ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2022м. ДніпроСправа № 904/846/22

за позовом Акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства "Укртелеком", м. Дніпро

до Фізичної особи-підприємця Мельниченко Інеси Сергіївни, м. Дніпро

про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 63 319,88 грн., пені у розмірі 5 717,65 грн., інфляційної складової у розмірі 5 651,99 грн., 3% річних у розмірі 1 826,74 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

Без участі представників сторін.

РУХ СПРАВИ.

Акціонерне товариство "Укртелеком" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Мельниченко Інеси Сергіївни про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 63 319,88 грн., пені у розмірі 5 717,65 грн., інфляційної складової у розмірі 5 651,99 грн., 3% річних у розмірі 1 826,74 грн.

Ухвалою суду від 05.04.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі. Справу № 904/846/22 ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 13.04.2022 відмовлено Акціонерному товариству "Укртелеком" у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі. Позовну заяву Акціонерного товариства "Укртелеком" № б/н від 24.03.2022 залишено без руху.

Ухвалою суду від 16.05.2022 продовжити розгляд справи № 904/846/22.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

Позивач зазначив, що між Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" (в подальшому перейменоване на Акціонерне товариство "Укртелеком") (надалі - орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Мельниченко Інесою Сергіївною (надалі - орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна № 12Е100-462/21 від 01.02.2021 (надалі - договір).

Відповідно до пункту 1 договору, орендодавець передає, а орендар бере в строкове платне користування наступне майно (надалі орендоване майно): нерухоме майно, розташоване за адресою: Дніпропетровська об., м. Дніпро, вул. Панікахи, буд. 27, на 1-му поверсі 5-поверхової промислової будівлі АТС 65/76 (Літ. А-5) (приміщення № 29, згідно з планом за поверхами, відповідно до технічного паспорту та правовстановлюючих документів), загальною площею 63,40 м.кв., для використання у якості розміщення офісу. Межі нерухомого майна, що передається в оренду, зазначено на план-схемі у додатку № 1 до договору.

Позивач зазначив, що виконав умови договору, передав відповідачу в оренду приміщення, що підтверджується актом прийому-передачі від 01.02.2021.

За твердженням позивача, орендоване майно перебувало в користуванні орендаря по 31.12.2021. За актом приймання-передачі від 31.12.2021 орендоване майно було повернуто орендодавцю.

Відповідно до пункту 3.1 договору, за користування орендованим майном орендар зобов`язаний сплачувати орендодавцю орендну плату, що складається з:

- плати за користування нерухомим майном, визначеної за орендною ставкою у розмірі 59,38 грн. за 1 м.кв. за місяць (без урахування ПДВ та коефіцієнта загальних площ), що, з урахуванням ПДВ та коефіцієнта загальних площ, становить 5 244,44 грн. за 73,60 м.кв. за місяць (п.п. 3.1.2 договору);

- плати за надання орендодавцем послуг з утримання орендованого майна, порядок розрахунку та розмір якої зазначено у додатку № 2 до договору. При визначенні такої плати підлягає застосуванню коефіцієнт використання загальних площ (якщо такий визначений договором).

За розрахунком позивача, за період з лютого 2021 року по грудень 2021 року орендар був зобов`язаний сплатити орендну плату в загальному розмірі 77 319,88 грн.

Пунктом 3.6.1 договору визначено, що орендна плата (за виключенням плати за надання послуг з утримання орендованого майна) сплачується не пізніше 20 числа розрахункового (поточного) місяця.

Пунктом 3.6.2 договору передбачено, що плата за надання послуг з утримання орендованого майна сплачується до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.

За таких обставин, позивач наполягає на тому, що строк виконання відповідачем зобов`язання зі сплати орендних платежів за спірний період оренди є таким, що настав.

Однак, відповідач, за твердженням позивача, порушив свої зобов`язання за договором і не сплатив орендні платежі у встановлені строки у повному обсязі. Всього за спірний період орендарем було сплачено орендодавцю орендну плату у розмірі 14 000 грн.

За таких обставин, за розрахунком позивача, у Фізичної особи-підприємця Мельниченко Інеси Сергіївни утворилась заборгованість перед Акціонерним товариством "Укртелеком" зі сплати орендних платежів у розмірі 63 319,88 грн.

За порушення відповідачем строків виконання грошових зобов`язань позивачем було нараховано пеню у розмірі 5 717,65 грн., інфляційну складову у розмірі 5 651,99 грн., 3% річних у розмірі 1 826,74 грн.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач відзиву на позов не надав.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про стягнення заборгованості з орендної плати за договором оренди нерухомого майна № 12Е100-462/21 від 01.02.2021 у розмірі 63 319,88 грн., пені у розмірі 5 717,65 грн., інфляційної складової у розмірі 5 651,99 грн., 3% річних у розмірі 1 826,74 грн.

Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити, які саме правовідносини склались між сторонами, які взаємні права та обов`язки виникли між сторонами (в які строки і якому розмірі орендна плата мала бути сплачена), чи мало місце порушення будь-яких зобов`язань (чи були орендні платежі сплачені відповідачем у повному обсязі), які саме зобов`язання порушені боржником, яке право чи інтерес кредитора порушено, які наслідки порушення зобов`язань боржником.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.

Між Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" (в подальшому перейменоване на Акціонерне товариство "Укртелеком") (надалі - орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Мельниченко Інесою Сергіївною (надалі - орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна № 12Е100-462/21 від 01.02.2021 (надалі - договір).

Відповідно до п. 11.1 договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 31.12.2021), цей договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до 31.12.2021 включно та до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Відповідно до пункту 1 договору, орендодавець передає, а орендар бере в строкове платне користування наступне майно (надалі орендоване майно): нерухоме майно, розташоване за адресою: Дніпропетровська об., м. Дніпро, вул. Панікахи, буд. 27, на 1-му поверсі 5-поверхової промислової будівлі АТС 65/76 (Літ. А-5) (приміщення № 29, згідно з планом за поверхами, відповідно до технічного паспорту та правовстановлюючих документів), загальною площею 63,40 м.кв., для використання у якості розміщення офісу. Межі нерухомого майна, що передається в оренду, зазначено на план-схемі у додатку № 1 до договору.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно з положеннями статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Позивач виконав умови договору, передав відповідачу в оренду приміщення, що підтверджується актом прийому-передачі від 01.02.2021.

Орендоване майно перебувало в користуванні орендаря по 31.12.2021. За актом приймання-передачі від 31.12.2021 орендоване майно було повернуто орендодавцю.

Відповідно до пункту 3.1 договору, за користування орендованим майном орендар зобов`язаний сплачувати орендодавцю орендну плату, що складається з:

- плати за користування нерухомим майном, визначеної за орендною ставкою у розмірі 59,38 грн. за 1 м.кв. за місяць (без урахування ПДВ та коефіцієнта загальних площ), що, з урахуванням ПДВ та коефіцієнта загальних площ, становить 5 244,44 грн. за 73,60 м.кв. за місяць (п.п. 3.1.2 договору);

- плати за надання орендодавцем послуг з утримання орендованого майна, порядок розрахунку та розмір якої зазначено у додатку № 2 до договору. При визначенні такої плати підлягає застосуванню коефіцієнт використання загальних площ (якщо такий визначений договором).

За період з лютого 2021 року по грудень 2021 року орендар був зобов`язаний сплатити орендну плату в загальному розмірі 77 319,88 грн.

Пунктом 3.6.1 договору визначено, що орендна плата (за виключенням плати за надання послуг з утримання орендованого майна) сплачується не пізніше 20 числа розрахункового (поточного) місяця.

Пунктом 3.6.2 договору передбачено, що плата за надання послуг з утримання орендованого майна сплачується до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.

За таких обставин, строк виконання відповідачем зобов`язання зі сплати орендних платежів за спірний період оренди є таким, що настав.

Однак, відповідач порушив свої зобов`язання за договором і не сплатив орендні платежі у встановлені строки у повному обсязі. Всього за спірний період орендарем було сплачено орендодавцю орендну плату у розмірі 14 000 грн.

За таких обставин, у Фізичної особи-підприємця Мельниченко Інеси Сергіївни утворилась заборгованість перед Акціонерним товариством "Укртелеком" зі сплати орендних платежів у розмірі 63 319,88 грн.

А отже, вимоги позивача про стягнення орендної плати у розмірі 63 319,88 грн. є обґрунтованими.

Щодо вимог про стягнення пені у розмірі 5 717,65 грн., інфляційної складової у розмірі 5651,99 грн., 3% річних у розмірі 1 826,74 грн. слід зазначити про таке.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з вимогами пункту 3 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 2 ГПК України, однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є диспозитивність.

Диспозитивність означає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ч. 1 ст. 14 ГПК України).

Частиною 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України визначено, що при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

З аналізу змісту наведених статей вбачається, що нарахування сум штрафних санкцій, зокрема, визначення суми заборгованості та періодів нарахування є обов`язком особи, яка звертається до суду з вимогою про стягнення таких штрафних санкцій.

Суд зобов`язаний перевірити наданий розрахунок на предмет дотримання у такому розрахунку вимог чинного законодавства та правильності арифметичних розрахунків. Однак, суд не має права самостійно замість позивача складати розрахунок штрафних санкцій, зокрема, визначати розмір суми боргу, на яку мають бути нараховані штрафні санкції, період нарахування таких штрафних санкцій тощо.

Різниця між коригуванням наданого розрахунку та складанням судом власного розрахунку полягає в тому, що у першому випадку суми боргу, місяці виникнення сум боргу (у даному випадку)/акти, за якими виникла заборгованість, періоди нарахування штрафних санкцій за кожною сумою заборгованості (як у даному випадку, коли у відповідача щомісяця виникало нове грошове зобов`язання з окремим строком виконання), розмір штрафних санкцій на кожну суму боргу тощо вже визначені позивачем. Суд коригує такі суми/дати не збільшуючи їх.

У даному випадку, зобов`язання відповідача з оплати орендної плати за кожен розрахунковий місяць має різний строк виконання, а отже, і періоди прострочення відповідача з оплати орендної плати за кожен місяць не є тотожними. Більш того, до складу послуг, наданих за одним актом надання послуг за кожен розрахунковий місяць увійшли як орендна плата, так і послуги з утримання майна.

Як вказано вище, пунктом 3.6.1 договору визначено, що орендна плата (за виключенням плати за надання послуг з утримання орендованого майна) сплачується не пізніше 20 числа розрахункового (поточного) місяця.

Пунктом 3.6.2 договору передбачено, що плата за надання послуг з утримання орендованого майна сплачується до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Тобто, до кожного акту наданих послуг увійшли послуги із різним строком оплати.

Разом з цим, розрахунок пені, наданий позивачем, зроблений наростаючим підсумком. Із наданого розрахунку неможливо встановити, на яку саме суму заборгованості (за який місяць, за яким видом зобов`язання: орендна плата/послуги з утримання майна) здійснюється нарахування пені у кожний із наведених періодів.

Розрахунки 3% річних та інфляційної складової на суму основного боргу, що утворилась за період з 01.03.2021 по 31.12.2021, нараховуються позивачем разом на всю суму за період з 01.03.2021 по 14.02.2022.

Тобто, нарахування 3% річних та інфляційної складової за певними розрахунковими місяцями здійснюється позивачем за періоди, коли відповідна заборгованість ще не виникла.

Чітке виокремлення сум заборгованостей за розрахунковими місяцями, у які така заборгованість утворилась, за видами зобов`язань, періодів нарахування за кожним розрахунковим періодом є основоположними даними для розрахунків штрафних санкцій. За відсутності сум заборгованості, на які здійснено нарахування штрафних санкцій, та періоду нарахування перевірити правильність нарахованих позивачем сум пені, 3% річних та інфляційної складової є неможливим.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення пені у розмірі 5 717,65 грн., інфляційної складової у розмірі 5 651,99 грн., 3% річних у розмірі 1 826,74 грн. є необґрунтованими.

При цьому, позивач має право повторно звернутись до суду з вимогами про стягнення з Фізичної особи-підприємця Мельниченко Інеси Сергіївни штрафних санкцій за порушення строків сплати орендних платежів, надавши обґрунтований розрахунок таких штрафних санкцій, що відповідає вимогам чинного законодавства.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається позивач, доводяться договором № 12Е100-462/21 від 01.02.2021 з додатками (т. 1 а.с. 14 - 24), актом приймання передачі від 01.02.2021 (том 1 а.с. 25), рахунками (том 1 а.с. 26 - 40), актами наданих послуг (том 1 а.с. 41 - 51), актом звіряння (том 1 а.с. 52), вимогою від 29.12.2021 (том 1 а.с. 53 - 54), заявою орендаря від 29.12.2021 (том 1 а.с. 55), додатковою угодою № 1 (том 1 а.с. 56), актом повернення майна від 31.12.2021 (том 1 а.с. 57).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у частині стягнення суми основної заборгованості у розмірі 63 319,88 грн.

У задоволенні позовних вимог про стягнення пені у розмірі 5 717,65 грн., інфляційної складової у розмірі 5 651,99 грн., 3% річних у розмірі 1 826,74 грн. слід відмовити.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору слід розподілити пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Мельниченко Інеси Сергіївни (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Укртелеком" (місцезнаходження: 01601, м. Київ, бул. Тараса Шевченко, буд. 18; ідентифікаційний код: 21560766) в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства "Укртелеком" (місцезнаходження: 49051, м. Дніпро, вул. Херсонська, буд. 26; ідентифікаційний код: 25543196) суму основної заборгованості у розмірі 63 319,88 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 053,11 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення пені у розмірі 5 717,65 грн., інфляційної складової у розмірі 5 651,99 грн., 3% річних у розмірі 1 826,74 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України, протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 01.11.2022.

Суддя М.О. Ніколенко