Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.11.2022 м. Івано-ФранківськСправа № 909/669/22

Господарський суд Івано-Франківської області у складі: судді Фанди О.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін справу

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго",

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Паверсток",

про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу електричної енергії в сумі 40 462,96 грн.

установив: Приватне акціонерне товариство "Прикарпаттяобленерго" (далі позивач) звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Паверсток" (далі відповідач) про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу електричної енергії в сумі 40 462,96 грн.

Позовні вимоги обгрунтованні неналежним виконанням відповідачем договірних зобов`язань в частині здійснення оплати послуг з розподілу електричної енергії по Договору приєднання про надання послуг з розподілу електричної енергії.

Господарський суд Івано-Франківської області ухвалою від 30.08.2022 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження та ухвалив здійснювати розгляд справи відповідно до приписів ст.252 ГПК України за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами та встановив сторонам строк для подання заяви у разі наявності заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з відповідним обґрунтуванням. Вказаною ухвалою надано відповідачу строк подачі суду (протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з дня вручення цієї ухвали) відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду).

12.09.2022 представником відповідача подано на адресу Господарського суду Івано-Франківської області заяву/клопотання (вх.№ 11970/22 від 12.09.2022) відповідно до якої останній, з посиланням на ч.1 ст. 27 ГПК України, зазначає, що Господарським судом Івано-Франківської області відкриття провадження у справі здійснено з порушенням територіальної підсудності, мотивуючи тим, що місцезнаходження відповідача по справі, відповідно до Інформації ЄДРЮОФОП є вул. Миколи Грінченка, 4, м. Київ, 03038.

За наведеного, суд зазначає, що вказана вище заява є безпідставною та необгрунтованою, оскільки приписами ст. 29 Господарського процесуального кодексу України визначено підсудність справ за вибором позивача.

Зокрема ч. 5 ст. 29 ГПК України визначено, що позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Абзацом 2 п. 1.2 Типового договору електропостачальника про надання послуг сторонами погоджено, що місцем виконання договору є Івано-Франківська область.

За наведеного, відкриття Господарським судом Івано-Франківської області провадження за позовом Приватного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Паверсток" про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу електричної енергії в сумі 40 462,96 грн. є правомірним.

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило та з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Ухвалою суду від 30.08.22 позивач повідомлений про відкриття провадження у справі, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення №76 2 (вх.№ 12166/22 від 08.08.21).

Відповідач повідомлений про відкриття провадження у справі, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення №76 4 (вх. № 12481/22 від 13.09.22). Відзив на позов не надав.

Разом з тим, відповідно до ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі неподання відповідачем відзиву на позов у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи

Частиною 4 ст.13 ГПК України унормовано, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Стаття 43 ГПК України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч.1 ст.76 ГПК України , належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1 ст.86 ГПК України , суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що судом, згідно вимог ГПК України , надавалась в повному обсязі можливість учасникам справи щодо обґрунтування їх правової позиції по суті справи та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

Отже, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення сторін належним чином про розгляд судової справи для реалізації ними конституційного права на судовий захист своїх прав та інтересів, що дає підстави для висновку суду щодо розгляду справи за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України , у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

При розгляді даної справи суд також керується положеннями п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 р. про те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, що кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 р. у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Крім того, судом взято до уваги, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 р. у справі Смірнова проти України). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Розглянувши та дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.

10.09.2019 між ПрАТ "Прикарпаттяобленерго" та ТОВ "Паверсток" укладено договір про надання послуг з розподілу електричної енергії шляхом підписання останнім заяви-приєднання до публічного договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії від 10.09.2019, розміщеного на вебсайті оператора системи.

04.09.2020 відповідач звернувся до позивача (оператора системи розподілу) з заявою-приєднання про продовження терміну дії договору про надання послуг з розподілу.

Листом №50011265/815 від 07.09.2020 позивач по справі повідомив про продовження Договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії до 31.12.2021.

03.12.2021 відповідач звернувся до позивача із заявою-приєднанням про продовження терміну дії договору.

Листом №50011265/1363 від 07.09.2020 позивач по справі повідомило про продовження Договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії до 31.12.2023.

За умовами заяви-приєднання підписаної та скріпленої печаткою відповідач по справі , цією заявою відповідно до ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України, Закону України "Про ринок електричної енергії", Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, умов договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії, розміщеного на сайті оператора системи розподілу ПрАТ "Прикарпаттяобленерго", електропостачальник ТзОВ "Паверсток" приєднується до умов договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії з метою реалізації електропостачальннком своїх прав та виконання обов`язків та функцій постачальника електричної енергії щодо споживачів, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території здійснення ліцензованої діяльності оператора системи розподілу, згідно з реєстром за ЕІС-кодами споживачів та їх точок вимірювання. Погодившись з цією заявою-приєднанням (акцептувавши її) електропостачальник засвідчує вільне волевиявлення щодо приєднання до умов договору в повному обсязі.

Цей договір електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови розподілу електричної енергії споживачам постачальника як послуги оператора системи. Укладається сторонами з урахуванням ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом приєднання постачальника до умов цього договору (п. 1.1 договору).

Пунктом 2.2 договору визначено, що електропостачальник здійснює оплату послуг з розподілу згідно з умовами глави 3 Договору та порядку розрахунків, який є додатком №1 до цього Договору.

Відповідно до п. 3.3 та п. 3.4 договору, а також п. 5 та п. 6 додатку № 1 до договору електропостачальник здійснює 100% передоплату вартості послуг з розподілу електричної енергії до 27 числа місяця, що передує розрахунковому на поточний рахунок оператора системи розподілу відповідно до виставленого рахунку-фактури, а розрахунковим періодом є календарний місяць (з першого по останнє число включно).

За підсумками розрахункового періоду до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, оператор системи розподілу оформлює та підписує акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) з розподілу електричної енергії у випадку придбання тьа оплати електропостачальником послуг з розподілу електричної енергії за сукупністю споживачів електропостачальника, які згідно з умовами договорів про постачання електричної енергії здійснюють оплату послуг з розподілу електричної енергії через електропостачальника та надає для підписання електропостачальнику (п. 10 додатку № 1 до договору).

Відповідно до п. 11 додатку № 1 до договору електропостачальник здійснює остаточний розрахунок з оператором системи розподілу за попередній розрахунковий період протягом двох банківських днів з дня отримання рахунку-фактури.

Пунктом 4.2 договору визначено, що електропостачальник зобов`язується здійснювати оплату послуг з розподілу електричної енергії у повному обсязі згідно з умовами договору.

На виконання умов Договору позивач надав, а відповідач отримав послуги з розподілу електричної енергії. Про наведений факт свідчать акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг): № 2022/1624 від 30.06.2022, який на виконання вимог спірного договору надсилались відповідачу по справі (докази надіслання зазначених документів містяться в матеріалах справи) для їх підписання останнім та їх повернення позивачу на його електронну адресу (відповідно до умов договору термін підписання зазначених актів складає два робочі дні з моменту їх отримання відповідачем по справі).

В порушення умов договору відповідач по справі спірні Акти приймання-здачі виконаних робіт не підписав та на адресу позивача не повернув.

У відповідності до умов договору у разі ненадання електропостачальником підписаного акту приймання здачі виконаних робіт (наданих послуг) з відключення/підключення електроустановок споживача протягом двох робочих днів після отримання їх від оператора системи розподілу, зазначені документи вважаються підписаними з боку електропостачальника без зауважень.

Позивачем було виставлено відповідачу рахунки-фактури для проведення оплати шляхом направлення їх на адресу останнього. Факт відправки підтверджують списки згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів, копії яких знаходяться в матеріалах справи.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем договірних зобов`язань, в останнього виникла заборгованість в сумі 40 462 грн 96 к. (за період: 01.06.2022 по 31.06.2022).

За наведеного, суд виходить з наступного.

За змістом ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст. 630 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ч. 1 ст. 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, договори про надання послуг з розподілу.

Відповідно до вимог ст. 193 ГК України, положення якої є аналогічні до положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач не дав суду доказів виконня свого обов`язку щодо оплати за надані послуги. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за послуги з розподілу електричної енергії становить 40 462 грн 96 к.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

З аналізу наведеного вище, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимов щодо стягнення заборгованості на суму 301 328 грн 26 к. таких, що підлягають задоволенню. Таким чином, позов слід задовольнити.

Щодо судових витрат по справі, то суд зазначає наступне.

При зверненні з позовом до суду позивач у позовній заяві зазначив орієнтовний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, яку очікує понести в розмірі 20 000 грн 00к. та сплатив судовий збір в розмірі 2481 грн 00к.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Враховуючи вимоги ст. 126 ГПК України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Отже, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи. (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.11.2018р. у справі №910/8682/18).

Позивачем на підтвердження заявлених до відшкодування витрат за послуги адвоката, при поданні позовних вимог представлено ордер на надання правничої правової допомоги від 09.08.2022, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ІФ №001440 від 11.01.2019.

Однак, позивачем не надано суду доказів в підтвердження фактично виконаних робіт (акта виконаних робіт) та доказів їх (витрат на правову допомогу) понесення позивачем тощо.

Крім того, ч.8 ст.129 ГПК встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 129 ГПК України). У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

В спірному випадку, вказані докази позивач не надав, і станом на момент винесення рішення у матеріалах справи відсутні докази понесення витрат на правову допомогу, разом з тим і відсутнє клопотання про їх подання у встановлений законом термін після винесення рішення суду.

За наведеного, у суду відсутні правові підстави для задоволення витрат позивача на правову допомогу, орієнтовний розмір якого заявлений останнім у позовній заяві та подальшого їх розгляду судом. Отже, клопотання позивача про відшкодування витрат на правову допомогу орієнтовний розмір яких складає 20 000 грн 00к., заявленого у позовній заяві, слід залишити без розгляду.

Відповідно до ст.129 ГПК України витрати по сплаті судового збору слід відшкодувати позивачу за рахунок відповідача.

Керуючись статтями 73, 74, 86, 123, 129, 178, 231, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Приватного акціонерного товариство "Прикарпаттяобленерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Паверсток" про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу електричної енергії в сумі 40 462 грн 96 к. - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Паверсток" (вул. Миколи Грінченка, 4, м. Київ, 03038, код 43016569) на користь приватного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" (вул. Індустріальна, 34, м. Івано-Франківськ, 76014, код 00131564) - 40 462 грн 96 к. (сорок тисяч чотириста шістдесят дві гривні дев`яносто шість копійки) та 2481 грн 00к. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня) судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Західного апеляційного Господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О. М. Фанда