ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25 жовтня 2022 року Справа № 903/370/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.КОМОДІТІЗ», м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК» ВОЛИНЬ», м.Луцьк

про стягнення 195 455,45 грн.

Суддя Шум М.С.

Секретар судового засідання Харкевич О.О.

Представники сторін: н/з

встановив: 01.06.2022 через систему «Електронний суд» до Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява з додатками ТзОВ «Ю.КОМОДІТІЗ» до ТзОВ «ФК» ВОЛИНЬ» про стягнення 195 455,45 грн. (з врахуванням заяви про зменшення суми позовних вимог ) заборгованості за спожитий природний газ за договором №К-ПГ-С/22-01/204 та 4 745 грн. 47 коп. судового збору.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 06.06.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

13.07.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК» ВОЛИНЬ» на адресу суду надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи №903/370/22 та поновлення строку для подачі відзиву на позовну заяву.

15.07.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК» ВОЛИНЬ» на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову повністю .

25.07.2022 від представника позивача у справі на адресу суду надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 05.08.2022 постановлено перейти від спрощеного позовного провадження до розгляду справи №903/370/22 за правилами загального позовного провадження . Підготовче засідання у справі призначено на 30.08.2022 на 12:10 год.

17.08.2022 на адресу суду від відповідача у справі надійшло клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості ТзОВ «ФК» ВОЛИНЬ» сплатити наявну заборгованість перед ТзОВ «Ю.КОМОДІТІЗ».

26.08.2022 на адресу суду від представника позивача у справі надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 30.08.2022 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 06.11.2022. Розгляд справи в підготовчому судовому засіданні відкладено на "27" вересня 2022 р. на 10:30 год.

Ухвалою суду від 02.09.2022 постановлено розгляд справи здійснювати в режимі відеоконференції.

В судове засідання 27.09.2022 відповідач уповноваженого представника не направив, додаткових пояснень, клопотань, заяв суду не надав, водночас, належним чином був повідомлений про дату та час розгляду справи.

27.09.2022 на адресу суду від представника позивача у справі надішло клопотання про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.КОМОДІТІЗ», додатково просить суд закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті.

Ухвалою суду від 27.09.2022 підготовче провадження у справі закрито, розгляд справи по суті призначено на 25.10.2022 на 10 год. 30 хв.

Представники сторін в судове засідання 25.10.2022 повторно не з`явилися, додаткових пояснень, заяв, клопотань на адресу суду станом на 25.10.2022 не надходило.

До матеріалів справи долучено відзив відповідача з відповідним обґрунтуванням своєї позиції. Ухвалами суду явка представників сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалася.

Сторони не були позбавлені можливості подати суду додаткові пояснення, обґрунтування своєї позиції та реалізувати своє право на викладення відповідних аргументів. Крім того, суд бере до уваги, що розгляд відповідної справи знаходиться на стадії розгляду спору по суті.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Враховуючи викладене, суд вважає, що ним дотримано принципу змагальності, що є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі, сторонам надана можливість висловити свої доводи, заперечення та надати докази в обґрунтування своєї позиції.

Поряд з цим, основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін (за умови їх належного повідомлення), а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Аналогічного висновку дійшов ВС в постанові №361/8331/18 від 12.12.2019.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

За змістом частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Згідно зі статтею 173 ГК України, яка кореспондується з положеннями статті 509 ЦК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Основними видами господарських зобов`язань є майново-господарські зобов`язання та організаційно-господарські зобов`язання. Господарські зобов`язання можуть виникати: зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (частина 1 статті 174 ГК України).

22.12.2021 між ТзОВ «Ю.КОМОДІТІЗ» (Позивач, Постачальник) та ТзОВ «ФК» ВОЛИНЬ» (Відповідач, Споживач) укладено договір №К-ПГ-С/22-01/204 постачання природного газу, за умовами п.2.1 якого Постачальник зобов`язується передати у власність Споживача, а Споживач - прийняти, спожити і оплатити на умовах цього договору газ природний, надалі - Газ (код товару: 2711).

За умовами п.2.4 - п.2.6 договору ціна договору становить суму визначену в п. 3.2. та п. 3.3 договору. Ця сума відповідає загальній вартості газу, який Постачальник передає Споживачу, визначається загальною вартістю обсягу фактично переданого газу на підставі актів приймання-передачі газу, оформлених в порядку, визначеному п.4.4. договору. Обсяги газу, що визначені п. 2.3. цього договору, є плановими та можуть змінюватись Сторонами шляхом коригування, у тому числі впродовж поточного газового місяця виключно за наявності письмового повідомлення Споживача, яку Споживач надає Постачальнику у спосіб, терміни та строки встановлені п.5.3.9. договору. Фактичне постачання газу здійснюється Постачальником виключно після включення Споживача до Реєстру споживачів Постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді.

У п.3.1 договору передбачено, що планова ціна за 1000 мЗ газу та планова вартість газу у відповідному газовому місяці встановлюється Сторонами у відповідній Додатковій угоді до договору згідно п. 2.3 договору. Загальна сума договору складається із остаточної вартості обсягів Газу, переданого згідно актів приймання-передачі Газу, оформлених в порядку, визначеному п.4.4. договору.(п.3.2 договору).

За умовами п.4.4 договору до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим (Газовим), Споживач зобов`язаний надати Постачальнику копію відповідного акту про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) Газу Споживачу за відповідний розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ/ГТС та Споживачем, відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи/Кодексу газорозподільних систем.

На підставі отриманих від Споживача даних та/або даних Оператора ГТС Постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає Споживачу два примірники акту приймання-передачі Газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником Постачальника.

Споживач протягом двох робочих днів з дати одержання акту приймання-передачі Газу від Постачальника зобов`язується повернути один примірник оригіналу, підписаний уповноваженим представником Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акту приймання-передачі Газу. У разі неповернення Споживачем переданого йому Постачальником акту прийому-передачі Газу (фактично переданого Газу), або відсутності вмотивованої відмови Споживача від підписання відповідного акту у цей же строк, такий акт вважається підписаним, а Газ переданий Споживачу.

У зв`язку з тим, що акт приймання-передачі складено Постачальником на основі даних інформаційно платформи Оператора ГТС, у разі надання в належний строк Споживачем мотивованої відмови від підписання відповідного акту, до врегулювання Сторонами спору в судовому або позасудовому порядку, остаточний обсяг та остаточна вартість Газу рахується за даними Постачальника.

Відповідно до п.3.5 договору оплата вартості газу за кожен місяць постачання (звітний місяць), проводиться на умовах, зазначених у договорі та додаткових угодах, які є невід`ємною частиною даного договору

Всі платежі за даним договором здійснюються Споживачем Постачальнику в національній грошовій одиниці України - гривні, на поточний рахунок Постачальника, вказаний у Договорі, або на будь-який інший поточний рахунок Постачальника, про реквізити якого Постачальник попередньо письмово повідомив Споживача.

В платіжних дорученнях на оплату газу Споживач обов`язково зазначає: «Оплата за газ природний по Договору постачання природного газу № К-ПГ-С/22-01/204 від 22 грудня 2021 року.(п.3.6 договору).

Пунктом 3.3 договору визначено, що остаточні розрахунки за фактично поставлений газ у Газовому місяці здійснюються Споживачем з Постачальником за остаточною вартістю газу до 18 - го числа місяця, наступного за Газовим місяцем (місяцем поставки газу) якщо інший строк остаточних розрахунків не погоджено Сторонами у відповідній Додатковій угоді до договору.

Якщо строк оплати припадає на вихідний (неробочий) день, то відповідна оплата повинна проводитись не пізніше останнього робочого (банківського) дня, який передує такому вихідному (неробочому) дню (строку оплати). Черговість погашення дебіторської заборгованості за постачання Постачальник враховує в хронологічній послідовності. (п.п.3.7-3.8 договору).

Згідно п. 10.2 договору сторони погодили такий порядок внесення змін до цього договору: всі доповнення, зміни та додатки до цього договору, а також щодо розірвання або припинення договору, виконуються у вигляді додаткових угод, які підписуються Сторонами і є його невід`ємними частинами.

Сторонами договору підписана додаткова угода №1 від 24.12.2021, за умовами якої Споживач зобов`язується прийняти, спожити та оплатити у січні 2022, а Постачальник - передати природний газ (надалі Газ) у січні 2022 року в обсязі 6 тис.мЗ (шість тисяч кубічних метрів) - плановий обсяг Газу, з рівномірним щодобовим споживанням або згідно заявки з щодобовими обсягами споживання.

Додатковою угодою №2 від 27.01.2022 сторонами узгоджено, що Споживач зобов`язується прийняти, спожити та оплатити у лютому 2022, а Постачальник - передати природний газ (надалі - Газ) у січні 2022 року в обсязі 4 тис.мЗ (чотири тисячі кубічних метрів) - плановий обсяг Газу, з рівномірним щодобовим споживанням або згідно заявки з щодобовими обсягами споживання.

25.02.2022 між сторонами була підписана додаткова угода №3 , за умовами якої Споживач зобов`язується прийняти, спожити та оплатити у березні 2022, а Постачальник - передати природний газ (надалі Газ) у січні 2022 року в обсязі 4 тис.мЗ (чотири тисячі кубічних метрів) - плановий обсяг Газу, з рівномірним щодобовим споживанням або згідно заявки з щодобовими обсягами споживання.

Додатковою угодою №4 від 28.03.2022 сторонами узгоджено, що Споживач зобов`язується прийняти, спожити та оплатити у квітні 2022, а Постачальник - передати природний газ (надалі - Газ) у січні 2022 року в обсязі 0,001 мЗ (один кубічний метр) - плановий обсяг Газу, з рівномірним щодобовим споживанням або згідно заявки з щодобовими обсягами споживання.

Договір № К-ПГ-С/22-01/204 від 22 грудня 2021 року та додаткові угоди до нього підписані уповноваженими представниками сторін без зауважень та заперечень, скріплені відтисками печаток.

Між ТзОВ «Ю.КОМОДІТІЗ» та ТзОВ «ФК» ВОЛИНЬ» підписані акти приймання-передачі газу природнього від 31.01.2022, яким підтверджується обсяг переданого природного газу за січень 2022 3,5998 тис.мЗ на суму 226 792,44 грн.; від 28.02.2022, яким підтверджується обсяг переданого природного газу за лютий 2022 2,77561 тис.мЗ на суму 110,469 38 грн.; від 31.03.2022, яким підтверджується обсяг переданого природного газу за березень 2022 0,96388 тис.мЗ на суму 35 360,05 грн.; від 30.04.2022, яким підтверджується обсяг переданого природного газу за квітень 2022 0,67187 тис.мЗ на суму 22 833,58 грн.

Акти підписані без зауважень та заперечень уповноваженими представниками сторін, скріплені відтисками печаток.

У зв`язку з порушенням відповідачем взятого на себе зобов`язання щодо оплати отриманого природного газу ТзОВ «Ю.КОМОДІТІЗ» звернулось з позовом до ТзОВ «ФК» ВОЛИНЬ» про стягнення основного боргу в розмірі 395 455 , 45 грн.

В процесі розгляду справи, позивачем надано до суду платіжне доручення, яке підтверджує оплату за договором на загальну суму 200 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №11596 від 09.08.2022.

Перевіривши доводи, викладені в позовній заяві, дослідивши надані в порядку статті 74 ГПК України письмові докази в їх сукупності та взаємозв`язку, господарський суд дійшов висновку про стягнення основної заборгованості в сумі 195 455,45 грн, зважаючи на таке.

Частинами першою та другою статті 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Зі змісту договору № К-ПГ-С/22-01/204 від 22 грудня 2021 та додаткових угод до нього вбачається, що відповідно до вимог статті 181 Господарського кодексу України сторони досягли згоди і визначилися між собою за всіма істотними умовами в частині як договору купівлі-продажу щодо предмету договору, об`ємів природного газу та його якості, ціни та строків виконання зобов`язання. Зазначений правочин укладений у письмовій формі, підписаний уповноваженими представниками, які мають необхідний обсяг дієздатності, без зауважень і складання протоколу розбіжностей, скріплений відтисками печаток. Його зміст не суперечить актам цивільного законодавства, він сторонами не оспорений, не розірваний та у судовому порядку недійсним не визнаний.

За приписами частин першої, другої статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суд дійшов висновку, що наведені вище акти приймання-передачі газу природного є належними доказами на підтвердження факту виконання ТОВ «Ю.КОМОДІТІЗ» своїх зобов`язань з поставки природного газу за спірним договором, оскільки підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені відтисками печаток, містять посилання на договір № К-ПГ-С/22-01/204 як підставу їх складання.

Факт поставки природного газу за спірним договором відповідачем не оспорений, докази протилежного суду не надані.

Згідно з частинами 1, 2 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 530 ЦК України).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.)

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі. Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За вищевикладених підстав в сукупності суд дійшов висновку, що позивачем в повній мірі підтверджено обставини позовних вимог, а судом не виявлено на підставі наявних доказів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве та вирішальне значення для правильного вирішення спору.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 7 ЗУ "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

У заяві про зменшення позовних вимог від 26.08.2022 позивач просив суд вирішити питання про повернення надмірно сплаченої суми .

Ухвалою суду від 30.08.2022 суд прийняв заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, а відтак нова ціна позову становить 195 455,45 грн., з якої і вирішується спір.

У зв`язку з наведеним суд приймає рішення щодо повернення з Державного бюджету України на користь позивача судового збору в сумі 2 399,99 грн.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги суд задовольняє в сумі 195 455,45грн, на відповідача покладається судовий збір у розмірі 2 345,48грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 130, 236-241, 248,252 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК» ВОЛИНЬ» (43000, Волинська обл., м. Луцьк, проспект Перемоги, 7А ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.КОМОДІТІЗ» (01015, м.Київ, вул. Лейпцизька, буд. 3А, ) 195 455,45 грн. заборгованості та 2 345,48 грн. судового збору.

3. Головному управлінню державної казначейської служби України у Волинській області повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Ю.КОМОДІТІЗ» (01015, м.Київ, вул. Лейпцизька, буд. 3А, ) з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 2 399,99 грн., сплачений при поданні позовної заяви до Господарського суду Волинської області згідно платіжного доручення №368 від 01.06.2022 на суму платежу 4 745,47 грн., відповідно до ст. 7 Закону України "Про судовий збір" (оригінал платіжного доручення №368 від 01.06.2022 знаходиться в матеріалах справи).

4. Підставою для повернення судового збору є дане рішення, підписане суддею та засвідчене гербовою печаткою Господарського суду Волинської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повний текст рішення складено

02.11.2022

Суддя М. С. Шум