ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2022 Справа № 914/1229/22

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Октавіс Інжиніринг, м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Інтер Бір Трейд, м. Львів

про стягнення заборгованості

Суддя Коссак С.М.

за участі секретаря Брошко І.

Представники не з`явилися

На розгляд господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Октавіс Інжиніринг, м. Київ до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Інтер Бір Трейд, м. Львів про стягнення 279 051,52грн. заборгованості, з якої 235000,00грн. заборгованості за договором, 8 416,23грн. пені, 25 646,06грн. боргу з урахуванням індексу інфляції, 9 489,23грн. 3% річних.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 20.06.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та розгляд підготовчого засідання призначено на 21.07.2022 року на 10год. 45хв.

13.07.2022 року на електронну адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання за вх.№15032/22 про надання можливості уповноваженому представнику ознайомитися з матеріалами справи.

Ухвалою суду від 21.07.2022 року відкладено підготовче засідання на 11.08.2022 р. о 13:00 год. та проведення судового засідання в режимі відеоконференції здійснювати за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EаsyCon".

09.08.2022 року представником відповідача подано через канцелярію суду пояснення по справі за вх.№16758/22, в яких відповідач зазначає, що розмір заявлених позовних вимог не відповідає дійсному стану взаєморозрахунків між сторонами та зазначає, що позивачем не враховані проплати, здійснені відповідачем.

Ухвалою суду від 11.08.2022 року підготовче засідання відкладено на 15.09.2022 року на 14год. 30хв., постановлено позивачу подати свої письмові пояснення з урахуванням пояснень відповідача вх.№16758/22; продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів та судове засідання для позивача провести за допомогою системи ВКЗ Ізікон поза межами суду.

У судовому засіданні 15.09.2022 року судом озвучено, що відповідачу відомо про час та місце слухання справи, оскільки від відповідача надійшли письмові пояснення, відтак у звязку з неявкою в судове засідання відповідача та надання можливості позивачу надати свою письмову інформацію на подані пояснення та у звязку з технічними причинами, що унеможливлюють якісне проведення судового засідання, суд постановив підготовче засідання відкласти на 29.09.2022 року на 15год. 10хв. та зобовязано позивача звірити з відповідачем взаєморозрахунок по суті позовних вимог з урахуванням поданих відповідачем пояснень.

Ухвалою суду від 26.09.2022 року клопотання представника позивача (вх.№ 19745/22 від 26.09.2022) про проведення судового засідання в режимі відеоконференції по справі № 914/1229/22 задоволено, доручено Господарському суду міста Києва (01054, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44В) забезпечити проведення судового засідання у справі №914/1229/22, призначене на 29.09.2022 р. о 15:10 год., в режимі відеоконференції, в якому братиме участь представник позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю Октавіс Інжиніринг.

29.09.2022 року на електронну та поштову адресу суду від представника позивача надійшла заява за вх.№3142/22 про зменшення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 102 548,99грн., з якої: 85500,00грн. заборгованість за договором, 4770,90грн. пеня, 10352,58грн. інфляційні втрати, 1925,51грн. 3% річних.

В судовому засіданні 06.10.2022 року заяву про зменшення позовних вимог прийнято та справа розглядається з урахуванням вимог зазначених у заяві.

Ухвалою суду від 06.10.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 27.10.2022 р. о 15:00 год. та доручено Господарському суду міста Києва (01054, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44В) забезпечити проведення судового засідання у справі №914/1229/22, призначене на 27.10.2022р. о 15 год. 00 хв. в режимі відеоконференції, в якому братиме участь представник позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю Октавіс Інжиніринг.

У судове засідання 27.10.2022 року позивач не з`явився, надіслав клопотання про слухання справи без його участі (вх.№22368/22).

В судове засідання 27.10.2022 року відповідача явку представника не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, був належним чином повідомлений про місце, дату та час судового засідання, що підтверджується списком розсилки поштової кореспонденції за 13.10.2022 року про надіслання ухвали на відомі електронні адреси відповідача. Одночасно суд зазначає, що відповідачу відомо про розгляд справи, оскільки його уповноважений представник бу присутній в минулих судових засіданнях.

Відповідно до пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Ухвали суду надіслані учасникам справи за адресами, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та адресами, яка вказана позивачем у позовній заяві.

Крім того, процесуальні документи щодо розгляду спору у даній справі офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua, та знаходяться у вільному доступі.

З урахуванням того, що розгляд справи відбувається за правилами загального позовного провадження, позовні матеріали надіслано відповідачу, відповідач скористався своїм процесуальним правом на подання пояснення по справі (висловив свою позицію щодо справи), в суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, які передбачені статтями 202, 216 ГПК України.

Аргументи позивача.

22 травня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Октавіс Інжиніринг та Товариством з обмеженою відповідальністю Інтер Бір Трейд укладений договір №190511 про надання послуг з оцінки проектної документації, згідно з яким Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання надати послуги з проектування розділів технологічна інженерія та автоматизація технологічного процесу, передбачені в цьому Договорі, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги. Перелік послуг визначається Технічним завданням, а строк надання послуг визначається в Календарному плані.

Факт надання послуг підтверджується Актом звірки розрахунків від 28.09.2022 року, підписаним керівником відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю Інтер Бір Трейд та банківською випискою Товариства з обмеженою відповідальністю Октавіс Інжиніринг за 24.05.2019 року, банківською випискою за 27.08.2021 року, банківською випискою за 16.08.2019 року, банківською випискою за 21.05.2021 року, як знаходяться в матеріалах справи.

В зазначеному Акті звірки розрахунків загальна сума заборгованості становить 206 972,40 грн., та як стверджує позивач та не заперечує відповідач сума 121 472,40 грн. з яких стосуються ще не стягнутої заборгованості за договором підряду № 11/11/19 від 11 листопада 2019 року, щодо якої прийнято рішення Господарським судом Львівської області у справі № 914/3368/21. Відтак, заборгованість по Договору №190511 від 22.05.2019 року становить 85 500 грн. 00 коп. і зазначене підтверджується і не заперечується Відповідачем.

Зважаючи на вищенаведене, неоплаченими є надані послуги з проектування розділів технологічна інженерія та автоматизація технологічного процесу по договору №190511 від 22.05.2019 року на загальну суму 85500,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків щодо своєчасної та повної оплати вартості наданих послуг позивачем нараховано відповідачу пеню за період з 30.03.2020 року по 08.10.2021 рік у розмірі 4770,90 грн., інфляційні втрати за період з квітня 2020 року по вересень 2021 рік включно у розмірі 10 352,58грн. та 3 % річних за період з 30.03.2020 року по 01.10.2021 рік у розмірі 1925,51грн.

Відтак, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором у розмірі 85500,00грн., пеню 4770,90грн., інфляційні втрати 10 352,58грн. та 1925,51грн. 3% річних.

Аргументи відповідача.

09.08.2022 року представником відповідача подано через канцелярію суду пояснення по справі за вх.№16758/22, в яких відповідач зазначає, що розмір заявлених позовних вимог не відповідає дійсному стану взаєморозрахунків між сторонами та зазначає, що позивачем не враховані проплати, здійснені відповідачем. Також уповноваженим представником відповідача в судових засідання заявлено, що він погоджується з розрахунком позивача щодо суми основного боргу у розмірі 85500,00грн., проте зазначає, що позивачем здійснено розрахунок пені у понад встановлений законом строк 6 місяців.

Фактичні обставини справи.

Предметом доказування є обставини з якими пов`язується факт укладення договору та надання послуг, його неналежне виконання та оплати.

22 травня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Октавіс Інжиніринг та Товариством з обмеженою відповідальністю Інтер Бір Трейд укладений договір №190511 про надання послуг з оцінки проектної документації, згідно з яким Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання надати послуги з проектування розділів технологічна інженерія та автоматизація технологічного процесу, передбачені в цьому Договорі, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги. Перелік послуг визначається Технічним завданням (Додаток 1), а строк надання послуг визначається в Календарному плані (Додаток 2).

Протягом строку, обумовленого чинним Договором та Календарним планом (Додаток 2) Виконавець надав Замовнику послуги в повному обсязі відповідно до Технічного завдання (Додаток 1).

Відповідно до п.4.2 Договору оплата Послуг за цим Договором здійснюється частинами. Виконавцем не було оплачено надані послуги в повному обсязі, а саме виникла заборгованість в розмірі 235 500 (двісті тридцять п`ять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.

На виконання п.5.4 Договору Виконавцем передано Замовнику два примірники Актів здачі- приймання наданих послуг №1/11/19-1 від 01 листопада 2019 року та №7 від 16 березня 2020 року на підписання, які було підписано Замовником та передано Виконавцю.

В матеріалах справи відсутні зауваження Замовника щодо наданих послуг. Тому послуги вважаються наданими належним чином та в повному обсязі з урахуванням підписання актів Замовником.

Відповідно до п.5.8 Договору, якщо Замовник протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати отримання від Виконавця Акту здачі-приймання наданих Послуг не підпише його або не надасть аргументовані зауваження, то Сторони вважають цей Договір як такий, що є виконаним Виконавцем.

Акт здачі-приймання наданих Послуг Сторони вважають як такий, що є підписаний обома Сторонами, надані Послуги є належної якості, що дає право Виконавцю вимагати остаточну оплату згідно п.4.2. цього Договору.

.Відповідно до п.4.2 Договору остаточна оплата здійснюється протягом 10 (десяти) робочих днів після підписання Сторонами Акту здачі-приймання наданих послуг.

Відповідно до вищезазначеного граничним строком здійснення остаточного розрахунку є 30 березня 2020 року.

Відповідач стверджує, що у відповідності до платіжних доручень №2613 від 27.08.2021р. на суму 100 000,00 грн.; № 2245 від 21.05.2021р. на суму 50 000,00 грн.; №1639 від 05.02.2021р. на суму 100 000,00 грн.; №1308 від 04.12.2020р. на суму 100 000,00 грн.; №672 від 09.07.2020р. на суму 100 000, 00 грн.; ТзОВ «Інтер Бір Трейд» було здійснено оплату послуг за Договором №190511 від 22.05.2021р. на загальну суму 450 000,00 грн.

Відповідачем зазначено, що Актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №7 від 16.03.2020р. за договором №190511 від 22.05.2019р. сторони встановили, що виконавцем (ТзОВ «Октавіс Інжиніринг») було виконано на користь замовника (ТзОВ «Інтер Бір Трейд») роботи по обв`язці фільтрів на суму 101280,00 грн.

Як встановлено матеріалами справи, та не заперечується обома сторонами, зазначені платежі від 04.12.2020 року на 100 000 грн. та від 05.02.2021 року на 100 000 грн. стосуються іншого договору - Договору №22/05.19 від 22.05.2019 року. Також оплата від 09.07.2020 року на суму 100 000 грн. також стосується зазначеного вище договору, а не договору, заборгованість по якому є предметом розгляду справи в суді.

Крім того позивачем не враховано здійснену оплату в 277 290 грн. 00 коп., що підтверджується випискою, що додається.

Відповідно до зазначеного, що фактична сума заборгованості відповідача - Товариством з обмеженою відповідальністю Інтер Бір Трейд перед позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю Октавіс Інжиніринг відповідно до Договору №190511 від 22.05.2019р. становить 85 500 грн. 00 коп., що не заперечується як позивачем так і відповідачем, що підтверджується також підписаним обома сторонами актом звірки розрахунків.

Вказані обставини підтверджуються Актом звірки розрахунків від 28.09.2022 року, підписаним керівником відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю Інтер Бір Трейд та банківською випискою Товариства з обмеженою відповідальністю Октавіс Інжиніринг за 24.05.2019 року, банківською випискою за 27.08.2021 року, банківською випискою за 16.08.2019 року, банківською випискою за 21.05.2021 року, як знаходяться в матеріалах справи.

В зазначеному Акті звірки розрахунків загальна сума заборгованості становить 206 972,40 грн., та як стверджує позивач та не заперечує відповідач 121 472,40 грн. з яких стосуються ще не стягнутої заборгованості за договором підряду № 11/11/19 від 11 листопада 2019 року, щодо якої прийнято рішення Господарським судом Львівської області у справі № 914/3368/21. Відтак, заборгованість по Договору №190511 від 22.05.2019 року становить 85 500 грн. 00 коп. і зазначене підтверджується і не заперечується Відповідачем.

Зважаючи на вищенаведене, неоплаченими є надані послуги з проектування розділів технологічна інженерія та автоматизація технологічного процесу по договору №190511 від 22.05.2019 року на загальну суму 85500,00 грн.

Заборгованість в сумі 85000,00 грн. за договором, зокрема підтверджується отриманими та підписаними відповідачем Актом надання послуг №1/11/19-1 від 01 листопада 2019 року та Актом №7 від 16 березня 2020 року, що додані позивачем. Жодних належних та допустимих доказів щодо наданих позивачем послуг та їх вартості відповідачем не надано.

В матеріалах справи немає доказів оплати відповідачем вартості наданих послуг позивачем та їх вартості в розмірі 85 500,00грн.

Відповідно до п.8.4 Договору за несвоєчасне проведення остаточних розрахунків Замовник сплачує Виконавцю пеню у розмірі 0,01% за кожний день прострочення від суми боргу, але не більше облікової ставки НБУ, що діяла в період, за яких сплачується пеня.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків щодо своєчасної та повної оплати вартості наданих послуг позивачем нараховано відповідачу пеню за період з 30.03.2020 року по 08.10.2021 рік у розмірі 4770,90 грн., інфляційні втрати за період з квітня 2020 року по вересень 2021 рік включно у розмірі 10 352,58грн. та 3 % річних за період з 30.03.2020 року по 01.10.2021 рік у розмірі 1925,51грн.

Відтак, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором у розмірі 85500,00грн., пеню 4770,90грн., інфляційні втрати 10 352,58грн. та 1925,51грн. 3% річних.

Норми права та мотиви суду.

Між сторонами у справі виникли зобов`язання на підставі Договору про надання послуг з розробки (доопрацювання) модулів програмного забезпечення в силу пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України.

Згідно зі статтею 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як встановлено судом, на виконання умов укладеного між сторонами договору №190511 від 22.05.2019 року про надання послуг з оцінки проектної документації, а саме проектування розділів технологічна інженерія та автоматизація технологічного процесу, у відповідача виникла заборгованість загальною вартістю 85 500,00 грн.

Згідно з ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Слід зазначити, що оцінка господарських операцій повинна проводитися на підставі комплексного, всебічного аналізу специфіки та умов вчинення конкретного правочину, з обов`язковим урахуванням його господарської мети, економічної доцільності, а також використання отриманих товарів чи послуг у подальшій діяльності підприємства. Обов`язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у сторін договору первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв`язок між фактом придбання послуги і подальшою господарською діяльністю (аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 05.07.2019 зі справи № 910/4994/18 та у постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18.03.2020 року у справі №927/986/17 ).

Враховуючи відсутність зауважень до Актів надання послуг №1/11/19-1 від 01 листопада 2019 року та №7 від 16 березня 2020 року зі сторони відповідача та їх підписанням обома сторонами, суд доходить висновку про їх надання, а відтак про виконання договору №190511 від 22.05.2019 року позивачем про надання послуг з оцінки проектної документації.

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем за договором №190511 від 22.05.2019 року про надання послуг з оцінки проектної документації, згідно Актів надання послуг №1/11/19-1 від 01 листопада 2019 року та №7 від 16 березня 2020 року становить 85 500,00 грн., що також підтверджується Актом звірки розрахунків від 28.09.2022 року, які підписані обома сторонами та скріплені печатками обох сторін та дана сума не заперечується відповідачем.

Щодо стягнення пені суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1-3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

В силу ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених кодексом, іншими законами та договором.

Так, згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Як встановлено пунктом п.8.4 Договору за несвоєчасне проведення остаточних розрахунків Замовник сплачує Виконавцю пеню у розмірі 0,01% за кожний день прострочення від суми боргу, але не більше облікової ставки НБУ, що діяла в період, за яких сплачується пеня. Відтак, позивачем нараховано відповідачу пеню за період з 30.03.2020 року по 08.10.2021 рік у розмірі 4770,90грн.

Статтею 253 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч. 5 ст. 253 ЦК України)

Відповідно до ч. 3 ст. 253 ЦК України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Якщо закінчення строку, визначеного місяцем, припадає на такий місяць, у якому немає відповідного числа, строк спливає в останній день цього місяця.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України передбачено період часу, за який нараховується пеня, і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 907/65/18, від 07.06.2019 у справі №910/23911/16 та від 22.08.2019 у справі №914/508/17.

Одночасно суд зазначає, що пунктом 7, 19 Розділу IX

Прикінцевих положень Господарського кодексу України визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Згідно п.19 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, перевіривши періоди нарахування, з врахуванням Закону «України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» та п. 8.4. Договору, вимог ст. 232 ГК України, здійснивши перевірку нарахування пені, з врахуванням ч. 5 ст. 253 ЦК України, з врахуванням ч. 6 ст. 232 ГК України та з врахуванням перехідних Положень ГК України, суд прийшов до висновку така нарахована позивачем правильно та стягненню підлягає пеня в сумі 4770,90грн.

Щодо стягнення 3% річних суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків щодо своєчасної та повної оплати вартості наданих послуг позивачем нараховано відповідачу 3% річних від простроченої суми яка підлягала сплаті за період з 30.03.2020 року по 01.10.2021 рік , що складає 1925,51грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Cплата 3% річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд, здійснивши перевірку нарахування позивачем 3% річних, з врахуванням ч. 5 ст. 253 ЦК України, з врахуванням розпорядження КМУ від 10.01.2019 №7-р «Про перенесення робочих днів у 2019» та ст.73 «Святкові і неробочі дні» - Кодексу законів про працю України, прийшов до висновку, що позивачем зазначено правильний період прострочення грошового зобо`язання та сума від якої нараховувались 3% річних, відтак стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 3 % річних в межах заявлених позовних вимог в сумі 1925,51грн.

Щодо стягнення інфляційних втрат.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Індекс інфляції це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Дана правова позиція викладена постановою Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.07.2019 у справі № 905/600/18.

Суд, перевіривши розрахунки позивача щодо стягнення 10 352,58грн. інфляційних нарахувань за період з квітня 2020 року по вересень 2021 рік включно, прийшов до висновку, що позивачем зазначено правильно суму боргу від суми якої здійснювалось нарахування інфляційних втрат, відтак стягненню з відповідача на користь позивача підлягають інфляційні втрати в сумі 10 352,58грн.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідач не спростував доводів щодо існування простроченої заборгованості, а суд не виявив на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а стягненню підлягає вартість наданих послуг з проектування розділів технологічна інженерія та автоматизація технологічного процесу по договору №190511 від 22.05.2019 року у сумі 85 500,00грн., пені 4770,90грн., інфляційні втрати 10 352,58грн. та 3% річних 1925,51грн.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір в сумі 4185,78 грн.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, у зв`язку з задоволенням позовних вимог з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 1567,35грн.

Керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 76, 79, 123, 126, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 252 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Інтер Бір Трейд (79052, м. Львів, вул. На Чвертях, будинок 62 Б, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Октавіс Інжиніринг (02095, м. Київ, вул. Княжий Затон, будинок 9-А, офіс 369, ) заборгованість за договором №190511 від 22.05.2019 року у сумі 85 500,00грн., пені 4770,90грн., інфляційні втрати 10 352,58грн., 3% річних 1925,51грн. та 1538,23грн. витрат на оплату судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5015, а також у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Коссак С.М.