РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.11.2022Справа № 910/5542/22

Господарський суд міста Києва в складі судді Коткова О.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу № 910/5542/22

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця»

до Приватного акціонерного товариства «Веско»

про стягнення грошових коштів

Без виклику учасників судового процесу.

СУТЬ СПОРУ:

06 липня 2022 року до Господарського суду міста Києва від Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (позивач) надійшла позовна заява № НЮс-01/134 від 29.06.2022 року до Приватного акціонерного товариства «Веско» (відповідач) про стягнення штрафу за невірно зазначену в залізничній накладній масу вантажу у розмірі 131 780,00 грн. (сто тридцять одна тисяча сімсот вісімдесят гривень).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем були відправлені вагони з вантажем за залізничною накладною № 52500105, втім під час слідування вагонів було виявлено, що маса вантажу у вагонах № 63568216 та № 55722540 не відповідає масі, вказаній відправником у накладній, про що складено комерційний акт № 450003/906 від 30.12.2021 року. Відтак, оскільки вантажовідправник неправильно зазначив відомості про масу вантажу, позивач просить стягнути з відповідача штраф у сумі 131 780,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.07.2022 року позовну заяву № НЮс-01/134 від 29.06.2022 року Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» до Приватного акціонерного товариства «Веско» про стягнення грошових коштів залишено без руху, надано Акціонерному товариству «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви протягом 5 (п`яти) днів з дня вручення даної ухвали.

У відповідності до відомостей з офіційного веб-сайту Державного підприємства "Укрпошта" за поштовими ідентифікаторами № 657 та № 630 вбачається, що поштове відправлення з ухвалою суду від 11.07.2022 року у справі № 910/5542/22 вручено уповноваженому представнику позивача - 18.07.2022 року (м. Київ) та 19.07.2022 року (м. Дніпро).

20.07.2022 року через відділ діловодства суду від Акціонерного товариства «Українська залізниця» надійшла заява б/н б/д «Про усунення недоліків».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.07.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/5542/22, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; визначено відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов із урахуванням вимог, передбачених статтею 165 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; докази направлення відзиву позивачу.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 492 ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.07.2022 року у справі № 910/5542/22 вручено уповноваженому представнику відповідача - 28.07.2022 року.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Тобто, строк для надання відзиву на позовну заяву до 12.08.2022 року (включно).

13.09.2022 року через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що для належного виконання своїх зобов`язань, у тому числі для правильного зазначення маси вантажу, відповідачем вчинялись всі необхідні заходи, зокрема, відповідач зазначив масу вантажу відповідно до протоколів залізничних ваг, які повірені АТ «Українська залізниця» відповідно до вимог чинного законодавства. Тобто, відповідач зазначає, що маса зазначена у накладній відповідала результатам зважування на вагах. Однак, внаслідок військової агресії російської федерації, відповідач не має фізичного доступу до ваг та до програмного забезпечення, а тому немає можливості надати протоколи зважування. Між тим, відповідач припускає, що маса вантажу збільшилась після їх відправки внаслідок погодних умов - опадів. Також у відзиві міститься клопотання про зменшення розміру штрафу на 95% з наведенням обставин для такого зменшення.

Суд не приймає до розгляду відзив на позовну заяву, як такий, що поданий до суду з порушенням встановленого судом строку, тоді як клопотання про продовження строку, встановленого судом для подання відзиву на позовну заяву відповідачем не подано.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року Акціонерним товариством «Українська залізниця» відповідно до залізничної накладної № 52500105 зі станції Дружківка Донецької залізниці до станції призначення Чорноморська (експ. для ТІС) Одеської залізниці було прийнято до перевезення вагони № 63568216 та № 55722540 з вантажем - глина, відправником якого є ПрАТ «Веско».

У вказаній накладній було зазначено, що маса вантажу у вагоні № 63568216 складає 70 000 кг та у вагоні № 55722540 складає 70 000 кг.

30.12.2021 року на залізничній станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці на підставі ст. 24 Статуту залізниць України залізницею було проведено контрольну перевірку маси вантажу у вагонах № 63568216 та № 55722540 (почата 24.12.2021 року відповідно Виписки з книги обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагонах), під час якої виявлено невідповідність фактичної маси вантажу у вказаних вагонах та маси вантажу, вказаної відправником у накладній № 52500105, у зв`язку із цим був складений комерційний акт № 450003/906 від 30.12.2021 року та акти загальної форми № 2004 від 30.12.2021 року та № 2005 від 30.12.2021 року.

У вказаному комерційному акті № 450003/906 від 30.12.2021 року встановлено, що при зважуванні вагонів в статичному режимі у присутності в.о. ДСЗ Лобова, АРВ Плітченко, прийомоздавальника Рогозіної, на справних вагонних 150тн електронно-тензометричних вагах ст. Нижньодніпровськ-Вузол, заводський № 032, що пройшли держповірку 27.09.2021 року, виявилось:

- в вагоні № 55722540 вага брутто 96 750 кг, тара за документом 23 300 кг, вага нетто 73 450 кг, що більше ваги, вказаної в документі, на 3450 кг, понад вантажопідйомність вагону 3450 кг;

- в вагоні № 63568216 вага брутто 96 900 кг, тара за документом 23 600 кг, вага нетто 73 300 кг, що більше ваги, вказаної в документі, на 3300 кг, понад вантажопідйомність вагону 3300 кг.

Навантаження вантажу нижче бортів на 40-60 см. Поглиблень немає. Вагони бездверні, розвантажувальні люки з обох сторін закриті. Течі вантажу немає. В технічному відношенні вагони справні. Зав. вантажним двором за штатним розкладом немає. Вагони затримано для відвантаження надлишку вантажу.

Аналогічні дані перевірки зазначені в акти загальної форми № 2004 від 30.12.2021 року та № 2005 від 30.12.2021 року.

ПрАТ «Веско» звернулось з листом вих. № 3587 від 31.12.2021 року до начальника ст. Дружківка РФ «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця», в якому просило направити повідомлення на ст. Нижньодніпровськ-Вузол з проханням керівника станції організувати перенавантаження надлишків вантажу, зокрема, з вагонів № 63568216 та № 55722540 у вагон ЦТЛ та направити вантаж на станцію Чорноморська (експ. для ТІС) 403002 Одеської залізниці. Оплату послуг гарантували.

На підставі зазначеного листа, у зв`язку з завантаженням понад вантажопідйомність у вказані вагони, надлишки вантажу у кількості 3300 кг із вагона № 63568216 та 3450 кг із вагона № 55722540 були перевантажені у вагон № 62509724, що підтверджується актом загальної форми № 22 від 05.01.2022 року та накладною № 47061957.

За неправильно зазначену у накладній № 52500105 масу вантажу, позивачем на підставі ст. 122 Статуту залізниць України, було нараховано штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту, що і стало підставою для звернення позивача з даною позовною заявою до суду.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, що кореспондується із положеннями ст. 173 Господарського кодексу України.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

Зі змісту частини першої ст. 11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини другої ст. 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Аналогічні положення містяться у ст. 174 ГК України.

З матеріалів справи вбачається, що спірні правовідносини виникли з перевезення вантажу залізницею.

Згідно з частиною п`ятою ст. 306 Господарського кодексу України загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів (вибухових речовин, зброї, отруйних, легкозаймистих, радіоактивних та інших небезпечних речовин тощо) визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статтею 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про залізничний транспорт» законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України «Про транспорт», цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України.

Відповідно до п. 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 року № 457 (надалі - Статут залізниць України), Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Дія Статуту залізниць України поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (далі - залізничні під`їзні колії) (ст. 3 Статуту залізниць України).

Згідно з ст. 5 Статуту залізниць України нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Умовами ст. 6 Статуту залізниць України визначено, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів, і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи-одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

На підставі Статуту залізниць України Мінтранс затверджує: а) Правила перевезення вантажів (надалі - Правила); б) Технічні умови навантаження і кріплення вантажів; в) Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України (надалі - Правила перевезень пасажирів); г) інші нормативні документи (ст. 5 Статуту залізниць України).

Згідно з п. 1.1. Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року № 644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 року № 138) та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року за № 863/5084 (надалі - Правила оформлення перевізних документів), на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. У разі пред`явлення до перевезення вантажу груповою відправкою або маршрутом відправник додає до накладної відомість вагонів (додаток 2 до цих Правил) або відомість вагонів і контейнерів, що перевозяться маршрутом (групою) за накладною (додаток 4 до Правил перевезення вантажів в універсальних контейнерах, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 року № 542, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 10.09.2001 року за № 798/5989). Накладна згідно з цими Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису (ЕЦП). Електронний перевізний документ та його паперова версія мають однакову юридичну силу.

Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем (п. 1.2. Правил оформлення перевізних документів).

Як вбачається з матеріалів справи, господарські договірні відносин у сфері перевезення вантажу у вагонах № 63568216 та № 55722540 залізничним транспортом між сторонами у даній справі виникли на підставі перевізного документу - накладної № 52500105.

Згідно з абз. 1 ст. 37 Статуту залізниць України під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса.

Умовами п. 2.1. Правил оформлення перевізних документів передбачено, що відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих Правил, зокрема:

- № графи накладної «20», найменування графи накладної «Найменування вантажу», відомості, що вказуються в накладній «маса брутто контейнера» та ким заповнюється графа накладної «Відправником»;

- № графи накладної «24», найменування графи накладної «Маса вантажу, визначена відправником», відомості, що вказуються в накладній «Заповнюється, якщо маса вантажу визначена відправником. Вказуються маса у кілограмах брутто вантажу, загальна маса відправки (прописом)» та ким заповнюється графа накладної «Відправником»;

- № графи накладної «26», найменування графи накладної «Спосіб визначення маси», відомості, що вказуються в накладній «Зазначається спосіб визначення маси вантажу (на вагах, за стандартом, за трафаретом, за обміром, за розрахунками, умовно), тип ваг (товарні, вагонні, елеваторні тощо), їх вантажопідйомність та ким було визначено масу вантажу (залізницею/ відправником). Якщо масу вантажу визначено за стандартом, то в цій графі зазначається також стандартна маса брутто/нетто одного вантажного місця» та ким заповнюється графа накладної «Відправником/залізницею»;

- № графи накладної «55», найменування графи накладної «Правильність внесених відомостей підтверджую», відомості, що вказуються в накладній «Представник відправника засвідчує правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. В електронній накладній накладається електронний цифровий підпис відправника» та ким заповнюється графа накладної «Відправником.

Маса вантажу вважається правильною, якщо різниця між фактично виявленою масою і зазначеною в перевізних документах не перевищує 0,2% (п. 2.6. Правил оформлення перевізних документів).

Відповідно до п. 5 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року № 644 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року за № 861/5082 (надалі - Правила приймання вантажів до перевезення), загальна маса вантажу визначається відправником зважуванням або розрахунковим способом. Спосіб визначення маси вантажу і тип ваг відправник зобов`язаний зазначити в накладній. Усі засоби вимірювальної техніки, які використовуються для визначення маси вантажів, мають бути повірені відповідно до вимог чинного законодавства. Засоби ваговимірювальної техніки повинні бути взяті на облік залізницею та відповідати вимогам Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 31.07.2012 року № 442, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.10.2012 року № 1716/22028, та інших нормативно-правових актів.

Згідно положень абз. 5 - абз. 8 ст. 37 Статуту залізниць України загальна маса вантажу визначається шляхом зважування на вагах або підрахуванням маси на вантажних місцях за трафаретом чи стандартом. Маса окремих вантажів може визначатись розрахунковим методом за обміром або умовно (нафтопродукти в цистернах, тварини тощо). Маса вантажу визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

З матеріалів справи вбачається, що у накладній № 52500105 вантажовідправником зазначено маса вантажу у вагоні № 63568216 - 70 000 кг (тара вагона 23 600 кг) та у вагоні № 55722540 - 70 000 кг (тара вагона 23 300 кг).

У вказаній накладній, у графі 26 «спосіб визначення маси», відповідач зазначив «На вагонних вагах (150 т) заводський № 37».

Відповідно до п. 2.1. та п. 2.3. Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України № 442 від 31.07.2012 року, засоби ваговимірювальної техніки (надалі - ЗВВТ), які перебувають у власності як залізниць, так і організацій, які не належать до сфери управління Укрзалізниці (далі сторонні організації), підлягають обліку залізницями.

Як визначено у п. 7 Правил приймання вантажів до перевезення, маса вантажів, які перевозяться навалом, насипом, наливом, визначається зважуванням на вагонних вагах. Допускається використання інших типів ваг, крім вагонних, за умови їх відповідності вимогам законодавства про метрологію.

Матеріалами справи підтверджується, що тензометричні ваги, на яких визначалась маса вантажу при перевірці, пройшли повірку у визначені Інструкцією про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України строки, а саме - 27.09.2021, що підтверджується технічним паспортом №14 засобу ваговимірювальної техніки (зввт) вагонні ваги.

В п. 22 Правил видачі вантажів (ст. 35, 42, 46, 47, 48, 52, 53 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року № 644 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року за № 862/5083 (надалі - Правила видачі вантажів), вказано, що перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення. Зважування вантажів на вагонних вагах провадиться в порядку, передбаченому Правилами приймання вантажів до перевезення.

Умовами абз. 4 п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення передбачено, що вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Згідно з абз. 2 ст. 24 Статуту залізниць України залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Так, абз. 5 п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення передбачено, що відповідно до ст. 2 Статуту залізниць України залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

На станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці контрольне переважування вагонів № 63568216 та № 55722540 проводилось на 150-тонних електронно-тензометричних вагах, що підтверджується комерційним актом № 450003/906 від 30.12.2021 року.

Як вже зазначалось судом вище, у вказаному комерційному акті № 450003/906 від 30.12.2021 року встановлено, що при зважуванні вагонів в статичному режимі у присутності в.о. ДСЗ Лобова, АРВ Плітченко, прийомоздавальника Рогозіної, на справних вагонних 150тн електронно-тензометричних вагах ст. Нижньодніпровськ-Вузол, заводський № 032, що пройшли держповірку 27.09.2021 року, виявилось:

- в вагоні № 55722540 вага брутто 96 750 кг, тара за документом 23 300 кг, вага нетто 73 450 кг, що більше ваги, вказаної в документі, на 3450 кг, понад вантажопідйомність вагону 3450 кг;

- в вагоні № 63568216 вага брутто 96 900 кг, тара за документом 23 600 кг, вага нетто 73 300 кг, що більше ваги, вказаної в документі, на 3300 кг, понад вантажопідйомність вагону 3300 кг.

Відповідно до ст. 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань, що виникають з договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором (ч. 1 ст. 216 ГК України).

Положеннями абз. 1 ст. 24 Статуту залізниць України передбачено, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Враховуючи наведені норми закону, суд зазначає, що чинним законодавством імперативно покладено на вантажовідправника відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній, що є основним перевізним документом, який підтверджує укладення договору перевезення вантажу.

Статтею 122 Статуту залізниць України передбачено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Суд зауважує, що саме на відповідача покладено обов`язок правильно визначити у накладній масу вантажу, а за приписами частини першої ст. 24 Статуту залізниць України позивач мав право, а не обов`язок перевірити ці відомості.

Крім того, у підпунктах 6 та 3 п. 3.3. та п. 3.15. роз`яснень Президії Вищого господарського суду України за № 04-5/601 від 29.05.2002 року «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею» визначено, що ст. 24 Статуту надає залізницям право перевіряти правильність відомостей, зазначених відправником у залізничній накладній, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній, у тому числі і після прибуття вантажу на станцію призначення. Пункт 26 Тарифного керівництва також надає залізниці право на договірних засадах зважувати та перевіряти масу вантажів при прийманні, видачі і перевантаженні у випадках, не передбачених Правилами перевезення, і згідно зі статтею 129 Статуту складати комерційний акт. Тому складання залізницею комерційного акту у випадках, коли залізниця не зобов`язана була видавати вантаж з перевіркою, не може бути підставою для визнання відповідного комерційного акта таким, що не має доказового значення. У застосуванні статті 118 Статуту слід мати на увазі, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених у цій статті порушень, встановлених залізницею як на станції призначення або під час перевезення, так і на станції відправлення після пред`явлення вантажу до перевезення, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв`язку з цим збитки.

Згідно з п. 5.5. Правил оформлення перевізних документів, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Статтею 26 Закону України «Про залізничний транспорт» передбачено, що обставини, які можуть служити підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників і одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів, засвідчуються актами. Порядок і терміни складання актів, пред`явлення і розгляду претензій та позовів визначаються Статутом залізниць України відповідно до чинного законодавства України.

Відповідно до ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин, зокрема, а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Відповідно до п. 1 Правил складання актів (ст. 129 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 року № 334, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 08.07.2002 року за № 567/6855 (надалі - Правила складання актів), при перевезеннях у залежності від обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, відправника, одержувача, пасажира, складаються комерційні акти (додаток 1) та акти загальної форми (додаток 6 до Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Мінтрансу від 25.02.1999 року № 113 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 15.03.1999 року за № 165/3458).

Згідно з п. 2 Правил складання актів, комерційні акти складаються для засвідчення таких обставин, зокрема, невідповідності найменування, маси і кількості місць наявного вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеним у перевізних документах; Дані в комерційному акті зазначаються на підставі перевізних документів та виявлених обставин.

Умовами п. 3 Правил складання актів встановлено, що акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності: в інших випадках для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта.

Пунктом 4 Правил складання актів, комерційні акти складаються, зокрема, у разі перевірки маси вантажу зважуванням на вагонних вагах, якщо маса тари приймається за трафаретом на вагоні, комерційний акт складається в день зважування вагона з вантажем; якщо маса тари вагона визначається зважуванням його після вивантаження, комерційний акт складається в день зважування порожнього вагона. У разі неможливості скласти комерційні акти в указані терміни вони складаються у всіх випадках не пізніше наступної доби.

Як вбачається з матеріалів справи, комерційний акт № 450003/906 від 30.12.2021 року був складений в день зважування вагонів з вантажем при перевірці маси вантажу зважуванням на 150-тонних електронно-тензометричних вагах, тобто з дотриманням вимог чинного законодавства та у встановлені строки.

Слід зазначити, що комерційний акт № 450003/906 від 30.12.2021 року підписаний в.о. ДСЗ ОСОБА_1 , АРВ ОСОБА_3 та прийомоздавальника ОСОБА_2 .

Пунктом 10 Правил складання актів передбачено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акту можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Повноваження в.о. ДСЗ ОСОБА_1 підтверджуються наказом Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Структурним підрозділом «Дніпровська дирекція залізничних перевезень» АТ «Українська залізниця» від 01.09.2021 року № 719/ОС. Повноваження ОСОБА_3 підтверджується Робочою інструкцією від 15.03.2019 року. Наказом Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Структурним підрозділом «Дніпровська дирекція залізничних перевезень» Виробничо-технологічний підрозділ станція Нижньодніпровськ-Вузол АТ «Українська залізниця» від 12.01.2022 року № 9, у з`язку з відсутністю на станції Нижньодніпровськ-Вузол по штатному розкладу таких посад, як начальник вантажного району, завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи та задля дотримання п. 10 Правил складання актів призначено відповідальними особами, які мають право підпису зазначених в наказі відсутніх посад, зокрема, ОСОБА_2 .

У разі, коли в штаті структурного підрозділу залізниці не передбачено посади начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), на підставі наказу начальника такого підрозділу залізниці чи відповідно до робочої (посадової) інструкції іншого працівника залізниці має бути уповноважено на підписання від імені залізниці комерційних актів для забезпечення вимоги щодо їх оформлення за підписом трьох осіб, перелік яких визначено у пункті 10 Правил, що і було дотримано Залізницею.

Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 23.11.2018 року у справі № 916/2450/17, а також у постановах від 21.05.2018 року у справі № 916/2001/17, від 23.06.2018 року у справі № 916/1993/17 та від 21.08.2019 року у справі № 905/2360/18.

Таким чином, суд дійшов висновку, що комерційний акт № 450003/906 від 30.12.2021 року підписано трьома працівниками залізниці, відповідно до займаних посад на станції Нижньодніпровськ-Вузол, а тому його складено з дотриманням вимог чинного законодавства України та підписано уповноваженими особами.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджується факт допущення відповідачем порушення, передбаченого ст. 122 Статуту залізниць України.

Як було зазначено, ст. 122 Статуту залізниць України передбачено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту.

Відповідно до ст. 118 Статуту залізниць України за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Тому, для розрахунку штрафу завжди приймається провізна плата за всю відстань перевезення, незалежно від станції виявлення порушення (станції відправлення, станції перевезення або станції призначення).

Таким чином, саме на вантажовідправника покладається обов`язок заповнення залізничної накладної на перевезення вантажу. При цьому у застосуванні ст. 118 та ст. 122 Статуту залізниць України слід виходити з того, що неправильно вказаною має бути хоча б одна інформація; неправильне зазначення маси вантажу вважається порушенням.

Як вбачається з накладної № 52500105, провізна плата вантажу у вагонах № 63568216 та № 55722540 становить 13 178,00 грн. З урахуванням провізної плати вагонів позивачем визначено розмір штрафу за неправильне зазначення у залізничній накладній маси вантажу, який, відповідно до наданого позивачем розрахунку, складає 131 780,00 грн, де 13 178,00 грн. - провізна плата, 2 - кількість вагонів та 5 - кількість провізних плат.

Перевіривши розрахунок, наданий позивачем, судом встановлено, що він розрахований арифметично вірно.

Таким чином, факт невірного зазначення вантажовідправником маси вантажу вагонів в залізничній накладній № 52500105 належним чином доведений і підтверджений матеріалами справи, відповідачем належним чином не спростований, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача штрафу у зв`язку невірним зазначення маси вантажу в розмірі 131 780,00 грн.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи викладені вище фактичні обставини, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства та матеріалів справи в цілому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 2481,00 грн. відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 73, 86, 129, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Веско» (ідентифікаційний код 00282049, адреса: 04053, м. Київ, пров. Бехтерівський, 12Б) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (ідентифікаційний код 40075815, 03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5) в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (ідентифікаційний код 40081237, адреса: 49038, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108) грошові кошти: штраф за невірно зазначену в залізничній накладній масу вантажу - 131 780,00 грн. (сто тридцять одна тисяча сімсот вісімдесят гривень) та судовий збір - 2481,00 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня).

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 01.11.2022р.

Суддя О.В. Котков