РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.10.2022Справа № 910/6232/21

За позовом заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України

до Приватного акціонерного товариства "Завод "Кузня на Рибальському"

про стягнення 48 730 115,43 грн.

Суддя Котков О.В.

Секретар судового засідання Дяченко Я.А.

Представники учасників справи:

від прокуратури не з`явився;

від позивача Ковальчук І.В.;

від відповідача Джаловян І.А.

В судовому засіданні 18.10.2022 року, відповідно до положень ст. 233, 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення, повідомлено представників позивача та відповідача, що повне рішення буде складено 01.11.2022 року.

СУТЬ СПОРУ:

Керівник Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Завод "Кузня на Рибальському" пені та штрафу на загальну суму 48 730 115,43 грн.

Рішенням Господарського міста Києва від 21.09.2021 року у справі № 910/6232/21, яке залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2022 року, позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Завод "Кузня на Рибальському" на користь Міністерства оборони України 47 336 003,57 грн. пені і штрафу за порушення строків виконання робіт та за повернення з порушенням строків різниці коштів, які були отримані в якості попередньої оплати, та 710 040,05 грн. судового збору, в частині стягнення 1 394 111,86 грн. пені та штрафу за відмову від виконання робіт - в позові відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 03.08.2022 року касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Завод "Кузня на Рибальському" задоволено частково, постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2022 року і рішення Господарського суду міста Києва від 21.09.2021 року у справі № 910/6232/21 в частині стягнення 4 430 828,49 грн. пені скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва, в іншій частині постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2022 року і рішення Господарського суду міста Києва від 21.09.2021 року у справі № 910/6232/21 залишено без змін.

16.08.2022 року матеріали справи № 910/6232/21 надійшли до Господарського суду міста Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.08.2022 року матеріали справи № 910/6232/21 передано для розгляду судді Коткова О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.08.2022 року прийнято справу № 910/6232/21 до провадження, ухвалено розгляд справи № 910/6232/21 здійснювати у порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 15.09.2022 року.

В підготовчих засіданнях 15.09.2022 року та 22.09.2022 року судом оголошувалася перерва.

За ч. 4 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України ухвали суду, які оформлюються окремим документом, постановляються в нарадчій кімнаті, інші ухвали суд може постановити, не виходячи до нарадчої кімнати.

Так, в підготовчому засіданні 06.10.2022 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження, яка занесена до протоколу судового засідання, та призначено справу № 910/6232/21 до судового розгляду по суті на 18.10.2022 року.

В судовому засіданні 18.10.2022 року судом оголошувалася перерва до 18.10.2022 року о 14:40.

В судовому засіданні 18.10.2022 року представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача проти позовних вимог заперечив та просив суд відмовити у позові в повному обсязі.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.11.2017 року між Міністерством оборони України (надалі - позивач, замовник) та Приватним акціонерним товариством "Завод "Кузня на Рибальському" (надалі - відповідач, виконавець) укладено державний контракт № 1 на виконання робіт за державним оборонним замовленням (надалі - контракт), відповідно до п. 1 якого виконавець зобов`язується за завданням замовника з дотриманням вимог законодавства провести комплекс ремонтно-модернізаційних робіт (роботи), а замовник прийняти виконані роботи та оплатити їх.

Пунктом 8 контракту встановлено, що орієнтовна вартість робіт визначається сторонами на підставі розробленого виконавцем кошторису на виконання робіт згідно з додатком № 2 та фіксується у протоколі погодження орієнтовної ціни.

Відповідно до п. 9 контракту його загальна орієнтовна вартість з урахуванням ПДВ становить 1 174 344 476,79 грн.

Додатковими угодами до контракту сторони погоджували перелік робіт, їх орієнтовну вартість, розмір попередньої оплати, терміни закупівлі (постачання) та вносили зміни до кошторису, плану виконання робіт і протоколу погодження договірної ціни.

Відповідно до п. 11 контракту розрахунки можуть проводитись шляхом здійснення замовником попередньої оплати у розмірі до 100% зі строком погашення до 18 місяців. У разі здійснення попередньої оплати виконавець протягом 18 місяців з дня надходження коштів звітує перед замовником про їх використання шляхом надання замовнику протоколу погодження договірної ціни вартості виконаних робіт, які підлягають прийманню та акта приймання виготовлених складових частин - за фактично виконані роботи.

Передача виконавцем та приймання замовником виконаних робіт згідно з пунктом 17 контракту оформляється актом приймання-передачі виконаних робіт.

За порушення строків виконання робіт виконавець сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 відсотка від вартості (з ПДВ) невиконаних (недовиконаних) робіт, за кожний день прострочення поза встановлені контрактом строки виконання робіт, та за прострочення понад 30 днів з виконавця додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків вказаної суми (підпункт 1 пункту 29 контракту).

У зв`язку з порушенням строків виконання робіт за контрактом, що підтверджується актами приймання-передачі виконаних робіт №№ 6, 8, 9, 11, 12, ПрАТ "Завод "Кузня на Рибальському" нараховано 42 905 175,08 грн, з яких: 27 958 494,12 грн. пені та 14 946 680,96 грн. штрафу.

Пунктом 13 контракту визначено, що у випадку перевищення суми перерахованої попередньої оплати над фактичними витратами виконавця на виконання робіт, останній у термін до 10 календарних днів з дати затвердженням протоколу погодження договірної ціни зобов`язаний повернути замовнику різницю коштів, сплачених як попередня оплата.

У разі ненадання виконавцем у зазначений в пункті 19 контракту термін документів, що підтверджують фактичне виконання робіт, або неповернення замовнику різниці коштів, з урахуванням індексу інфляції, що бути отримані як попередня оплата, у строк, визначений у пункті 13 контракту, до виконавця застосовуються штрафні санкції в розмірі 0,1 відсотка від суми, на яку виконавцем не надані документи, або від суми неповернутих коштів за кожний день прострочення (підпункт 2 пункту 29 контракту).

На підставі наведеного підпункту 2 пункту 29 контракту та у зв`язку з порушенням строків повернення різниці коштів, отриманих як попередня оплата, ПрАТ "Завод "Кузня на Рибальському" нараховано 4 430 828,49 грн пені.

Пунктом 25.2.3 додатку № 1 до додаткової угоди від 16.05.2020 року № 14 до контракту передбачено, що ПрАТ "Завод "Кузня на Рибальському" зобов`язалося виконати роботи у строк до 11.11.2019 року на суму 19 915 883,72 грн., однак такі роботи не виконало, про стан та їх кінцевий строк виконання замовника не повідомило.

30.11.2020 року згідно з наданою випискою за рахунком повернуло замовнику отриману попередню оплату на виконання цих робіт, що, на переконання Міноборони, є відмовою від виконання робіт.

За відмову від виконання робіт з виконавця стягується штраф в розмірі 7 відсотків вартості виконання робіт за контрактом (підпункт 3 пункту 29 контракту).

На підставі вказаного підпункту 3 пункту 29 контракту та за відмову від виконання робіт ПрАТ "Завод "Кузня на Рибальському" нараховано 1 394 111,86 грн. штрафу.

Звертаючись із даним позовом до суду, прокурор заявив вимоги про стягнення пені та штрафу за: порушення строків виконання робіт в сумі 42 905 175,08 грн.; за повернення різниці коштів, які були отримані як попередня оплата, з порушенням строків в сумі 4 430 828,49 грн.; за відмову від виконання робіт в сумі 1 394 111,86 грн.

Рішенням Господарського міста Києва від 21.09.2021 року у справі № 910/6232/21, яке залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2022 року, позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Завод "Кузня на Рибальському" на користь Міністерства оборони України 47 336 003,57 грн. пені і штрафу за порушення строків виконання робіт та за повернення з порушенням строків різниці коштів, які були отримані в якості попередньої оплати, та 710 040,05 грн. судового збору, в частині стягнення 1 394 111,86 грн. пені та штрафу за відмову від виконання робіт - в позові відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 03.08.2022 року касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Завод "Кузня на Рибальському" задоволено частково, постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2022 року і рішення Господарського суду міста Києва від 21.09.2021 року у справі № 910/6232/21 в частині стягнення 4 430 828,49 грн. пені скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва, в іншій частині постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2022 року і рішення Господарського суду міста Києва від 21.09.2021 року у справі № 910/6232/21 залишено без змін.

Направляючи справу на новий розгляд Верховний Суд у постанові від 03.08.2022 року вказав на те, що «суди попередніх інстанцій, як вже зазначалося, стягнули з ПрАТ "Завод "Кузня на Рибальському" на користь Міноборони 4 430 828,49 грн пені за повернення з порушенням строків частини коштів, які були отримані як попередня оплата, нарахованої на підставі підпункту 2 пункту 29 контракту, відповідно до якого у разі ненадання виконавцем у зазначений в пункті 19 контракту термін документів, що підтверджують фактичне виконання робіт, або неповернення замовнику різниці коштів, з урахуванням індексу інфляції, що були отримані як попередня оплата, у строк, визначений пункті 13 контракту, до виконавця застосовуються штрафні санкції в розмірі 0,1 відсотка від суми, на яку виконавцем не надані документи, або від суми неповернутих коштів за кожний день прострочення. Разом з тим судами попередніх інстанцій не застосовано норми Закону про відповідальність, оскільки стягнуто пеню в розмірі 4 430 828,49 грн із розрахунку 0,1 відсотка від суми неповернутих коштів за кожний день прострочення. Суди попередніх інстанцій, задовольняючи позов в частині стягнення пені в розмірі 4 430 828,49 грн за повернення частини коштів, які були отримані як попередня оплата, з порушенням строків, виходили з того, що за умовами контракту сторони визначили такий розмір процентів - 0,1 відсотка від суми, на яку виконавцем не надані документи щодо виконаних робіт, або від суми неповернутих коштів за кожний день прострочення, що повністю відповідає положенням, закріпленим, зокрема у статті 536 Цивільного кодексу України. У зв`язку з цим суди попередніх інстанцій при розгляді справи в частині стягнення пені в розмірі 4 430 828,49 грн за повернення частини коштів, які були отримані як попередня оплата, з порушенням строків мали застосувати положення Закону про відповідальність, оскільки вказана пеня була нарахована саме за порушення грошового зобов`язання. Звідси суди першої та апеляційної інстанцій не дослідили розмір подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який Міноборони стягує пеню з ПрАТ "Завод "Кузня на Рибальському", та не визначили належний до стягнення розмір пені. Отже, судами попередніх інстанцій не досліджено в повному обсязі обставини справи в частині обґрунтованості позовної вимоги про стягнення пені в розмірі 4 430 828,49 грн.».

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Подібна за змістом норма викладена також у статті 526 Цивільного кодексу України.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Згідно із частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до частини першої статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 Цивільного кодексу України).

Грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях (частина перша статті 533 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини третьої статті 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За визначенням частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Закон про відповідальність регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності.

Відповідно до статті 1 Закону про відповідальність платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Разом з тим статтею 3 Закону про відповідальність передбачено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином, яким би способом не визначався в договорі розмір пені, він не може перевищувати той розмір, який установлено законом як граничний, тобто може бути стягнуто лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислена на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.03.2020 року у справі № 907/65/18 та від 20.01.2022 року у справі № 910/20734/20.

У разі порушення грошового зобов`язання, зокрема, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, розмір нарахованої пені за порушення такого грошового зобов`язання не може перевищувати той розмір, який установлено Законом про відповідальність як граничний, тобто може бути стягнуто лише пеню, розмір якої не перевищує суму, обчислену на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України.

08.09.2022 року від прокурора відділу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону надійшли пояснення з урахуванням вказівок, які містяться у постанові Верховного Суду від 03.08.2022 року, в яких прокурор зазначає, що відповідно до наведеного у цих поясненнях розрахунку обгрунтований розмір штрафних санкцій за порушення умов договору відповідно до підпункту 2 пункту 29 контракту складає 1 589 541,38 грн.

В свою чергу, відповідач у поясненнях від 21.09.2022 року з урахуванням вказівок, які містяться у постанові Верховного Суду від 03.08.2022 року зазначає, що позивачем безпідставно нараховано штрафні санкції після повернення 30.11.2020 року суми попередньої оплати у розмірі 27 512 878,17 грн., тому згідно контррозрахунку відповідача обгрунтований розмір штрафних санкцій за порушення строків повернення попередньої оплати складає 1 577 694,13 грн.

Здійснивши перевірку наведеного прокурором розрахунку пені, враховуючи контррозрахунок відповідача, судом встановлено, що загальна сума пені, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, за розрахунком суду, становить 1 577 694,12 грн., в іншій частині позовних вимог щодо стягнення пені позивачу належить відмовити.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи все вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню про стягнення з відповідача на користь позивача пені у розмірі 1 577 694,12 грн.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 23 665,41 грн. відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Згідно п. 1 ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.

У випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги або заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Судові витрати відповідача по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 35 498,12 грн. та по сплаті судового збору за подачу касаційної скарги у розмірі 47 330,83 грн. відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Завод "Кузня на Рибальському" (ідентифікаційний код 14312364, адреса: 04176, м. Київ, вул. Елекриків, 26) на користь Міністерства оборони України (ідентифікаційний код 00034022, адреса: 03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 6) грошові кошти: пені - 1 577 694,12 грн. (один мільйон п`ятсот сімдесят сім тисяч шістсот дев`яносто чотири гривні 12 копійок) та судовий збір - 23 665,41 грн. (двадцять три тисячі шістсот шістдесят п`ять гривень 41 копійка).

3. Стягнути з Міністерства оборони України (ідентифікаційний код 00034022, адреса: 03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 6) на користь Приватного акціонерного товариства "Завод "Кузня на Рибальському" (ідентифікаційний код 14312364, адреса: 04176, м. Київ, вул. Елекриків, 26) судовий збір за подання апеляційної скарги - 35 498,12 грн. (тридцять п`ять тисяч чотириста дев`яносто вісім гривень 12 копійок) та судовий збір за подання касаційної скарги - 47 330,83 грн. (сорок сім тисяч триста тридцять гривень 83 копійки).

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 01.11.2022р.

Суддя О.В. Котков