СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття апеляційного провадження

03 листопада 2022 року м. Харків Справа № 922/877/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Здоровко Л.М., суддя Мартюхіна Н.О.

за участю секретаря судового засідання Голозубової О.І.,

за участю представників:

апелянта ЇЖАКІВСЬКИЙ Андрій на підставі довіреності від 01.04.2022р. №26/1.1-17.2-8;

позивача ПАВЛОВСЬКИЙ Олександр (особисто);

відповідача не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Міністерства енергетики України, м.Київ, (вх. №894 Х/2 ) на рішення господарського суду Харківської області від 21.07.2022р. у справі №922/877/22 (суддя Жельне С.Ч., ухвалене в м.Харків, дата складення повного тексту 01.08.2022р.)

за позовом: ОСОБА_1 , м.Київ,

до відповідача: Акціонерного товариства "Харківобленерго", м.Харків,

про визнання недійсним рішенням

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Акціонерного товариства "Харківобленерго", в якій просить визнати недійсним з моменту прийняття п.2 рішення Наглядової ради акціонерного товариства "Харківобленерго" від 27 травня 2022 року "Припинити з дати, наступної за датою прийняття цього рішення, на підставі пункту 7.3.4 контракту у зв`язку із порушенням умов контракту, повноваження члена дирекції Акціонерного товариства "Харківобленерго" Павловського Олександра Миколайовича - директора з правового забезпечення та розірвати укладений з ним контракт від 16 вересня 2020 року", яке оформлено протоколом №5/2022.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що з його боку не було порушено умов контракту, оскільки на початку війни 24.02.2022р. та в подальшому в період з лютого по травень 2022 він був присутній на засіданнях дирекції, а з 04.03.2022р. за погодженням із керівником в.о. генерального директора виконував свої трудові обов`язки дистанційно, а отже оформлений протоколом №5/2022 від 27.05.2022р. пункт 2 рішення Наглядової ради акціонерного товариства "Харківобленерго" від 27 травня 2022 року винесене без достатніх на те правових підстав, у зв`язку із чим в цій частині рішення має бути визнано недійсним.

Рішенням господарського суду Харківської області від 21.07.2022р. у справі №922/877/22 позов задоволено повністю; визнано недійсним з моменту прийняття п.2 рішення Наглядової ради акціонерного товариства "Харківобленерго" від 27 травня 2022 року "Припинити з дати, наступної за датою прийняття цього рішення, на підставі пункту 7.3.4 контракту у зв`язку із порушенням умов контракту, повноваження члена дирекції Акціонерного товариства "Харківобленерго" Павловського Олександра Миколайовича - директора з правового забезпечення та розірвати укладений з ним контракт від 16 вересня 2020 року", яке оформлено протоколом №5/2022; стягнуто з Акціонерного товариства "Харківобленерго" на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1240,50грн.; ухвалено повернути з Державного Бюджету України Павловському Олександру Миколайовичу 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що складає 1240,50грн.

Відповідні висновки місцевого господарського суду з посиланням на положення статей 51 Закону України «Про акціонерні товариства», статей 2, 3, 60 Кодексу законів про працю України, Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» мотивовані тим, що позивачем доведено необґрунтованість прийнятого відповідачем оскаржуваного рішення Наглядової ради від 27.05.2022 року, оформленого протоколом №5/2022 в частині припинення його повноважень, як члена дирекції Акціонерного товариства "Харківобленерго" - директора з правового забезпечення та розірвання укладеного з ним контракту від 16 вересня 2020 року, що свідчить про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Міністерство енергетики України з рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 21.07.2022р. у справі №922/877/22 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Одночасно, апелянт також просить суд поновити строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду Харківської області від 21.07.2022р. у справі №922/877/22.

Стверджуючи про наявність підстав для апеляційного оскарження та наявність порушеного права чи охоронюваного законом інтересу апелянт зазначає, що 166754183шт. акцій АТ «Харківобленерго» (65.0010% статутного капіталу товариства) належить Державі Україна в особі Міністерства енергетики України як суб`єкта управління об`єктами державної власності.

Також, апелянт посилається на положення статті 6 Закону України «Про управління об`єктами державної власності», якою визначено, що уповноважені органи управління відповідно до покладених на них завдань (крім іншого): здійснюють управління корпоративними правами держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; визначають кандидатури осіб, які представляють інтереси держави на загальних зборах та в наглядових радах державних унітарних підприємств забезпечують їх обрання (призначення), видають представникам держави довіреності на представництво інтересів держави у загальних зборах таких господарських товариств, а за необхідності також укладають з ними договори доручення,

Крім того, скаржник зазначає, що членами Наглядової ради АТ «Харківобленерго», які приймали оскаржуване рішення, є представники акціонера (Держави Україна в особі суб`єкта управління об`єктами державної - Міністерство енергетики України).

Наведені обставини, на думку апелянта свідчать, шо судом було винесено рішення, шо може вплинути не права та обов`язки Міністерства енергетики України, яке не було залучене до розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Харківобленерго", що також на думку останнього є окремим порушенням норм процесуального права.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.09.2022р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Міністерства енергетики України на рішення господарського суду Харківської області від 21.07.2022р. у справі №922/877/22; призначено справу до розгляду на 03.11.2022р. о 12:00год.; господарському суду Харківської області надіслати на адресу Східного апеляційного господарського суду матеріали справи №922/877/22; встановлено учасникам провадження строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - протягом 15 днів (з урахуванням вимог ст.263 Господарського процесуального кодексу України) з дня вручення даної ухвали; встановлено учасникам провадження строк для подання заяв і клопотань - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; запропоновано учасникам справи заздалегідь письмово повідомити суд про намір і можливість взяти участь у судовому засіданні для своєчасного вжиття заходів з організації його проведення, з метою уникнення загрози для життя і здоров`я учасників судового процесу рекомендувати взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції; запропоновано учасникам справи для прискорення документообігу в межах цієї справи, надсилати документи з використанням програми Електронний суд (за умови відповідної реєстрації в системі) або скеровувати їх з засвідченням електронним цифровим підписом уповноваженої особи на електронну адресу Східного апеляційного господарського суду .

21.10.2022р. апелянтом подано до апеляційного господарського суду клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції; визначити господарський суд міста Києва або Шостий апеляційний адміністративний суд, або будь-який інший суд на території міста Києва відповідальним за забезпечення проведення відеоконференції; у разі неможливості проведення судового засідання у приміщенні суду, використати онлайн систему відеозв`язку "EasyCon".

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.10.2022р. задоволено клопотання Міністерства енергетики України про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції; доручено Північному апеляційному господарському суду забезпечити проведення відеоконференції у справі №922/877/22, розгляд якої відбудеться 03.11.2022р. о 12:00год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду в залі судового засідання №132.

30.09.2022р. позивачем подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№5578), в якому просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги Міністерства енергетики України, рішення господарського суду Харківської області від 21.07.2022р. у справі №922/877/22 залишити без змін.

Крім того, 30.09.2022р. позивачем подано до апеляційного господарського суду клопотання про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Міністерства енергетики України на рішення господарського суду Харківської області від 21.07.2022р. у справі №922/877/22, з підстав визначених пунктом 3 частини 1 статті 264 Господарського процесуального кодексу України (вх.№5579).

02.11.2022р. відповідачем подано до апеляційного господарського суду заяву про розгляд справи за відсутності його представника.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 03.11.2022р. представник апелянта надав пояснення щодо наявності підстав для апеляційного оскарження рішення господарського суду Харківської області від 21.07.2022р. у справі №922/877/22 та обставин, що свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів внаслідок його прийняття.

Представник позивача наголосив, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою Міністерства енергетики України на рішення господарського суду Харківської області від 21.07.2022р. у справі №922/877/22 підлягає закриттю, з підстав визначених пунктом 3 частини 1 статті 264 Господарського процесуального кодексу України

Розглянувши доводи апеляційної скарги Міністерства енергетики України, та перевіривши матеріали справи, колегією суддів за результатами з`ясування наявності правового зв`язку між апелянтом та сторонами у даній справі, встановлено наступне.

Стаття 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Таким чином, господарський процесуальний кодекс України повинен містити імперативні норми про те, в яких випадках особа має право оскаржити рішення суду в апеляційному чи касаційному порядку.

У відповідності до статті 4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Законом встановлено, що у випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб`єктами підприємницької діяльності. Частина 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України містить перелік суб`єктів, право на звернення яких до господарського суду є обмеженим. Це означає, що право на звернення до господарського суду повинно бути прямо передбачене законодавчими актами України.

Відповідно до частини 1 статті 17 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною 1 статті 254 Господарського процесуального кодексу України визначено право особи подати апеляційну скаргу на рішення, яким розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або містяться судження про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи у відповідних правовідносинах, виходячи з предмету та підстав позову.

Якщо скаржник зазначає лише про те, що рішення може вплинути на його права та/або інтереси, та/або обов`язки, або зазначає (констатує) лише, що рішенням вирішено про його права та/або обов`язки чи інтереси, то такі посилання, виходячи з вищенаведеного, не можуть бути достатньою та належною підставою для відкриття апеляційного провадження.

Верховним Судом у постанові від 11.07.2018р. у справі №911/2635/17 викладено наступну правову позицію щодо розгляду апеляційної скарги, поданою особою, яка не брала участі у справі.

Так, Верховний суд вказав, що у відповідності до частини 1 статті 254 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Отже, вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Верховний Суд наголошує на тому, що судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції з`ясовує, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які конкретно. Встановивши такі обставини, суд вирішує питання про залучення скаржника до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та, як наслідок, скасування судового рішення на підставі пункту 4 частини 3 статті 277 Господарського процесуального кодексу України, оскільки таке порушення норм процесуального права є в будь - якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо господарський суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини 1 статті 264 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, в зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

Таким чином, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи стосується оскаржуване судове рішення безпосередньо прав та обов`язків скаржника, та лише після встановлення таких обставин, вирішити питання про залучення такої особи у якості третьої особи та про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що права заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про її права і обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14.08.2019р. у справі №62/112, від 16.01.2020р. у справі №925/1600/16, від 02.10.2020р. №920/691/18.

Вищевказана правова позиція Верховного Суду враховується колегією суддів на виконання вимог частини 5 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якими висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, та пункту 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України, яким унормовано, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено колегією суддів, апелянт - Міністерство енергетики України не був учасником справи під час її розгляду в суді першої інстанції.

Стверджуючи про наявність підстав для апеляційного оскарження та наявність порушеного права чи охоронюваного законом інтересу апелянт зазначає, що 166754183шт. акцій АТ «Харківобленерго» (65.0010% статутного капіталу товариства) належить Державі Україна в особі Міністерства енергетики України як суб`єкта управління об`єктами державної власності.

Також, апелянт посилається на положення статті 6 Закону України «Про управління об`єктами державної власності», якою визначено, що уповноважені органи управління відповідно до покладених на них завдань (крім іншого): здійснюють управління корпоративними правами держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; визначають кандидатури осіб, які представляють інтереси держави на загальних зборах та в наглядових радах державних унітарних підприємств забезпечують їх обрання (призначення), видають представникам держави довіреності на представництво інтересів держави у загальних зборах таких господарських товариств, а за необхідності також укладають з ними договори доручення,

Крім того, скаржник зазначає, що членами Наглядової ради АТ «Харківобленерго», які приймали оскаржуване рішення, є представники акціонера (Держави Україна в особі суб`єкта управління об`єктами державної - Міністерство енергетики України).

Наведені обставини, на думку апелянта свідчать, шо судом було винесено рішення, шо може вплинути не права та обов`язки Міністерства енергетики України, яке не було залучене до розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Харківобленерго", що також на думку останнього є окремим порушенням норм процесуального права.

За змістом статей 17, 254 Господарського процесуального кодексу України особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку цих статей Господарського процесуального кодексу України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним, що означає, що скаржник в апеляційній скарзі має чітко зазначити, в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та (або) обов`язки, та про які саме.

Колегія суддів наголошує, що за приписами процесуального законодавства судове рішення, оскаржуване особою, яка не брала участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, які не брала участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Однак, колегія суддів, дослідивши зміст оскаржуваного рішення, зазначає, що місцевим господарським судом при прийнятті останнього не вирішувався спір про право у правовідносинах, учасником яких є апелянт (Міністерство енергетики України), а рішення господарського суду Харківської області від 21.07.2022р. у справі №922/877/22 не містить жодних суджень про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника - Міністерства енергетики України.

Зокрема, резолютивна частина оскаржуваного рішення господарського суду Харківської області від 21.07.2022р. у справі №922/877/22 не містить жодних приписів щодо прав та обов`язків заявника апеляційної скарги; у мотивувальній частині рішення суду також жодним чином про права і обов`язки рішення господарського суду Харківської області від 21.07.2022р. у справі №922/877/22 не вказано.

За наведених обставин, судова колегія вважає, що апелянтом - Міністерством енергетики України не було доведено суду апеляційної інстанції наявності порушеного права чи охоронюваного законом інтересу внаслідок прийняття оскаржуваного рішення та відповідно наявності підстав для звернення з відповідною апеляційною скаргою.

Відповідно до пункту 3 частин 1 та 2 статті 264 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо, зокрема, після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою Міністерства енергетики України підлягає закриттю, у зв`язку з тим, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не вирішувалось питання щодо прав, інтересів та (або) обов`язків Міністерства енергетики України.

Керуючись ст. 234, п. 3 ч. 1 ст. 264, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

Закрити апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги Міністерства енергетики України на рішення господарського суду Харківської області від 21.07.2022р. у справі №922/877/22.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В. Плахов

Суддя Л.М. Здоровко

Суддя Н.О. Мартюхіна