ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Чернівці

02 листопада 2022 року Справа № 926/2995/22

Господарський суд Чернівецької області у складі головуючого судді Марущака І.В., за участю секретаря судового засідання Максимюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мартін Трейд» (59052, Чернівецька обл., Чернівецький район, с. Великий Кучурів, вул. Головна, 76, корп. М, код 40042088)

до фізичної особи-підприємця Редька Олексія Миколайовича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 )

про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу електричної енергії в сумі 49 180,71 грн,

представники:

від позивача - адвокат Поліщук П.Я.;

від відповідача - адвокат Лопух С.В.

І. Стислий виклад позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мартін Трейд» звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до фізичної особи-підприємця Редька Олексія Миколайовича про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу електричної енергії № 06/08-2-МТ від 06.08.2019 в сумі 40 957,16 грн за період з 01.09.2019 по 30.04.2022, 4 163,04 грн пені, 306,34 грн 3% річних та 3 754,17 грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання зазначеного договору позивач продав відповідачу електричну енергію за період з 01.09.2019 по 30.04.2022 року на загальну суму 1 192 589,41 грн, проте останній сплатив її вартість частково, внаслідок чого заборгував кошти в сумі 40 957,16 грн.

Крім того, за прострочення виконання грошового зобов`язання позивач нарахував відповідачу зазначені вище штрафні санкції та проценти річних.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався, однак представник відповідача у письмових поясненнях проти позову заперечив з підстав недоведеності наявності заборгованості за договором.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.08.2022 вказану позовну заяву передано до провадження судді Марущака І.В.

Ухвалою від 16.08.2022 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Мартін Трейд» залишено без руху через її не відповідність вимогам частини третьої статті 162, статті 91 Господарського процесуального кодексу України та зобов`язано позивача надати копії письмових доказів, наданих до позову, посвідчених у відповідності до приписів абз. 2 ч. 5 ст. 91 ГПК України та п. 5.26 правил засвідчення копій документів, визначених Національним стандартом України Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації та зазначити щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Після усунення недоліків позовної заяви суд ухвалою від 23.08.2022 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив спрощене позовне провадження у справі та призначив судове засідання для розгляду справи по суті на 13.09.2022, а також установив відповідачу строк для подання заяви з запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відзиву на позов, а також установив позивачу строк для подачі відповіді на відзив.

Ухвалою суду від 13.09.2022 відкладено розгляд справи по суті на 28.09.2022; задоволено клопотання представника позивача - адвоката Поліщука Павла Ярославовича про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Судове засідання 28.09.2022 не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Марущака І.В. у відпустці, про що учасники справи були сповіщені повідомленням заступника керівника апарату Господарського суду Чернівецької області про неможливість проведення судового засідання.

Ухвалою від 29.09.2022 призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 04.10.2022; судове засідання провести за участю представника позивача провести в режимі відеоконференції з використанням власних технічних заходів.

В судовому засіданні 04.10.2022 оголошено перерву до 20.10.2022.

Ухвалою суду від 20.10.2022 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Мартін Трейд» залишено без руху через її не відповідність вимогам пункту 8 частини 3 статті 164 ГПК України та зобов`язано позивача надати суду: 1) акти здачі-приймання виконаних робіт (товарної продукції) за період з вересня 2019 по січень 2020; 2) звіти АТ «Чернівціобленерго» щодо фактичного обсягу споживання за період з вересня 2019 по січень 2020. Встановлено позивачу строк для виправлення недоліків позовної заяви - п`ять днів з моменту отримання цієї ухвали.

Після усунення недоліків позовної заяви суд ухвалою від 27.10.2022 призначив судове засідання з розгляду справи по суті на 02.11.2022, яке вирішено провести за участю представника позивача в режимі відеоконференції з використанням власних технічних заходів.

Присутній в засіданні 02.11.2022 представник підтримав подане ним 19.10.2022 клопотання про долучення доказів та розподіл судових витрат в частині, а саме: просив долучити до матеріалів справи докази витрат на правничу допомогу, зазначене клопотання в частині поданих ним доказів на виконання ухвали суду від 20.10.2022 про залишення позову без руху просив залишити без розгляду.

Представник відповідача зауважив, що подані позивачем на виконання вимог ухвали про залишення позову без руху дублюють докази, додані до клопотання про долучення доказів, вирішення питання про долучення поданих доказів відніс на розсуд суду, також зазначив, що ним було надано суду акт звірки взаємних розрахунків № 2187 від 13.05.2022, однак судом не було вирішено питання про його приєднання до матеріалів справи.

Суд вирішив залишити без розгляду клопотання представника позивача про долучення доказів та розподіл судових витрат в частині поданих ним доказів на виконання ухвали від 20.10.2022 про залишення позову без руху на підставі ст. 226 ГПК України, долучити до матеріалів справи подані представником позивача докази витрат на правничу допомогу та наданий відповідачем акт звірки взаємних розрахунків № 2187 від 13.05.2022.

Суд заслухав вступне слово представника позивача, який позов підтримав та просив задовольнити, натомість представник відповідача проти позову заперечив повністю. Далі суд перейшов до дослідження матеріалів справи.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

Заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд установив таке.

06.08.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мартін Трейд» (постачальник) та фізичною особою-підприємцем Редьком О.М. (споживач) укладено договір купівлі-продажу електричної енергії № 06/08-2-МТ (далі - Договір), відповідно до пункту 1.1 якого цей договір про постачання електричної енергії споживачу є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до умов цього договору.

Умовами цього договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 147.03.2018 №312 та є однаковими для всіх споживачів (пункт 1.2 договору).

Згідно з пунктом 2.1 Договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до пункту 3.1 Договору початком постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні, яка є додатком 1 до цього договору, якщо інша дата не визначена комерційною пропозицією, але в будь-якому випадку не раніше строку початку дії Договору.

Пунктом 3.4 Договору передбачено, що договірні величини постачання електричної енергії споживачу визначаються в Плані-графіку постачання електричної енергії, який є додатком 3 до цього договору.

За змістом пункту 5.1 Договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору.

Згідно з пунктом 5.2 Договору спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни електричної енергії.

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (пункт 5.5. Договору).

Відповідно до пункту 5.6 Договору розрахунки споживача за цим договором здійснюються на рахунок постачальника, зазначений у рахунку про оплату електричної енергії за цим договором. Оплата вартості електричної енергії за цим договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на рахунок Постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов цього договору. Рахунок постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі, у разі його зміни.

Згідно з пунктом 5.7 Договору оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання його споживачем, або протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції щодо оплати рахунку, оформленого споживачем.

Пунктом 9.1. Договору узгоджено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством.

Згідно із пунктом 5.8 Договору, якщо споживач не здійснив оплату за цим договором у строки, передбачені комерційною пропозицією, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії споживачу у порядку, визначеному ПРРЕЕ.

У разі порушення споживачем строків оплати за цим договором, постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати. Споживач сплачує за вимогою постачальника пеню у розмірі, що визначається цим договором та зазначається в комерційній пропозиції, яка є додатком № 2 до цього договору.

Комерційною пропозицією визначено, що у разі порушення споживачем термінів оплати, встановлених сторонами, постачальник має право нарахувати споживачеві пеню за кожен день простроченого платежу, враховуючи день фактичної оплати, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченого платежу.

У відповідності до пункту 5.11 договору порядок звіряння фактичного обсягу спожитої електричної енергії на певну дату чи протягом відповідного періоду визначається відповідно до комерційної пропозиції, обраної споживачем.

Комерційна пропозиція, яка є додатком №2 до цього договору, має містити наступну інформацію:

1) ціну (тариф) електричної енергії, у тому числі диференційовані ціни (тарифи);

2) спосіб оплати (необхідно обрати лише один з варіантів: попередня оплата, по факту, плановий платіж);

3) термін надання рахунку за спожиту електричну енергію та строк його оплати;

4) визначення способу оплати послуг з розподілу;

5) розмір пені за порушення строку оплати або штраф;

6) розмір компенсації споживачу за недодержання постачальником якості надання комерційних послуг;

7) розмір штрафу за дострокове розірвання договору у випадках, не передбачених умовами договору;

8) термін дії договору та умови пролонгації;

9) дата та підпис споживача;

10) можливість надання пільг, субсидій.

Після прийняття споживачем комерційних пропозицій постачальника внесення змін до них можливе лише за згодою сторін або в порядку, встановленому чинним законодавством.

Пунктом 6.2 Договору передбачено обов`язок споживача забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору.

Договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) постачальником заяви-приєднання споживача, яка є додатком 1 до цього договору та сплаченого рахунку (квитанції) постачальника. Про погодження (акцептування) заяви-приєднання постачальник повідомляє споживача протягом 1 (одного) робочого дня (пункт 13.1 Договору).

Договір набирає чинності з дати, визначеної договором, та діє до моменту початку постачання електричної енергії Споживачу іншим постачальником, в тому числі постачальником «останньої надії», що визначено в Додатку № 2 до Договору «Комерційна пропозиція №1».

Заявою-приєднання до договору постачання електричної енергії споживачу (додаток № 1 до договору) від 06.08.2019 погоджено здійснення постачання електричної енергії за до приміщень відповідача за адресами: м. Чернівці, вул. Герцена, 2.Б та Театральна площа, 6 за точками комерційного обліку з ЕІС-кодами: 62Z521, 62Z853 відповідно.

У відповідності з додатком № 2 до Договору «Комерційна пропозиція №1» остаточний розрахунок за електроенергію, спожиту в розрахунковому місяці, здійснюється до 5 (п`ятого) числа місяця, наступного за розрахунковим місяцем.

На виконання умов Договору позивачем в період з вересня 2019 по квітень 2022 включно поставлено відповідачу електричну енергію на загальну суму 1 192 589,41 грн., що підтверджується помісячними Актами здачі-приймання виконаних робіт (товарної продукції), містяться в матеріалах справи. Об`єми поставлено відповідачу електричної енергії підтверджуються також звітами щодо фактичного звітного корисного відпуску електричної енергії АТ «Чернівціобленерго» в період з вересня 2019 по квітень 2022 включно. Представником відповідача в судових засіданнях не спростовано об`єм та вартість поставленої електричної енергії.

Поставлена електрична енергія була оплачена відповідачем частково в сумі 1 151 632,25 грн., що підтверджується платіжними дорученнями та виписками із банківських рахунків (містяться в матеріалах справи, тоді як залишок вартості товару, отриманого за Договором в сумі 40 957,16 грн відповідачем у встановлені строки не сплачено.

ІV. Мотиви, якими керується суд, та застосоване ним законодавство.

А. Основна заборгованість.

Встановивши фактичні обставини, суд дійшов висновку, що спір у даній справі є майновим та зумовлений неналежним виконанням відповідачем договірних зобов`язань щодо оплати вартості товару.

Частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Пунктом третім частини першої статті 174 Господарського кодексу України встановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору.

Доданими до позовної заяви Договору, додатків та актів здачі-приймання виконаних робіт (товарної продукції) підтверджується, що між сторонами виникли договірні господарсько-правові відносини з постачання електричної енергії споживачу.

Вказані правовідносини регулюються, зокрема ч. ч. 1 - 2 ст. 714 ЦК України, відповідно до якої за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Частиною першою статті 275 ГК України визначено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії».

Також частиною дев`ятою статті 276 ГК України передбачено, що особливості визначення кількості (обсягів), якості, строків, ціни та порядку розрахунків за договором постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії».

Відповідно до статті 56 ЗУ «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу.

Згідно з пунктом третім частини першої статті 57 ЗУ «Про ринок електричної енергії» електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.

Постачання електричної енергії електропостачальниками здійснюється з дотриманням правил роздрібного ринку (частина шоста статті 56 ЗУ «Про ринок електричної енергії»).

Відповідні Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі також Правила) затверджені Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року N 312 (далі - Постанова НКРЕКП № 312).

Ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання).

Пунктом 1.1.2 Правил передбачено, що договір про постачання електричної енергії споживачу - домовленість двох сторін (електропостачальник і споживач), що є документом певної форми, яка передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником за вільними цінами.

Постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами (п. 3.1.1. Правил).

У відповідності до п. 3.1.8. Правил договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання споживачу всього обсягу фактичного споживання електричної енергії за певним об`єктом у певний період часу одним електропостачальником відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції.

Споживач перед укладенням договору про постачання електричної енергії споживачу має ознайомитись з умовами постачання електричної енергії, правами та обов`язками, обрати відповідну комерційну пропозицію та зазначити її у заяві-приєднані до умов договору. Обрана споживачем комерційна пропозиція є додатком до укладеного відповідним електропостачальником та споживачем договору (зі. 3.2.1 Правил).

За змістом п. 3.2.6 Правил укладення споживачем договору про постачання електричної енергії споживачу відбувається шляхом приєднання споживача до договору на умовах обраної споживачем комерційної пропозиції, для чого споживач подає такому електропостачальнику заяву-приєднання.

Якщо сторони дійдуть згоди на інших умовах, які не передбачені публічними комерційними пропозиціями відповідного електропостачальника, вони мають укласти договір у паперовій формі, зазначивши умови комерційної пропозиції.

Пунктами 4.3. - 4.4. Правил встановлено, що дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг. Датою здійснення оплати за виставленим платіжним документом є дата, на яку оплачена сума коштів зараховується на поточний рахунок із спеціальним режимом використання електропостачальника або поточний рахунок оператора системи розподілу, відкритий в уповноваженому банку.

За несвоєчасну оплату передбачених договором (комерційною пропозицією) платежів понад обумовлений термін споживач сплачує неустойку (пеню) та інші платежі згідно з законодавством та договором (п. 4.1.7 Правил).

У відповідності до п. п. 2, 4 пункту 5.5.5. Правил споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію припинити власне електроспоживання відповідно до умов договору; здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору.

За приписами статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до умов договору купівлі-продажу електричної енергії та укладених до нього додатків, оплата частини поставленого товару здійснювалась на умовах попередньої оплати та частина на умовах відстрочення оплати.

Строк та умови здійснення відповідачем оплати повної вартості товару поставленого за Договором, визначені розділом 5 Договору.

У відповідності з додатком № 2 до договору (Комерційна пропозиція №1) остаточний розрахунок за електроенергію, спожиту в розрахунковому місяці, здійснюється до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим місяцем.

Пунктом 6.2. Договору передбачено обов`язок споживача забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору.

З урахуванням приписів умов договору купівлі-продажу електричної енергії № 06/08-2-МТ від 06.08.2019, умов комерційної пропозиції, строк оплати поставленої позивачем відповідачу електричної енергії за період з вересня 2019 року по квітень 2022 є таким, що настав.

Згідно з актом звірки взаємних розрахунків між сторонами за період: січень 2019 - квітень 2022 позивачем поставлена електрична енергія на суму 1 192 589,41 грн, однак була оплачена відповідачем тільки частково в сумі 1 151 632,25 грн., що підтверджується наявними у справі платіжними дорученнями.

Суд зауважує, що в даному акті позивачем враховано, що відповідачем 10.03.2020 сплачено за поставлену електричну енергію 1059,56 грн, однак 11.03.2020 позивачем здійснено повернення коштів в сумі 1047,56 грн. дані платіжні доручення містяться в матеріалах справи.

Заперечуючи проти позову, представник відповідача зазначає, що сума основного боргу в розмірі 40 957,16 грн виникла на підставі актів здачі-приймання виконаних робіт від 31.03.2022 та від 30.04.2022, однак згідно платіжного доручення № 18056 від 02.06.2022 на суму 50 428,54 грн ФОП Редьком сплачені ТОВ «Мартін Трейд». Будь-яких зауважень щодо об`ємів поставленої продукції відповідачем не заявлено.

З приводу цього зазначає, що в призначенні платежу платіжного доручення № 18056 від 02.06.2022 зазначено: «Плата за електроенергію (послуги) за 01-05.2022 згідно договору № 06/08-2-МТ ( тобто за січень - травень 2022 ), що спростовує доводи відповідача про повне погашення заборгованості за поставку електроенергії в березні, квітні 2022р. Також суд зауважує, що предметом даного позову є стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу електричної енергії № 06/08-2-МТ від 06.08.2019 в сумі 40 957,16 грн за період з 01.09.2019 по 30.04.2022, а не за період березень, квітень 2022.

Крім того, судом самостійно здійснено підрахунок поставленої електричної енергії за спірний період згідно актів здачі-приймання виконаних робіт та підрахунок оплати вартості такої поставки та встановлено правильність здійснених позивачем розрахунків заборгованості за договором купівлі-продажу електричної енергії.

Відповідно до зазначеного судом також відкидаються твердження відповідача на відсутність заборгованості, тому, що про неї не зазначено в актах здачі-приймання виконаних робіт від 31.03.2022 та від 30.04.2022, тому, що судом перевірено вартість та об`єм поставленої електричної енергії за спірний період згідно актів здачі-приймання виконаних робіт та підрахунок оплати вартості такої поставки на підставі платіжних доручень та виписок із банківського рахунку (на підставі первинних бухгалтерських документів).

Відповідач доказів оплати вартості електричної енергії у розмірі 40 957,16 грн до суду не надав.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

За таких обставин вимога позивача про стягнення з відповідача 40 957,16 грн заборгованості за спожиту електричну енергію є правомірною та обґрунтованою.

Б. Пеня, 3% річних та інфляційні втрати.

Відповідно до пункту першого статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується те, що відповідач, в порушення умов договору, у визначені строки оплату за надані послуги перевезення не провів, а, отже, є таким, що прострочив виконання зобов`язання.

Пунктом першим статті 216 Господарського кодексу України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно пункту першого статті 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до пункту першого статті 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно зі ст.ст. 546, 547 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафних санкцій надано сторонам частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України.

Так, розмір штрафних санкцій відповідно до частини 4 статті 231 Господарського кодексу України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 9.1. Договору узгоджено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством.

Згідно із пунктом 5.8 Договору, якщо споживач не здійснив оплату за цим договором у строки, передбачені комерційною пропозицією, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії споживачу у порядку, визначеному ПРРЕЕ.

У разі порушення споживачем строків оплати за цим договором, постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати. Споживач сплачує за вимогою постачальника пеню у розмірі, що визначається цим договором та зазначається в комерційній пропозиції, яка є додатком № 2 до цього договору.

Комерційною пропозицією визначено, що у разі порушення споживачем термінів оплати, встановлених сторонами, постачальник має право нарахувати споживачеві пеню за кожен день простроченого платежу, враховуючи день фактичної оплати, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченого платежу.

Згідно з ч. 2 ст. 343 Господарського кодексу України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» встановлює, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

При укладанні договору сторони визначили відповідальність за порушення зобов`язання щодо оплати за поставлену електричну енергію.

Відповідно до п. 6 ст. 323 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

В зв`язку з тим, що взяті на себе зобов`язання по сплаті поставленої електроенергії відповідач не виконав, позивач нарахував відповідачу пеню в сумі 4 163,04 грн.

Суд, перевіривши розрахунок пені, зазначає, що він є правильним.

Вимоги позивача в частині стягнення пені в сумі 4 163,04 грн обґрунтовані й підлягають задоволенню.

В зв`язку з тим, що відповідач припустився прострочення зі сплати за поставлену електроенергію, позивач на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України просить суд стягнути з відповідача 306,34 грн 3% річних та 3 754,17 грн інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Умовами договору інший розмір процентів не визначений.

Перевіривши розрахунок 3% річних, долучений позивачем до позовної заяви, суд дійшов висновку щодо його обґрунтованості, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення 3% річних в сумі 306,34 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, суд встановив, що їх розмір зроблено неправильно. За розрахунком суду розмір інфляційних втрат за період з 06.05.2022 (як уточнено позивачем в судовому засіданні) по 23.07.2022 складає 2713,37 грн.

Розрахунок інфляційних втрат:

Останній період (06/05/2022 - 23/07/2022)Індекс інфляції
травень 2022102,70
червень 2022103,10
липень 2022100,70

Розрахунок здійснюється за формулою:

ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 )

ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення,

......

ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення.

Останній період

IIc (102,70 : 100) (103,10 : 100) (100,70 : 100) = 1.06624886

Інфляційне збільшення:

40 957,16 x 1.06624886 - 40 957,16 = 2 713,37 грн.

Оскільки позивач неправильно визначив суму інфляційних втрат, суд самостійно розрахував, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2 713,37 грн, а в решті вимог у цій частині належить відмовити.

V. Висновок суду.

За наслідками розгляду цієї справи суд дійшов висновку, що позивачем поставлено відповідачу електричну енергію за договором купівлі-продажу електричної енергії, проте останній неналежно виконав обов`язку щодо її оплати. Позовні вимоги є обґрунтованими у частині стягнення з відповідача на користь з позивача 40 957,16 грн основного боргу, 4 163,04 грн пені, 306,34 грн 3% річних та 2 713,37 грн інфляційних втрат.

У решті позовних вимог щодо стягнення 1 040,80 грн інфляційних втрат слід відмовити.

VІ. Розподіл судових витрат.

Як убачається з позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача 2428,41 грн судового збору та 14 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Дослідивши матеріали справи, суд установив, що понесення позивачем витрат по сплаті судового збору підтверджуються платіжним дорученням № 4169 від 01.08.2022.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат та пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2)розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Інтереси позивача в суді представляв адвокат Поліщук Павло Ярославович на підставі договору № 168/22 про надання правової допомоги від 01.08.2022, укладеного між ТОВ «Мартін Трейд» (клієнт) та адвокатом Поліщуком П.Я.

Предметом зазначеного договору визначено надання адвокатом правової допомоги щодо захисту прав та інтересів клієнта в господарській справі щодо стягнення заборгованості з ФОП Редька О.М. на користь клієнта за Договором про постачання електричної енергії споживачу (п. 1.1 Договору).

В пункті 3.1 договору № 168/22 сторони узгодили, що за надання правової допомоги клієнт сплачує адвокату гонорар (винагороду) в розмірі 6 000,00 грнз розрахунку 2 000,00 грн за годину роботи адвоката.

Розмір гонорару складається з наступних сум:

1. Збір, перевірка, належне засвідчення копій письмових та електронних доказів по справі тривалістю 1 год вартістю 2 000,00 грн;

2. Складання позовної заяви, направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу, подача позовної заяви до господарського суду, здійснення розрахунків до позовної заяви тривалістю 2 год вартістю 4 000,00 грн (п. 3.2 Договору).

Вказаний в п. 3.1, 3.2 цього Договору гонорар адвоката сплачується клієнтом протягом 10 календарних днів дня отримання рахунку адвоката (п. 3.3 Договору).

У подальшому адвокатом збільшено розмір витрат на правову допомогу в сумі 14 000,00 грн, на підтвердження чого надано Додаткову угоду №1 до договору № 168/22 про надання правової допомоги від 01.08.2022, в якій сторони домовилися викласти п.п. 3.1, 3.2 Договору в наступній редакції:

« 3.1 За надання правової допомоги клієнт сплачує адвокату гонорар (винагороду) в розмірі 14 000,00 грнз розрахунку 2 000,00 грн за годину роботи адвоката»;

« 3.2 Розмір гонорару складається з наступних сум:

1. Збір, перевірка, належне засвідчення копій письмових та електронних доказів по справі тривалістю 1 год вартістю 2 000,00 грн;

2. Складання позовної заяви, направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу, подача позовної заяви до господарського суду, здійснення розрахунків до позовної заяви тривалістю 2 год вартістю 4 000,00 грн;

3. Додатковий збір доказів оплати та поставки електроенергії за період, за яким не обліковується заборгованість тривалістю 2 год вартістю 4 000,00 грн;

4. Підготовка до судових засідань та участь в судових засіданнях тривалістю 2 год вартістю 4 000,00 грн».

Сума гонорару була в повному обсязі сплачена клієнтом, на підтвердження чого додано платіжне доручення № 4167 від 01.08.2022 та платіжне доручення № 959 від 18.10.2022.

Клопотання про збільшення витрат на професійну правничу допомогу обґрунтовує

тим, що він змушений був збирати додаткові докази по справі, здійснювати підготовку та брати участь у судових засіданнях. Всі ці дії не охоплювалися умовами договору про надання правової допомоги № 168/22 від 01.08.2022.

Відповідно до частини шостої статті 129 ГПК України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Суд констатує, що представником позивача в своєму клопотанні пояснення та обґрунтування щодо такого перевищення, яке суд визнає обґрунтованим.

При цьому суд зауважує, що представник відповідача не заявляв клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами, не заперечував факт їх надання а лише зазначив, що представник позивача надавав аналогічні послуги декілька разів (повторно подавав ті ж докази).

Своєю чергою суд вважає понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу дійсними, необхідними та співмірними зі складністю цієї справи та наданим обсягом послуг у суді, а тому визнає їх обґрунтованими та розумними.

Таким чином, суд констатує, що позивач у зв`язку з розглядом цієї справи дійсно поніс судові витрати в сумі 2428,41 грн судового збору та 14 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, на підтвердження чого надав відповідні докази.

Відповідності до статті 129 ГПК України зазначені витрати зі сплати судового збору та на правову допомогу слід покласти на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог.

В свою чергу відповідач також подавав орієнтовний розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн, однак у порушення вимог частини 8 статті 129 ГПК України відповідних доказів не надав та не заявив, що такі докази ним будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Про понесення інших судових витрат сторони не заявляли.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 73, 74, 86, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Редька Олексія Миколайовича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мартін Трейд» (59052, Чернівецька обл., Чернівецький район, с. Великий Кучурів, вул. Головна, 76, корп. М, код 40042088) заборгованість за договором про постачання електричної енергії споживачу № 06/08-2-МТ від 06.08.2019 в сумі 40 957,16 грн, 4 163,04 грн пені, 306,34 грн 3% річних, 2 713,37 грн інфляційних втрат, 13703,20 грн витрат на професійну правничу допомогу та 2428,41 грн відшкодування судового збору.

3. У задоволенні решти позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення (пункт 4 розділу Х «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України).

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Повний текст рішення складено та підписано 07 листопада 2022 року.

Суддя І.В. Марущак