УХВАЛА

25.10.2022Справа № 910/10999/22

Суддя Щербаков С.О., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетонроформ»

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Медінтранс»,

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд»,

3) Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергопромснаб»

про визнання недійсними договорів та додаткової угоди

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Бетонроформ» (далі - позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Медінтранс» (далі - відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» (далі - відповідач-2) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергопромснаб» (далі - відповідач-3) про визнання договорів про відступлення права вимоги та додаткової угоди до договору оренди недійсними.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку, що позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетонроформ» підлягає поверненню, оскільки подана з порушенням п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Згідно статті 47 Господарського процесуального кодексу України, позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо іншої сторони діє в судовому процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо:1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права або обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки.

Отже, позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв`язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов`язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо). Право об`єднати кілька однорідних позовних заяв або справ, у яких беруть участь ті ж самі сторони, надане також судді. При цьому останній вправі вирішувати питання про об`єднання лише тих заяв (справ), які перебувають в його провадженні. Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які, пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви № 17-10/22 від 17.10.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю «Бетонроформ» просить суд:

- визнати недійсним договір про відступлення права вимоги № 04/08 від 04.08.2022, що укладений між ТОВ «Медінтранс» та ТОВ «Фінансова компанія «Аланд»;

- визнати недійсним договір про відступлення права вимоги № 04/08/22 від 04.08.2022, що укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» та ТОВ «Енергопромснаб»;

- визнати недійсною додаткову угоду № 3 від 20.01.2021 до договору оренди № 3 від 29.12.2020, який укладений між ТОВ «Медінтранс» та ТОВ «Бетонроформ», в частині визначення розміру штрафних санкцій у вигляді пені в сумі 475 928, 88 грн.

Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги в частині визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги позивач посилається на те, що вказані договори укладені без письмового дозволу та/або погодження на передачу (відступлення) права вимоги від позивача, що суперечить п.15.4 договору оренди.

Водночас, вимоги позивача в частині визнання частково недійсною додаткової угоди до договору оренди обгрунтована позивачем тим, що наведений у вказаній угоді розрахунок пені суперечить вимогам Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», а також вказує, що на день підписання додаткової угоди будь-якого боргу позивача за договором оренди не існувало, а тому відсутні були підстави для нарахування пені.

Суд зазначає, що заявлені вимоги (про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги та визнання недійсною додаткової угоди в частині визначення розміру штрафних санкцій у вигляді пені) обгрунтовані різними підставами, які не пов`язані між собою.

Розглядаючи такі вимоги, суд повинен надати правову оцінку кожній з підстав позову, відповідність їх вимогам закону; судом мають бути встановлені обставини щодо наявності/відсутності підстав для визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги, які укладені між відповідачами та визнання недійсною додаткової угоди в частині визначення розміру штрафних санкцій у вигляді пені, укладеної між позивачем та відповідачем-1 до договору оренди.

Тобто, під час розгляду вимоги позивача про визнання недійсною додаткової угоди в частині визначення розміру штрафних санкцій у вигляді пені, судом в т.ч. має бути досліджено питання наявності/відсутності заборгованості за договором оренди, а також відповідності в цій частині додаткової угоди норм законодавства, що регулює відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань.

Отже, суду необхідно буде здійснити аналіз кожної окремо взятої підстави позову, надати їм правову оцінку з дослідженням окремо взятого кола доказів.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що сумісний розгляд заявлених позовних вимог суттєво утруднить вирішення спору, що в свою чергу виключає можливість їх спільного розгляду в одному судовому провадженні.

При цьому, жодних перешкод у зверненні до суду позивача з окремим позовом про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги та визнання недійсною додаткової угоди в частині визначення розміру штрафних санкцій у вигляді пені, судом не встановлено.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

За таких обставин, оскільки позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог, суд дійшов до висновку про повернення заявникові позовної заяви та доданих до неї документів без розгляду.

Проте, суд звертає увагу заявника на те, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Враховуючи наведене та керуючись п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетонроформ» та додані до неї матеріали повернути заявнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 25.10.2022.

Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Щербаков С.О.