ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2022 року Справа № 903/382/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Філіпова Т.Л. , суддя Грязнов В.В.

секретар судового засідання Дика А.І.

за участю представників сторін:

від органу прокуратури - Мельничук Л.О.;

позивача - не з`явився;

відповідача - Костюченко С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Заступника керівника Волинської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Волинської області від 20.07.2022, повний текст складено 29.07.2022, у справі №903/382/22 (суддя Кравчук А. М.)

за позовом Ковельської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Любомльської міської ради Волинської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-Регіон Плюс"

про визнання недійсними результатів електронного аукціону, договору оренди та повернення майна

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Волинської області від 20.07.2022 у справі №903/382/22 відмовлено у задоволенні позову Ковельської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Любомльської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-Регіон Плюс" про визнання недійсними результатів електронного аукціону, договору оренди та повернення майна.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням заступник керівника Волинської обласної прокуратури звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Волинської області від 20.07.2022 року у справі №903/382/22 в якій, з підстав, викладених в ній, просить суд відкрити апеляційне провадження у справі № 903/382/22. Скасувати рішення Господарського суду Волинської області від 20.07.2022 у справі № 903/382/22 та ухвалити нове рішення, яким позов керівника Ковельської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Любомльської міської ради до ТзОВ "Волинь-Регіон Плюс" про визнання недійсними результатів аукціону, договору оренди єдиного майнового комплексу та повернення майна, задоволити у повному обсязі. Вирішити питання про новий розподіл судових витрат, зокрема стягнути з ТзОВ "Волинь-Регіон Плюс" на користь Волинської обласної прокуратури сплачений судовий збір в сумі 7443 грн за подання позовної заяви та 11 164, 50 грн за подання апеляційної скарги, всього 18 607, 50 гривень.

В апеляційній скарзі прокурор звертає увагу на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, зокрема:

- щодо порушень, які допущені при підготовці проведення аукціону з оренди єдиного майнового комплексу;

- щодо порушень визначення строку оренди та укладення договору оренди на строк, який не передбачений законодавством;

- щодо порушень при включенні до складу оренди єдиного майнового комплексу земельної ділянки комунальної власності кадастровим номером :01:000:1076 площею 0,0922;

- щодо форми укладення договору оренди.

Листом Північно-західного апеляційного господарського суду №903/382/22/4501/22 від 15.08.2022 матеріали справи №903/382/22 витребовувались із Господарського суду Волинської області. 23.08.2022 матеріали справи №903/382/22 надійшли до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.08.2022 у справі №903/382/22 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Волинської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Волинської області від 20.07.2022 у справі №903/382/22; розгляд справи призначено на 04.10.2022 об 14:30 год.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.10.2022 розгляд справи відкладено на 27.10.2022 об 14:30 год.

Запропоновано відповідачу у строк до 20.09.2022 надати суду обґрунтований відзив на апеляційну скаргу, в порядку передбаченому статтею 263 ГПК України та докази надсилання копії відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам судового процесу.

Запропоновано позивачу у строк до 20.09.2022 надати суду письмові пояснення щодо апеляційної скарги та докази надсилання копії письмових пояснень та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Роз`яснено учасникам справи право участі особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, передбачене статтею 197 Господарського процесуального кодексу України.

Копію ухвали направлено сторонам на електронні адреси, відомості про які наявні в матеріалах справи, відповідач повідомлений секретарем судового засідання телефонограмою від 29.08.2022 (а.с. 30-32, т.2).

07.09.2022 та 03.10.2022 на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-Регіон Плюс" надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу заступника керівника Волинської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Волинської області від 20.07.2022 у справі №903/382/22, в якому останній вважає оскаржуване рішення місцевого господарського суду законним та обгрунтованим, а тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

В судове засідання 27.10.2022 з`явились прокурор, яка підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі та представник відповідача, який заперечив доводи, викладені в апеляційній скарзі та надали пояснення по суті спору.

Представник позивача явку належного представника в судове засідання не забезпечив, своїм процесуальним правом на подачу письмових пояснень з приводу поданої апеляційної скарги не скористався.

Відповідно до норм ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, оскільки визначальним є не явка представників, а достатність матеріалів справи для ухвалення рішення у справі.

Відповідно до ст.ст. 269, 270 ГПК України, апеляційна інстанція переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, заслухавши пояснення учасників справи, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

Під час дослідження матеріалів справи апеляційним судом встановлено наступне.

13.09.2011 між Любомльською міською радою та ТОВ "Любомль-ринок" укладено договір оренди цілісного майнового комплексу комунального підприємства, згідно умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування цілісний майновий комплекс ДКП "Любомль ринок", склад і вартість якого визначена відповідно до висновку про вартість об`єкта оцінки від 12.07.2011 нерухомого майна, що знаходиться за адресою: Волинська обл., м. Любомль, вул. 1-го Травня, 32, вул. Дружби, 3, вартість якого становить 494 030 грн. 00 коп. (п. 1.1).

Договір укладено строком на 10 років та діє з 01.10.2011 по 30.09.2021 включно (п. 10.1).

Любомльською міською радою відповідно до ст. 6 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" рішенням від 18.01.2021 № 5/3 затверджено Переліки першого та другого типу об`єктів комунального майна Любомльської міської об`єднаної територіальної громади для передачі майна в оренду на аукціоні та без проведення аукціону (Додатки № 1 та № 2).

Відповідно до Додатку 1 зазначеного Переліку передбачено передати в оренду на аукціоні єдиний майновий комплекс за адресою: вул. Дружби, 3, у м. Любомль, за якою знаходиться речовий ринок.

Рішеннями виконавчого комітету Любомльської міської ради від 14.09.2021 №210 та від 28.09.2021 № 224 визначено умови та додаткові умови оренди єдиного майнового комплексу комунального підприємства.

Окрім того, рішенням виконавчого комітету Любомльської міської ради від 14.09.2021 №211 затверджено висновки (звіти) про ринкову вартість єдиного майнового комплексу - висновки фізичної особи-підприємця Романюка Ю.М. від 09.09.2021.

У подальшому Любомльською міською радою 15.09.2021 оголошено аукціон на право оренди "Єдиного майнового комплексу комунального підприємства, що знаходиться за адресою м. Любомль, вул. Дружби, 3 та вул. 1- го Травня, 32" (аукціон LLE001-UA-492).

22.09.2021 між Любомльською міською радою та ТОВ "Любомль-ринок" укладено додаткову угоду до договору оренди цілісного майнового комплексу комунального підприємства від 13.09.2011, згідно якої п. 10.1.1 договору доповнили наступним: "При проведенні аукціону з оренди єдиного майнового комплексу комунального підприємства, що знаходиться за адресою м. Любомль, вул. Дружби, 3, вул. 1-го Травня, 32, продовжити строк договору з 01.10.2021 до моменту укладення договору з переможцем аукціону" (а.с. 137-138, т.1).

Вищевказаний аукціон (оголошений 15.09.2021) відмінено міською радою 28.09.2021 на підставі листа Волинської обласної прокуратури через включення до оголошення аукціону дискримінаційних умов для потенційних його учасників - орендарів.

Надалі Любомльською міською радою 30.09.2021 повторно оголошено аукціон на право оренди "Єдиного майнового комплексу комунального підприємства, що знаходиться за адресою м. Любомль, вул. Дружби, 3 та вул. 1- го Травня, 32" (LLE001-UA-538).

Вказаний аукціон не відбувся у зв`язку з відмовою учасників, які подали найвищі цінові пропозиції, від підписання протоколу про результати аукціону (ТзОВ "ГАЗ-ТРЕЙД ЛТД" - 350 704 грн., ТОВ "ЛЮБОМЛЬ-РИНОК" - 350 500 грн).

У зв`язку з цим, Любомльською міською радою 11.11.2021 оголошено електронний аукціон на право оренди "Єдиного майнового комплексу з комунального підприємства, що знаходиться за адресою м. Любомль, вул. Дружби, 3 та вул. 1-го Травня, 32" із зниженням стартової ціни на 50 %, який відбувся 01.12.2021:(LLE001-UA-877).

Перед проведенням даного аукціону рішенням Любомльської міської ради від 09.11.2021 № 244 затверджено текст оголошення про передачу в оренду "Єдиного майнового комплексу комунального підприємства, що знаходиться за адресою м. Любомль, вул. Дружби, 3 та вул. 1-го Травня, 32" із зниженням стартової ціни на 50 %, з якого вбачається, що в оренду передається єдиний майновий комплекс площею 81,99 кв.м. (без детального опису майна чи майнових прав, що входять до складу комплексу).

Відповідно до листа Любомльської міської ради №1241 від 06.12.2021 спірний цілісний майновий комплекс є єдиним на території Любомльської міської територіальної громади та включає в себе ряд об`єктів, в тому числі і земельні ділянки за адресою вул. 1-го Травня, 32 (а.с. 133-136, т.1).

Згідно з протоколом електронного аукціону від 15.12.2021, який затверджений рішенням виконавчого комітету Любомльської міської ради від 24.12.2021 №270, переможцем аукціону стало ТОВ "ВОЛИНЬ-РЕГІОН ПЛЮС".

14.01.2022 між Любомльською міською радою та ТОВ "Любомль-ринок" укладено додаткову угоду про розірвання договору оренди цілісного майнового комплексу комунального підприємства від 13.09.2011, згідно якої сторонами з 14.01.2022 припинено договір оренди від 13.09.2011 (а.с. 85, т. 1).

14.01.2022 між Любомльською міською радою та ТОВ "Любомль-ринок" підписано акт приймання-передачі єдиного майнового комплексу комунального підприємства (а.с. 86, т. 1).

14.01.2022 між Любомльською міською радою та ТОВ "Волинь-Регіон Плюс" укладено договір оренди єдиного майнового комплексу комунального підприємства.

Згідно п. 11 розділу 1 строк договору 4 роки 11 місяців з моменту набрання чинності цим договором.

Пунктом 12.1 визначено, що договір укладено на строк з 14.01.2022 по 14.12.2026 (а.с. 70-82, т. 1).

14.01.2022 сторонами підписано акт приймання-передачі в оренду майна єдиного майнового комплексу комунального підприємства, згідно якого орендар приймає в строкове платне користування єдиний майновий комплекс комунального підприємства, що знаходиться за адресою м. Любомль, вул. 1-го Травня, 32 та вул. Дружби, 3, що належить до комунальної власності Любомльської міської ради і перебуває на балансі балансоутримувача, а саме: стіна на речовому ринку, туалет на речовому ринку площею 23,52 кв.м., благоустрій території на речовому ринку, земельна ділянка на речовому ринку площею 1,5455 га (кадастровий номер :01:034:0089), павільйон на продовольчому ринку площею 52,8 кв.м., земельна ділянка на продовольчому ринку площею 0,0922 га, кадастровий номер :01:000:1076, туалет на продовольчому ринку площею 5,7 кв.м., земельна ділянка на продовольчому ринку площею 0,01 га, кадастровий номер :01:000:1075 (а.с. 83-84, т. 1).

Згідно листа від 04.02.2022 Любомльською міською радою визнано невідповідність строку договору та зазначено, що з метою дотримання вимог ст. 9 ЗУ "Про оренду державного та комунального майна" строк договору оренди буде продовжено на один місяць (а.с. 141, т. 1).

Докази продовження договору оренди в матеріалах справи відсутні.

Згідно інформації з Державних реєстрів торговий павільйон площею 56,2 кв.м., що знаходиться за адресою м. Любомль, вул. 1-го Травня, 32 на праві приватної власності належить ТОВ "Любомль-ринок" (а.с. 116-118, т. 1).

06.06.2022 року керівник Ковельської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Любомльської міської ради Волинської області звернувся до Господарського суду Волинської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-Регіон Плюс" в якій просить:

- визнати недійсними результатів електронного аукціону на право оренди "Єдиного майнового комплексу комунального підприємства, що знаходиться за адресою м. Любомль, вул. Дружби, 3 та вул. 1-го Травня, 32", оформлених протоколом електронного аукціону від 15.12.2022, затверджених рішенням виконавчого комітету Любомльської міської ради від 24.12.2021 №270;

- визнати недійсним договору оренди "Єдиного майнового комплексу комунального підприємства, що знаходиться за адресою м. Любомль, вул. Дружби, 3 та вул. 1-го Травня, 32" від 14.01.2022 №1, укладеного між Любомльською міською радою та ТОВ "Волинь-Регіон Плюс";

- зобов`язати ТОВ "Волинь-Регіон Плюс" повернути за актом прийому-передачі Любомльській міській раді об`єкт оренди "Єдиний майновий комплекс комунального підприємства, що знаходиться за адресою м. Любомль, вул. Дружби, 3 та вул. 1-го Травня, 32".

Рішенням Господарського суду Волинської області від 20.07.2022 у справі №903/382/22 відмовлено у задоволенні вищевказаного позову.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що допущені при проведенні спірного аукціону порушення є незначними, не позбавили права потенційних покупців на участь в аукціоні, ніяким чином не вплинули на результати аукціону та сталися виключно у зв`язку із неналежною роботою саме публічного органу, зокрема Любомльської міської ради, який відповідно до Закону відповідає за надання достовірних даних щодо об`єкта нерухомого майна для проведення аукціону.

Вважає неправомірним відновлювати порушення, які вчинив орган держави, за рахунок скасування аукціону і, як наслідок, позбавлення права користування ТОВ "Волинь-Регіон-Плюс" на майно, яке останній у відповідності до законодавства отримав в користування, пройшовши відповідну процедуру.

Місцевий господарський суд повважав безпідставними та необґрунтованими доводи прокуратури про порушення відповідачем норм Закону України "Про оренду державного та комунального майна", у зв`язку з чим позовні вимоги не задовольнив.

При цьому судом враховано, що метою аукціону як способу реалізації є, передусім, відчуження майна за максимальною ціною, яку визначає ринок за умови прозорості та вільної конкуренції, тому початкову чи оціночну вартість майна можна розглядати лише як стартову ціну, яка із першим кроком аукціону втрачає своє значення. При цьому, початкова вартість майна на аукціоні ніяк не впливає на кінцеву ціну реалізації майна, оскільки під час торгів вона може бути як зменшена, так і збільшена. Тобто, ціна майна формується виходячи зі стану майна, попиту та пропозиції, на які організатор аукціону не має жодного впливу.

Ринкова ціна на майно формується в результаті об`єктивного торгу між двома чи більше учасниками, у зв`язку з чим може збільшуватися.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

В розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Під захистом права розуміється державна примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути виражений як концентрований вираз змісту (суті) державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в іншій спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Даний спір пов`язаний із реалізацією прокурором повноважень згідно зі статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", зокрема представництва інтересів держави у суді.

Згідно ч. 2 ст. 2 ЦК України одним з учасників цивільних відносин є держава Україна, яка відповідно до статей 167, 170 ЦК України набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом, та діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ч. 3 ст. 4 ГПК України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Статтею 53 ГПК України визначено участь у судовому процесі органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Так, відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених ст. 174 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Положення п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України "Про прокуратуру".

Так, відповідно до частини першої, абзацу першого частини третьої та абзацу першого частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Про необхідність обґрунтування прокурором підстав представництва у суді зазначено й у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц.

Аналіз положень частин третьої-п`ятої статті 53 ГПК України у взаємозв`язку зі змістом частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави вважати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу.

Отже, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень. При цьому, щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом таких підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Предметом позову у даній справі є вимоги керівника Ковельської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Любомльської міської ради Волинської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-Регіон Плюс" про визнання недійсними результатів електронного аукціону, договору оренди та повернення майна.

В обґрунтування підстав для представництва прокурор вказує, що Любомльська міська рада є органом, уповноваженим від імені територіальної громади здійснювати повноваження власника комунального майна.

Прокурор зазначає, що при виконанні повноважень передбачених ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", встановлено наявність підстав для представництва інтересів держави під час використання майна, що належить до комунальної власності.

З метою встановлення підстав для представництва інтересів держави в суді у даній справі, Волинською обласною прокуратурою 14.12.2021 та 19.01.2022 на адресу Любомльської міської ради скеровані листи, у яких повідомлено уповноважений орган про допущені органом місцевого самоврядування порушення під час оголошення та проведення електронного аукціону на право оренди "єдиного майнового комплексу комунального підприємства, що знаходиться за адресою м. Любомль, вул. Дружби, 3 та вул. 1-го Травня, 32", а також, з урахуванням допущених порушень, пропонувалось міській раді вжити заходи до відміни чи скасування електронного аукціону на право оренди єдиного майнового комплексу.

На відповідні листи обласної прокуратури Любомльська міська рада листами від 14.12.2021 та від 04.02.2022 повідомила про те, що не вбачає порушень чинного законодавства при оголошенні та проведенні аукціону на право оренди згаданого єдиного майнового комплексу.

Окрім цього, окремі листи з приводу допущених порушень при оголошенні та проведенні аукціону на право оренди згаданого єдиного майнового комплексу на адресу Любомльської міської ради скеровувались також Ковельською окружною прокуратурою (листи від 14.04.2022 та від 22.04.2022).

З отриманих відповідей на відповідні листи окружної прокуратури також не вбачається, що міська рада самостійно буде вживати заходи до захисту прав та інтересів територіальної громади та самостійно буде звертатись до суду з відповідним позовом.

З врахуванням вищевикладеного колегія суддів дійшла до висновку про доведеність прокурором наявності підстав для звернення до суду з цим позовом в інтересах держави в особі Любомльської міської ради.

Процедура передачі державного майна в оренду регулюється Законом України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 №157-ІX (надалі - Закон), а також Порядком передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №483 від 03.06.2020 (надалі - Порядок).

За змістом статті 5 вищевказаного Закону етапність передачі в оренду державного та комунального майна передбачає: прийняття рішення щодо наміру передати майно в оренду; внесення інформації про потенційний об`єкт оренди до ЕТС (електронна торгова система); прийняття рішення про включення потенційного об`єкта оренди до одного із Переліків (Перелік об`єктів, щодо яких прийнято рішення про передачу в оренду на аукціоні; Перелік об`єктів, щодо яких прийнято рішення про передачу в оренду без проведення аукціону); опублікування інформації про потенційний об`єкт оренди, щодо якого прийнято рішення про включення до одного з Переліків, в ЕТС; розміщення в ЕТС оголошення про передачу майна в оренду; проведення аукціону на право оренди майна або передачу об`єкта в оренду без проведення аукціону, укладення та публікація в ЕТС договору оренди.

Особливості передачі в оренду комунального майна, передбачені цим Законом, додатково можуть визначатися рішенням представницьких органів місцевого самоврядування з урахуванням вимог і обмежень, передбачених цим Законом і Порядком.

Рішенням Любомльською міської ради №5/3 від 18.01.2021 затверджено переліки першого та другого типу об`єктів комунального майна Любомльської міської об`єднаної територіальної громади для передачі майна в оренду на аукціоні та без проведення аукціону.

Згідно додатку №1 до рішення від 18.01.2021 до переліку першого типу об`єктів комунального майна для передачі в оренду на аукціоні станом на 01.01.2021 внесено, зокрема, будівлю торгівельну - цілісний майновий комплекс ТОВ "Любомльський ринок" за адресою м. Любомль, вул. Дружби, 3.

Згідно п.п. 6 п. 1 ст. 1 ЗУ "Про оренду державного та комунального майна" єдиний майновий комплекс державного або комунального підприємства, його структурного підрозділу (єдиний майновий комплекс) - усі види майна, призначені для діяльності підприємства, його структурного підрозділу, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировина, продукція, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інші позначення та права, включаючи права на земельні ділянки.

Скаржник стверджує, що рішенням Любомльської міської ради не передбачено передачу в оренду частини комунального майна, а саме продовольчого ринку за адресою: м. Любомль, вул. 1-го Травня, 32.

Так, відповідно до договору від 13.09.2021 між Любомльською міською радою Волинської області та ТОВ "Любомль-Ринок" було укладено договір оренди цілісного майнового комплексу відповідно до якого було передано в оренду єдиний майновий комплекс за адресою вул. 1-го Травня, 32 м. Любомль та вул. Дружби, 3 м. Любомль.

22.09.2021 між Любомльською міською радою та ТОВ "Любомль-ринок" укладено додаткову угоду до договору оренди цілісного майнового комплексу комунального підприємства від 13.09.2011, згідно якої п. 10.1.1 договору доповнили наступним: "При проведенні аукціону з оренди єдиного майнового комплексу комунального підприємства, що знаходиться за адресою м. Любомль, вул. Дружби, 3, вул. 1-го Травня, 32, продовжити строк договору з 01.10.2021 до моменту укладення договору з переможцем аукціону".

Згідно ч. 4 перехідних положень ЗУ "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що усі об`єкти оренди, які станом на дату введення в дію цього Закону перебували у переліках цілісних майнових комплексів підприємств та їх структурних підрозділів і нерухомого майна, що може бути передане в оренду згідно із Законом України "Про оренду державного та комунального майна", вважаються такими, щодо яких прийнято рішення про включення їх до Переліку першого типу.

Колегія суддів зауважує, що як вбачається з матеріалів справи у Електронній торговій системі від початку оголошення аукціону та опублікування його на відповідному ресурсі лот містив наступну назву - "Єдиний майновий комплекс комунального підприємства, що знаходиться за адресою м. Любомль. вул. Дружби, 3, вул. 1-го Травня, 32" у розділі "Склад обєкту" зазначно, що до складу єдиного майнового комплексу входять: стіна на речовому ринку, туалет на речовому ринку, благоустрій території на речовому ринку, скважина на речовому ринку, земельна ділянка на речовому ринку площею 1,5455 га (кадастровий номер :01:034:0089) павільйон на продовольчому ринку, земельна ділянка на продовольчому ринку площею 0,0922 га (кадастровий номер :01:000:1076), туалет на продовольчому ринку, земельна ділянка на продовольчому ринку площею 0,01 га (кадастровий номер :01:000:1075).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що станом на 13.09.2011 (дата укладення договору оренди між Любомльською міською радою та ТОВ "Любомль-ринок") цілісний майновий комплекс був сформований та складався з об`єктів нерухомого майна, що знаходяться за адресою: Волинська обл., м. Любомль, вул. 1-го Травня, 32, вул. Дружби, 3.

Скаржник також зазначає, що у спірних правовідносинах для визначення вартості об`єкта оренди необхідно застосовувати саме "Методику оцінки об`єктів оренди", затверджену постановою Кабінету Міністрів України від 10.08.1995 №629. Вважає, що у спірних правовідносинах до застосування підлягають положення "Методики оцінки майна", затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2003 № 1891.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ "Про оренду державного та комунального майна", вартістю об`єкта оренди для цілей визначення стартової орендної плати є його балансова вартість станом на останнє число місяця, який передує даті визначення стартової орендної плати.

Згідно ч. 2 ст. 8 ЗУ "Про оренду державного та комунального майна", балансоутримувач потенційного об`єкта оренди обов`язково здійснює переоцінку такого об`єкта у разі, якщо: у об`єкта оренди відсутня балансова вартість; залишкова балансова вартість об`єкта оренди дорівнює нулю; залишкова балансова вартість об`єкта оренди становить менше 10 відсотків його первісної балансової вартості (балансової вартості за результатами останньої переоцінки).

Згідно ч. 4 ст. 8 Закону вартість об`єкта оренди встановлюється на рівні його ринкової (оціночної) вартості, за умови наявності однієї з таких підстав: об`єктом оренди є єдиний майновий комплекс державного або комунального підприємства; об`єкт оренди пропонується для передачі в оренду без проведення аукціону; об`єкт оренди використовується на підставі договору оренди, укладеного без проведення аукціону або конкурсу, і орендар бажає продовжити договір оренди на новий строк.

Згідно ч. 5 ст. 8 Закону, ринкова (оціночна) вартість об`єкта оренди для цілей оренди визначається на замовлення балансоутримувача, крім випадку, передбаченого частиною шостою цієї статті (ч. 6 ст. 8 Закону передбачає, що ринкова (оціночна) вартість об`єкта, який перебуває в оренді на підставі договору, який орендар бажає продовжити на новий строк без проведення аукціону у випадках, передбачених цим Законом, визначається на замовлення орендаря згідно з Порядком передачі майна в оренду як особи, у якої орендоване майно перебуває на законних підставах, без доручення балансоутримувача).

Згідно ч. 7 ст. 8 Закону ринкова (оціночна) вартість об`єкта оренди визначається відповідно до Методики оцінки майна, затвердженої Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 40 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна орендодавець оприлюднює в електронній торговій системі оголошення про передачу в оренду єдиного майнового комплексу у строк, визначений частиною п`ятою статті 14 Закону.

Особливості оголошення про передачу в оренду єдиного майнового комплексу передбачені пунктом 55 цього Порядку. Протягом строку, передбаченого абзацом першим цього пункту, уповноважений орган управління та балансоутримувач забезпечують проведення інвентаризації майна єдиного майнового комплексу, а балансоутримувач забезпечує визначення його ринкової вартості відповідно до вимог законодавства.

Так у матеріалах справи наявні інвентарні картки обліку основних засобів в бюджетних установах за 2013 рік.

Любомльська міська рада у відповідь на запит прокурора від 14.04.2022 №52/1 вих.762вих-22 (в якому останній просив надати копії актів інвентаризації єдиного майнового комплексу комунального підприємства перед затвердженням його оцінки перед наданням в оренду) вказала, що проводилась інвентаризаційна оцінка єдиного майнового комплексу і зазначила про можливість ознайомлення з нею за адресою м.Любомль, вул. Незалежності, 23. Ринкова вартість даних об`єктів визначена на підставі висновків про вартість об`єкта оцінки, зроблених підприємцем Романюком Ю.М. на замовлення Любомльської міської ради.

На підставі договору №30 від 09.09.2021, підприємцем Городюком О.М. здійснено рецензію такого звіту та, за результатами якого, зроблено висновок, що в цілому звіт відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки. Встановлено, що під час оцінки, результати якої викладено у вищевказаних звітах, методичні підходи, методи та оціночні процедури застосовано з врахуванням вимог Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав".

Рішенням виконавчого комітету Любомльської міської ради №211 від 14.09.2021 "Про затвердження висновків про оцінку майна" затверджено висновки про оцінку майна, а саме ринків за адресою м. Любомль, вул. Дружби, 3 та м. Любомль, вул. 1-го Травня, 32.

Рішення виконавчого органу місцевого самоврядування в судовому порядку не визнане незаконним, а отже є чинним, яке породило певні правові наслідки як ненормативний правовий акт згідно Закону України "Про місцеве самоврядування" (ст. 59 вказаного Закону).

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що Любомльською міською радою не допущено порушень законодавства України при визначені вартості об`єкта оренди, а твердження прокурора є безпідставними.

Волинська обласна прокуратура у листі від 17.09.2021 зазначає, що нею опрацьовано інформацію, яка міститься на Інтернет-ресурсі https://prozorro.sale, щодо продажу та оренди Любомльською міською радою об`єктів комунального майна. Зазначено, що такі додаткові умови оренди майна як "учасниками аукціону можуть бути юридичні та фізичні особи-підприємці з досвідом роботи у сфері ринкового господарства" та "надання потенційним орендарем документів, які підтверджують наявність такого досвіду" є дискримінаційними та обмежують конкуренцію між учасниками аукціону потенційними орендарями. Зобов`язано вжити заходів до скасування або приведення у відповідність із законом рішення виконавчого комітету Любомльською міської ради від 14.09.2021 №210 "Про затвердження додаткових умов єдиного майнового комплексу комунального підприємства". Інших порушень не встановлено.

У розділі "додаткові відомості" розміщено додаткові умови оренди єдиного майнового комплексу комунального підприємства, затверджені рішенням виконавчого комітету від 14.09.2021 №210 зі змінами, внесеними рішенням виконавчого комітету від 28.09.2021 №224 - збереження основних видів діяльності підприємства; дотримання вимог щодо експлуатації об`єкта; термін дії договору оренди становить 4 роки 11 місяців; збереження та/або створення нових робочих місць.

Факт наявності договірних зобов`язань, зокрема договору оренди, укладеного між Любомльською міською радою та ТОВ "Любомль-ринок", відображено у рішенні Любомльської міської ради від 18.01.2021 №5/3, який завантажений до спірного оголошення.

Колегія суддів зауважує, що відомості про окремі будівлі (споруди, приміщення) єдиного майнового комплексу підприємства, земельні ділянки, які передаються в оренду, вказані в оголошенні в розділі "опис лоту №1", у зв`язку з чим заперечення прокуратури в цій частині правомірно не прийняті до уваги судом першої інстанції.

Характеристика кожного окремого об`єкта оренди також висвітлена у висновках про вартість об`єкта, копії яких прикріплені до оголошення.

Відсутність в оголошенні кількості та складу робочих місць цілісного майнового комплексу ніяким чином не вплинула на результати аукціону.

Посилання прокурора на неправильне висвітлення інформації щодо площі цілісного майнового комплексу, зокрема 81,99 кв.м., в той час як в акті приймання-передачі загальна площа вказана 16 559 кв.м., не може прийматись до уваги.

Судом апеляційної інстанції досліджено, що в спірному оголошенні в розділі "Стислий опис активу та забезпечення" вказано площу цілісного майнового комплексу комунального підприємства, що знаходиться за адресою м. Любомль. вул. Дружби, 3, вул. 1-го Травня, 32 - 81.99 метри квадратні.

В той же час, в описі лоту вказано, що до складу єдиного майнового комплексу входять: стіна на речовому ринку, туалет на речовому ринку, благоустрій території на речовому ринку, скважина на речовому ринку, земельна ділянка на речовому ринку площею 1,5455 га (кадастровий номер :01:034:0089,) павільйон на продовольчому ринку, земельна ділянка на продовольчому ринку площею 0,0922га (кадастровий номер :01:000:1076), туалет на продовольчому ринку, земельна ділянка на продовольчому ринку площею 0,01 га(кадастровий номер :01:000:1075.

Таким чином, в оголошенні висвітлено всю інформацію щодо площі цілісного майнового комплексу, що передається в оренду. Зазначена в оголошенні інша площа об`єкту розцінюється апеляційним судом як описка, допущена позивачем.

Колегією суддів береться до уваги, що в оголошенні завантажена достатня кількість фотографій об`єктів, які входять до складу цілісного майнового комплексу, по яких можна здійснити ідентифікацію лоту.

При цьому апеляційним господарським судом враховано, що заінтересований учасник мав право звернутись до організатора аукціону при необхідності уточнення інформації чи огляді об`єкта оренди.

Пунктом 43 Порядку визначено, що якщо об`єктом оренди є єдиний майновий комплекс, то одночасно з договором оренди укладається договір купівлі-продажу, згідно з яким провадиться викуп орендарем оборотних матеріальних активів (засобів).

Пунктом 55 Порядку не передбачено обов`язку розміщення в оголошенні інформації про можливість укладення такого договору, а сам договір укладається разом з договором оренди.

А тому, на підставі вищевикладеного, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку щодо неприйняття до уваги таких доводів прокуратури, при тому, що відсутні зауваження відповідача про порушення його прав на укладення такого договору.

Щодо доводів апелянта з приводу порушень визначення строку оренди та укладення договору оренди на строк, який не передбачений законодавством, колегія суддів зазначає наступне.

14.01.2022 між Любомльською міською радою та ТОВ "Волинь-Регіон Плюс" укладено договір оренди єдиного майнового комплексу комунального підприємства. Згідно п. 11 розділу 1 строк договору 4 роки 11 місяців з моменту набрання чинності цим договором.

Пунктом 2.1 визначено, що договір укладено на строк з 14.01.2022 по 14.12.2026 (а.с. 70-82, т. 1).

14.01.2022 сторонами підписано акт приймання-передачі в оренду майна єдиного майнового комплексу комунального підприємства, згідно якого орендар приймає в строкове платне користування єдиний майновий комплекс комунального підприємства, що знаходиться за адресою м. Любомль, вул. 1-го Травня, 32 та вул. Дружби, 3, що належить до комунальної власності Любомльської міської ради і перебуває на балансі балансоутримувача, а саме: стіна на речовому ринку, туалет на речовому ринку площею 23,52 кв.м., благоустрій території на речовому ринку, земельна ділянка на речовому ринку площею 1,5455 га (кадастровий номер :01:034:0089), павільйон на продовольчому ринку площею 52,8 кв.м., земельна ділянка на продовольчому ринку площею 0,0922 га, кадастровий номер :01:000:1076, туалет на продовольчому ринку площею 5,7 кв.м., земельна ділянка на продовольчому ринку площею 0,01 га, кадастровий номер :01:000:1075 (а.с. 83-84, т.2).

Згідно ст. 9 ЗУ "Про оренду державного та комунального майна" строк договору оренди не може становити менше п`яти років, крім випадків, визначених Порядком передачі майна в оренду.

Пунктом 53 Порядку передбачено, що менш тривалий строк може бути встановлений у таких випадках: об`єкт оренди пропонується для використання, що має сезонний характер; об`єкт оренди пропонується для добового або погодинного використання; об`єкт оренди обліковується на балансах господарських товариств, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави та/або господарських товариств, 50 і більше відсотків акцій (часток) яких перебувають у статутних капіталах господарських товариств, частка держави в яких становить 100 відсотків; потенційним орендарем заявлено менш тривалий строк.

Згідно листа від 04.02.2022 Любомльською міською радою визнано невідповідність строку договору та зазначено, що з метою дотримання вимог ст. 9 ЗУ "Про оренду державного та комунального майна" строк договору оренди буде продовжено на один місяць (а.с. 141, т. 1).

Докази продовження договору оренди в матеріалах справи відсутні, однак можливість внесення змін у договір, зокрема щодо строку дії, у сторін зберігається.

Окрім того, скаржник стверджує, що до складу об`єктів оренди єдиного майнового комплексу комунального підприємства, що знаходиться за адресою м.Любомль, вул. Дружби, 3 та вул. 1-го Травня, 32, включено земельну ділянку із кадастровим номером :01:000:1076 площею 0,0922 га, на якій розташований торговий павільйон площею 56,2 кв.м., що на праві приватної власності належить ТОВ "Любомль-ринок".

Зазначає, що на момент оголошення аукціону з оренди майнового комплексу вказана земельна ділянка знаходилась та продовжує знаходитись у приватній власності ТОВ "Любомль-ринок".

Колегія суддів звертає увагу, що спір щодо законності відчуження вказаного майна між ТОВ "Любомль-ринок" та позивачем триває з 2020 року, станом на дату подання апеляційної скарги досі не прийнято жодного судового рішення, тобто спір між сторонами не вирішений.

Дані обставини також досліджено судом апеляційної інстанції (справа №903/626/21), зокрема:

29.07.2021 року до Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява Любомльської міської ради, в якій позивач просить:

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 28265979 від 16.02.2016 про державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна про державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Любомль-ринок" на торговий павільйон, площею 56,2 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Любомль, вул. 1-го Травня, 32, Волинської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 33;

- припинити право власності Товариства з обмеженою відповідальністю Любомль-ринок (вул.1-го Травня, 32, м.Любомль, Волинської області, ) на торговий павільйон, площею 56,2 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Любомль, вул.1-го Травня, 32, Волинської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 33.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 03.11.2021 призначено у справі №903/626/21 судову будівельно-технічну експертизу.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду №903/626/21 від 28.12.2021 апеляційну скаргу Любомльської міської ради Волинської області на ухвалу Господарського суду Волинської області від 03 листопада 2021 року залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Волинської області від 03 листопада 2021 року залишено без змін.

Таким чином, спір про законність зареєстрованого за ТОВ "Любомль-ринок" права власності на торговий павільйон площею 56,2 кв.м., що знаходиться за адресою м. Любомль, вул. 1-го Травня, 32, на даний час не вирішений, у зв`язку з чим заперечення прокуратури в цій частині не є обґрунтованими.

Щодо доводів скаржника, що в укладеному договорі оренди єдиного майнового комплексу відсутні відомості про страхову вартість об`єкта оренди, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

У апеляційній скарзі скаржник стверджує про те, що Любомльською міською радою застосувано Примірний договір оренди єдиного майнового комплексу державного підприємства, його відокремленого структурного підрозділу, який затверджений постановою КМ України від 12.08.2020 №820.

Також зазначає, що в укладеному від 14.01.2022 договорі оренди відсутні відомості щодо страхової вартості об`єкта.

Так, колегія суддів звертає увагу, що в Примірному договорі оренди єдиного майнового комплексу державного підприємства, його відокремленого структурного підрозділу, який затверджений постановою КМ України від 12.08.2020 № 820, зокрема пунктом 6.2 передбачено страхову вартість об`єкта оренди, а пунктом 6.2.1 передбачено, що це "Сума, яка дорівнює сумі, визначений у пункті 6.1 цих Умов".

Пункт 6.1. передбачає, що ринкова (оціночна) вартість визначається відповідно до затвердженої Кабінетом Міністрів України "Методики оцінки майна" (абзац другий частини четвертої статті 8 Закону України від 3 жовтня 2019 р. № 157-ІХ "Про оренду державного та комунального майна" (Відомості Верховної Ради України, 2020 р., № 4, ст. 25) ( далі - Закон).

Тобто, враховуючи вищевикладене, страхова вартість об`єкта оренди дорівнює ринковій вартості об`єкта оренди, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що жодних порушень при укладенні договору сторонами не допущено.

Підсумовуючи все вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає безпідставними та необґрунтованими доводи прокуратури про порушення відповідачем норм Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Місцевий господарський суд вірно зазначив, що допущені при проведенні спірного аукціону порушення є незначними, не позбавили права потенційних покупців на участь в аукціоні, ніяк не вплинули на результати аукціону та сталися виключно у зв`язку із неналежною роботою Любомльської міської ради.

Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федоренко проти України" від 30 червня 2006 року суд акцентував увагу на Рішенні Європейського суду з прав людини від 24 червня 2003 року у справі "Stretch V. United Kingdom" ("Стретч проти Об`єднаного Королівства Великобританії і Північної Ірландії"), виходячи зі змісту пунктів 32-35 якого звертаючись із заявою до уповноважених органів та, виконуючи визначені чинним законодавством умови, та, дотримуючись відповідного порядку, відповідач мав право очікувати про набуття майнового права в значенні статті 1 Першого Протоколу до Конвенції

У вказаному рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила. Оскільки особу позбавили права на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчиненні з боку публічного органу, а не громадянина, в такому випадку мало місце непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном та відповідно відбулось порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Пайн Велі Девелопмент Лтд" та інші проти Ірландії" від 23 жовтня 1991 року Європейський суд з прав людини зазначив, що статтю 1 Першого протоколу Конвенції можна застосувати до захисту "правомірних очікувань" щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. "Правомірні очікування" виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати, що таке рішення є дійсним та розраховувати на певний стан речей.

Відповідно до пункту 71 Рішення Європейського суду з прав людини у справі Рисовський проти України (Заява № 29979/04) від 20 жовтня 2011 року, ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

З врахуванням вищевикладеного колегією суддів звертається увага на те, що ініціатором та організатором проведення спірного аукціону є Любомльська міська рада, тобто орган публічної влади.

Всі зазначені прокурором порушення, що є підставою позову, допущені саме органом публічної влади.

Прокурором не зазначено жодного порушення зі сторони відповідача на стадії як проведення аукціону, так і підписання договору.

Тобто, в розрізі вищенаведеної практики Європейського суду з прав людини вбачається намагання прокурора позбавити відповідача права на набуття майна у зв`язку із допущеними порушенням саме позивачем.

Оскільки колегію суддів не встановлено порушень, які б могли вплинути на результати проведеного аукціону, також не встановлено порушень в діях відповідача, апеляційний господарський суд не вбачає матеріально-правових підстав для задоволення позову.

Частиною 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року).

За таких обставин, колегія суддів вважає доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, безпідставними та документально необґрунтованими, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі судового рішення.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на апелянта.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 272, 273, 275, 276, 277, 278, 279, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Заступника керівника Волинської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Волинської області від 20.07.2022 у справі №903/382/22 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду, відповідно до ст.ст. 287-291 ГПК України.

3. Справу №903/382/22 повернути до Господарського суду Волинської області.

Повний текст постанови складений 08 листопада 2022 р.

Головуючий суддя Розізнана І.В.

Суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Грязнов В.В.