЕКТРОТРАНС", Бенефіціар або Споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС"" (надалі - Позивач, ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС", Принципал або Постачальник) укладено Договір про постачання електричної енергії споживачу № Т/СЕГ-П/2021/мн1, за умовами якого Договором Постачальник постачає Електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії.

Згідно зі ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Абзацом 1 ч. 1. ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п. 5.7 договору оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання його споживачем, або протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого споживачем.

Судом встановлено, що позивачем на виконання умов договору в період з 01.11.2021 року по 25.11.2021 року на об`єкти відповідача було поставлено електричну енергію обсягом 2466255 кВт/год на загальну суму 6771034,79 грн. Вказана поставка електричної енергії підтверджується Актом приймання передачі електричної енергії №УГР00003673 від 30.11.2021р.

В той же час, судом встановлено що відповідач свої зобов`язання щодо оплати вартості поставленої електричної енергії на суму 6 771 034грн. не здійснив.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача основної заборгованість за договором про постачання електричної енергії споживачу в сумі 6771034,79 грн. є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

У відповідності до ч.2 ст.615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

За результатами розгляду справи судом встановлено, що відповідач порушив виконання своїх грошових зобов`язань перед позивачем за договором про постачання електричної енергії споживачу №48 від 16.02.2021р., що зумовило нарахування останнім пені в сумі 569879,90грн.

Так, у відповідності до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у рази порушення ним зобов`язання.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (частина друга статті 193, частина перша статті 216 та частина перша статті 218 ГК України).

Згідно ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання. При цьому, відповідно до ст.ст.1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань від 22.11.1996р. платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст.1 вказаного Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 5.11. договору та п.7 Комерційної пропозиції, яка є Додатком 2 до Договору у разі порушення споживачем строків оплати за цим договором, Постачальник має право вимагати сплати пені в розмірі не більшому за подвійну облікову ставки НБУ за кожен день прострочення не враховуючи день фактичної оплати, нарахований протягом всього періоду просторочення зобов`язання.

Враховуючи те, що відповідачем не були своєчасно виконані зобов`язання за договором про постачання електричної енергії споживачу щодо оплати поставленої електричної енергії, на думку суду, позивачем правомірно нараховано відповідачу пеню. Так, дослідивши та перевіривши здійснений позивачем розрахунок суми пені, наразі встановлено, що вказаний розрахунок пені було здійснено позивачем вірно тому загальна сума пені яка підлягає задоволенню становить 569879,90грн..

Виходячи з системного аналізу чинного законодавства, обов`язок боржника відшкодувати кредитору спричинені інфляцією збитки з нарахуванням процентів річних, випливає з вимог ст. 625 ЦК України.

Зокрема, частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому застосування вказаних положень Кодексу не передбачає наявність вини боржника, оскільки згідно частини 1 цієї ж статті боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Наразі слід зазначити, що згідно положень ЦК проценти річних є самостійною формою цивільно-правової відповідальності за порушення грошових зобов`язань та можуть стягуватися поряд із пенею. Так, розмір таких процентів річних може бути визначений сторонами в договорі. З огляду на те, що спірним договором не встановлено іншого відсотку річних, відповідно сплаті підлягають саме 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів є способом захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок включаються й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). Індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць. Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 10.07.2019 по справі № 910/21564/16.

Наразі відповідачем не спростовано факт того, що при виконанні спірного договору постачання електричної енергії споживачу з боку відповідача мало місце прострочення виконання зобов`язань з оплати вартості поставленої електричної енергії, що в свою чергу є порушенням зобов`язання.

Враховуючи вищенаведене та несвоєчасне виконання відповідачем зобов`язання щодо оплати поставленої позивачем електричної енергії за договором про постачання електричної енергії споживачу, суд вважає, що позивачем цілком правомірно нараховано відповідачу 3% річних та інфляційні витрати.

Так, дослідивши та перевіривши здійснений позивачем розрахунок суми 3% річних та інфляційних витрат, наразі встановлено, що вказаний розрахунок 3% річних та інфляційних витрат було здійснено позивачем вірно тому підлягають задоволенню загальна сума 3 % річних в розмірі 86817,64грн. та інфляційні витрати в розмірі 737365,60грн.

Заперечення відповідача викладені у відзиві судом до уваги не приймаються з огляду на таке.

По-перше, предметом спору у даній справі є стягнення грошових коштів з відповідача за фактично використану електричну енергію у період з 01.11.2021 по 25.11.2021 року, а не спір стосовно розірвання, визнання недійсним чи нікчемним Договору, що укладений між сторонами.

Так, у відповідності до даних ДТЕК "Одеські електромережі" (далі - ДТЕК ОЕМ) фактичний обсяг споживання активної електроенергії по точках приєднання Споживача - КП "Одесміськелектротранс"до магістральних електромереж за листопад 2021 року (період з 01.11.2021 по 25.11.2021) склав 2 430 501.00 кВт*год. + 35 754 кВт*год. = 2 466 255.00 кВт*год., що відповідає Акту № УГР00003673 приймання-передачі електричної енергії від 30.11.2021 року.

Додаткова угоди № 10 до Договору про постачання електричної енергії споживачу від 01.03.2021р., підписана між сторонами 22.11.2021 року. Даною Додатковою угодою № 10 сторони змінили умови Договору в частині ціни за одиницю товару. Зміни до Договору були внесені за взаємною згодою сторін, що підтверджується підписом уповноважених осіб та відтиском печаток юридичних осіб (Постачальника та Споживача).

Підписанням зазначеної вище Додаткової угоди № 10, сторони узгодили всі нові умови постачання електричної енергії за Договором, що були порушені ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" у листі № 1230/Ю2 від 03.11.2021 року.

Таким чином, станом на 22.11.2021 року всі не врегульовані питання щодо вартості за одиницю товару електричної енергії між сторонами були врегульовані укладенням Додаткової угоди № 10 від 22.11.2021р.

По-друге, з приводу неправильно оформлених рахунку та акту, як вказує відповідач, суд зазначає наступне.

Так, дійсно, у Акті приймання-передачі електричної енергії № УГР00003673 від 30.11.2021р. вказано період нарахування вартості за використану електричну енергію КП "ОМЕТ" з 01.11.2021 по 25.11.2021р. Даний період є документально підтвердженим, відповідно до даних ДТЕК "Одеські електромережі" з протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису, які додаються до матеріалів справи, що підтверджує фактичний обсяг споживання активної електроенергії по точках приєднання Споживача - КП "Одесміськелектротранс"до магістральних електромереж за листопад 2021 року (саме у період з 01.11.2021 по 25.11.2021). Тому, відповідач отримував електричну енергію в т.ч. 25.11.2021 саме від позивача як Постачальника по Договору, а не від іншого постачальника.

При цьому, ціна за 1 кВт*год. у період з 01.1 1.2021 по 14.11.2021, що становить 2,19156 грн. без ПДВ, а у період з 15.11.2021 по 25.11.2021 ціна за 1 кВт*год. дорівнює 2,41050 грн. без ПДВ є договірною ціною Постачальника та Споживача, яка підтверджена Сторонами шляхом укладення та підписання Додаткової угоди № 10 від 22.11.2021 р. до Договору.

У відповідності до п. 1.1. даної Додаткової угоди № 10 пункт 5.2. Договору викладений у новій редакції та вказано, що ціна за одиницю Товару (1 кВт*год. електричної енергії) з 15.11.2021 року становить 2,4105 грн. без ПДВ, ПДВ 0,4821 грн., разом з ПДВ 2,8926 грн.

Тобто період дії нової ціни за одиницю товару вказаний саме з 15.11.2021 року.

Додаткова угода № 10 від 21.11.2021 року є чинною, не визнана у судовому порядку недійсною чи нікчемною, а отже її умови є дійсними для сторін.

По-третє, з приводу "порушення термінів виставлення рахунку на оплату" суд зазначає наступне.

З приводу оплати попередніх рахунків, які виставлялися відповідачу, у останнього не виникало питань по терміну їх виставлення.

При цьому, позивачем не порушено умови Договору щодо виставлення рахунків на оплату, адже п. 4 Додатку 2 до Договору "Комерційна пропозиція" передбачено, що термін (строк) виставлення рахунку за спожиту електричну енергію та акту приймання-передачі товарної продукції до 10 числа місяця наступного за звітнім. Тобто, рахунок на оплату та акт приймання-передачі електричної енергії за минулий місяць відповідно виставляється у кінці місяця, з урахуванням даних про спожиту електричну енергію у останній день місяця, за який виставляється рахунок та акт.

Таким чином твердження відповідача, викладені у відзиві на позов є необгрунтованими.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Інші посилання відповідача не спростовують висновків, до яких дійшов суд.

При цьому, суд звертає увагу сторін на те, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЧ), яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів… мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. І хоча п.1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суду обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Саме такі висновки викладені у рішенні ЕСПЧ від 10.02.2010р.у справі "Серявін та інші проти України"

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю УКР ГАЗ РЕСУРС є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, наявними в матеріалах справив тому підлягають задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 79, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Одесміськелектротранс" (вул. Водопровідна, буд.1, Одеса, Одеська область, 65007, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю УКР ГАЗ РЕСУРС (04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, буд. 13/10, оф. 201, ) основний борг в сумі 6 771 034 грн. 79коп. пеню в сумі 569 879 грн. 90коп., 3% річних в сумі 86 817 грн. 64коп., інфляційні збитки в сумі 737 365грн. 60 коп. та судовий збір в сумі 122 476грн. 47коп.

Наказ видати згідно зі ст. 327 ГПК України.

Повне рішення складено 03 листопада 2022 р.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Літвінов