ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року

м. Київ

cправа № 910/17831/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Селіваненка В.П. (головуючий), Бенедисюка І.М. і Булгакової І.В.,

за участю секретаря судового засідання Крапивної А.М.,

представників учасників справи:

позивача - товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" - Янів Х.І.,

відповідача -1 - ОСОБА_1 - не з`яв.,

відповідача - 2 - публічного акціонерного товариства "Український Професійний Банк" - не з`яв.,

відповідача - 3 - товариства з обмеженою відповідальністю "Київський гуртовий ринок" - не з`яв.,

третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-1:

товариства з обмеженою відповідальністю "Сейф Інвест" - Шульги А.В. ;

товариства з обмеженою відповідальністю "Оптимум Ріелті" - Шульги А.В.;

товариства з обмеженою відповідальністю "Сітістейтсервіс" - не з`яв.;

товариства з обмеженою відповідальністю "Щасливе" - не з`яв.;

товариства з обмеженою відповідальністю "Лендінвест 3000" - не з`яв.;

товариства з обмеженою відповідальністю "Київоблбуд-1" - не з`яв.,

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-2 - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - не з`яв.,

розглянувши касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" (далі - Компанія)

на рішення господарського суду Київської області від 15.07.2021 (суддя Рябцева О.О.) та постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2021 (головуючий суддя - Демидова А.М., судді Ходаківська І.П. і Владимиренко С.В.)

зі справи № 910/17831/20

за позовом Компанії

до: ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 );

публічного акціонерного товариства "Український Професійний Банк" (далі - Банк);

товариства з обмеженою відповідальністю "Київський гуртовий ринок" (далі - Ринок)

про визнання недійсним договору та застосування наслідків недійсності договору,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-1: товариство з обмеженою відповідальністю "Сейф Інвест" (далі - ТОВ "Сейф Інвест" );

товариство з обмеженою відповідальністю "Оптимум Ріелті" (далі - ТОВ "Оптимум Ріелті");

товариство з обмеженою відповідальністю "Сітістейтсервіс" (далі - ТОВ "Сітістейтсервіс");

товариство з обмеженою відповідальністю "Щасливе";

товариство з обмеженою відповідальністю "Лендінвест 3000" (далі - ТОВ "Лендінвест 3000");

товариство з обмеженою відповідальністю "Київоблбуд-1" (далі - ТОВ "Київоблбуд-1"),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-2: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд),

ВСТАНОВИВ:

1. Позов було подано про: визнання недійсним договору поруки від 27.05.2015 № 729-9, укладеного Банком, Ринком та ОСОБА_1 (далі - Договір поруки); застосування наслідків недійсності Договору поруки шляхом повернення сторін у стан, який існував до укладання цього правочину, а саме поновлення записів про іпотеку шляхом проведення державної реєстрації іпотеки за Компанією на певні земельні ділянки (загалом десять), і обґрунтовано тим, що Договір поруки є недійсним, оскільки не спрямований на реальне настання правових наслідків.

2. Рішенням господарського суду Київської області від 15.07.2021, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2021, у позові відмовлено.

3. Зазначені рішення та постанову мотивовано тим, що твердження позивача про фіктивність оспорюваного договору, оскільки він не спрямований на реальне настання правових наслідків та відповідно до частини п`ятої статті 203 і статті 234 Цивільного кодексу України має бути визнаний недійсним, - є помилковим та таким, що не знайшло підтвердження під час розгляду справи. Крім того, судами зазначено, що: записи про припинення іпотек на зазначені у позовній заяві земельні ділянки було здійснено не на виконання Договору поруки, а порука та іпотека є окремими, самостійними засобами забезпечення виконання Кредитного договору; відмова в задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним Договору поруки є підставою для відмови в задоволенні похідної вимоги про застосування наслідків його недійсності, хоча б ці наслідки навіть і були правильно визначені позивачем.

4. У касаційній скарзі до Верховного Суду Компанія просить скасувати оскаржувані рішення та постанову попередніх судових інстанцій зі справи та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, а також покласти на відповідачів витрати зі сплати судового збору.

Касаційну скаргу обґрунтовано застосуванням попередніми судовими інстанціями норм права без урахування висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду, порушенням ними норм матеріального і процесуального права; недослідженням судами обставин справи і доводів сторін.

5. Фондом подано до Верховного Суду «письмові пояснення по справі №910/17831/20», в яких він просить касаційну скаргу Компанії задовольнити, скасувати зазначені рішення та постанову попередніх інстанцій, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Компанії задовольнити.

6. 24.05.2022 ТОВ "Сейф Інвест" та ТОВ "Оптимум Ріелті" подано відзив на касаційну скаргу, в якому міститься клопотання про поновлення строку для подання відзиву на касаційну скаргу.

Назване клопотання мотивоване тим, що строк для подання відзиву пропущено з поважних причин, тому що у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні ТОВ "Сейф Інвест" та ТОВ "Оптимум Ріелті" не мали можливості надати відзив у встановлений судом строк, оскільки названими третіми особами не було отримано касаційної скарги засобами поштового зв`язку і лише 05.05.2022 представником названих третіх осіб на електронну пошту отримано копію касаційної скарги.

Згідно зі статтею 113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до частини восьмої статті 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

За приписами частини четвертої статті 294 ГПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначається строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Відповідно до частини першої статті 295 ГПК України учасники справи мають право подати до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом касаційної інстанції в ухвалі про відкриття касаційного провадження.

Частинами першою та другою статті 119 ГПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Ухвалою Верховного Суду від 08.02.2022 у цій справі встановлено учасникам справи строк на подання відзиву на касаційну скаргу до 02.03.2022. Як вже було зазначено, 24.05.2022 від ТОВ "Сейф Інвест" та ТОВ "Оптимум Ріелті" до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому міститься клопотання про поновлення строку для подання відзиву на касаційну скаргу.

Разом з тим, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" введено в Україні воєнний стан з 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 26.03.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 25.04.2022 строком на 30 діб.

З огляду на зазначене та беручи до уваги необхідність забезпечення права осіб на доступ до правосуддя, передбаченого Конституцією України і гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (право на справедливий суд), Верховний Суд вважає за можливе продовжити ТОВ "Сейф Інвест" та ТОВ "Оптимум Ріелті" строк для подання відзиву на касаційну скаргу з ініціативи суду.

У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Сейф Інвест" та ТОВ "Оптимум Ріелті" заперечують проти доводів касаційної скарги, зазначають, що наведені скаржником у касаційній скарзі постанови Верховного Суду, які, на думку скаржника, мали застосовуватися під час прийняття оскаржуваних судових рішень, не стосуються подібних до даної справи правовідносин, а норми матеріального та процесуального права вірно застосовані судами, та просять касаційну скаргу Компанії залишити без задоволення, а рішення господарського суду Київської області від 15.07.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2021 - без змін.

7. Компанія подала до Верховного Суду письмові пояснення, в яких просила при розгляді касаційної скарги врахувати висновки наведені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.01.2022 у справі № 910/10784/16.

8. ТОВ "Сейф Інвест" та ТОВ "Оптимум Ріелті" у письмових поясненнях вказували, що суди попередніх інстанцій вірно застосували як норми матеріального так і процесуального права та врахували актуальну практику Верховного Суду при прийнятті оскаржуваних судових рішень.

9. Ухвалою Верховного Суду від 03.11.2022: задоволено заяву ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні у справі № 910/17831/20 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду; ухвалено проведення судового засідання в режимі відеоконференції здійснити за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку; ухвалено, що для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду представнику ОСОБА_1 - адвокату Самборській Ганні Миколаївні, необхідно за допомогою свого Електронного кабінету та власних технічних засобів використовувати комп`ютерну техніку або смартфони з доступом у мережу Інтернет, які дозволяють передавати аудіосигнал та відеозображення.

У судовому засіданні призначеному на 08.11.2022 об 11:15, зв`язок з представником ОСОБА_1 - адвокатом Самборською Г.М. встановити не виявилось за можливе з незалежних від суду причин, тому з урахуванням частини п`ятої статті 197 ГПК України, згідно з якою ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву, Суд вирішив здійснювати розгляд справи без участі представника ОСОБА_1 .

10. Судом першої інстанції встановлено та судом апеляційної інстанції перевірено, зокрема, такі обставини справи.

10.1. Банком (раніше іменувався відкрите акціонерне товариство "Український Професійний Банк") і Ринком ( як позичальником) було укладено кредитний договір (договір про відкриття кредитної лінії) з подальшими змінами до нього (далі - Кредитний договір), за яким Банк надав позичальнику кредит у сумі 4 343 088,00 дол. США терміном до 15.10.2015.

10.2. На забезпечення виконання Кредитного договору було укладено низку договорів поруки, в тому числі оспорюваний Договір поруки, що укладений Банком, Ринком (позичальник) і ОСОБА_1 (як поручителем) і згідно з яким поручитель бере на себе зобов`язання в повному обсязі відповідати перед Банком як солідарний боржник за Кредитним договором.

10.3. 27.05.2015 ОСОБА_1 перерахував Банку грошові кошти в сумі 4 338 538 дол. США у рахунок погашення кредиту за Кредитним договором згідно з Договором поруки і перерахував кошти в сумі 36 850, 16 грн. дол. США у рахунок погашення процентів по кредиту за Кредитним договором.

Банк 28.05.2015 видав Ринку довідку про те, що заборгованість за Кредитним договором погашена 27.05.2015, а дія Кредитного договору припинена.

10.4. Відповідні обставини встановлені рішенням господарського суду Київської області від 17.11.2015 у справі № 911/3878/15, яким Банку відмовлено в задоволенні позову до Ринку, ТОВ "Київоблбуд-1", ТОВ "Сітістейтсервіс", ТОВ "Лендінвест 3000" про солідарне стягнення заборгованості за Кредитним договором.

10.5. Також на забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № 729 за участю Банку, Ринку, ТОВ "Київоблбуд-1", ТОВ "Лендінвест 3000", ТОВ "Сітістейтсервіс" було укладено іпотечні договори, за якими іпотекодавці (названі товариства з обмеженою відповідальністю) надали в іпотеку певне майно (земельні ділянки) Банку як іпотекодержателю.

10.6. Постановою Правління Національного банку України від 28.05.2015 № 348 Банк віднесено до категорії неплатоспроможних, і того ж дня виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення № 107 про запровадження у Банку тимчасової адміністрації з 29.05.2014 по 28.08.2015 та про призначення уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію у Банку.

Постановою Правління Національного банку України від 28.08.2015 № 562 у Банку відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації.

10.7. Відповідно до протоколу від 07.08.2015 № 14 засідання комісії Банку з перевірки договорів (інших правочинів) вирішено затвердити результати перевірки, якою виявлено правочини, що є нікчемними згідно із статтею 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб": Договір поруки, додатковий договір від 27.05.2015 до Кредитного договору, всі документи за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, пов`язані з укладанням Договору поруки та погашенням ОСОБА_1 заборгованості Ринку за Кредитним договором; комісія при цьому посилалася на наявність підстав, визначених пунктами 5, 7 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Про ці обставини уповноважена особа Фонду повідомила Ринок та ОСОБА_1 .

10.8. Вказані обставини щодо умов Договору поруки та протоколу від 07.08.2015 № 14 встановлені рішенням господарського суду Київської області від 17.11.2015 у справі № 911/3878/15.

10.9. 30.03.2020 відбулися електронні торги з продажу пулу активів Банку, переможцем яких стала Компанія і за результатами яких Компанією і Банком укладено договір від 27.04.2020 № 81/1 (далі - Договір № 81/1) купівлі-продажу майнових прав за кредитними договорами, договорами поруки, договорами застави та договорами іпотеки суб`єктів господарювання. За цим договором до Компанії перейшли права вимоги та інші майнові права за відповідними договорами.

10.10. Відтак Компанія вважає себе з дати укладення Договору №81/1 новим кредитором/іпотекодержателем за Кредитним договором, іпотечними договорами, договорами поруки, який у разі непогашення Ринком заборгованості за Кредитним договором має право відповідно до частин першої, другої статті 23, абзацу першого статті 33 Закону України "Про іпотеку" задовольнити свої вимоги за рахунок майна, переданого в іпотеку.

На думку позивача, він не має можливості скористатися своїм правом стягнення на предмет іпотеки, оскільки у зв`язку з фіктивним погашенням заборгованості за Кредитним договором номери запису про іпотеку та обтяження на майно (земельні ділянки) припинено, а право власності на ці ділянки зареєстровано за третіми особами.

Тому Компанія просила суд визнати недійсним Договір поруки як такий, що не спрямований на реальне настання правових наслідків, а саме: ОСОБА_1 здійснено штучне погашення заборгованості за Кредитним договором, оскільки кошти, сплачені ним відповідно до умов Договору поруки, не надійшли на рахунок Банку, а були перераховані через внутрішні рахунки Банку, що, на думку позивача, підтверджується інформацією, встановленою у кримінальному провадженні № 0000795, і сума заборгованості станом на 27.04.2020 залишається несплаченою.

10.11. При цьому згаданим рішенням господарського суду Київської області зі справи №911/3878/15 встановлено, що 27.05.2015 поручителем ОСОБА_1 перераховано на рахунок Банку кошти в сумі 4 338 538 дол. США у рахунок погашення кредиту за Кредитним договором згідно з Договором поруки і перераховано кошти в сумі 36 850,16 дол. США у рахунок погашення процентів за Кредитним договором згідно з Договором поруки, що підтверджується платіжними дорученнями від 27.05.2015 № 7 та від 27.05.2015 № 8.

Дане рішення суду у встановленому законом порядку не скасовано та набрало законної сили.

10.12. Надані Компанією суду звіт аудиторської фірми у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер-аудит" про фактичні результати аудиторської перевірки окремих операцій публічного акціонерного товариства "Український Акціонерний Банк" та висновок експертів за результатами проведення комісійної судово-економічної експертизи від 31.10.2017 №13950/16-45/21074-21082/17-45, призначеної старшим слідчим ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБУ у згаданому кримінальному провадженні, складений Київським НДІСЕ, не можуть підміняти собою обставини, встановлені у судовому рішенні.

Поряд з тим вироку суду (в розумінні частини шостої статті 75 Господарського процесуального кодексу України, далі - ГПК України) позивачем суду не надано.

10.13. Записи про припинення іпотек на спірні земельні ділянки було здійснено не на виконання Договору поруки, який позивач просив визнати недійсним, отже, навіть у разі визнання такого договору недійсним наслідком цього не може бути поновлення записів про іпотеку.

11. Відповідно до положень ЦК України:

- підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (частина перша статті 215);

- зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (частини перша-третя, п`ята, шоста статті 203);

- фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законами (стаття 234).

12. Згідно з приписами ГПК України:

- судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (частини перша, третя статті 13);

- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина перша статті 74);

- обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників (частина перша статті 75);

- обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (частина шоста статті 75).

13. Попередніми судовими інстанціями у розгляді даної справи встановлено і позивачем не спростовано, що доводи останнього стосовно фіктивності оспорюваного правочину (Договору поруки) не знайшли підтвердження за обставинами справи і наявними в ній доказами, в тому числі поданими позивачем.

З урахуванням викладеного суди попередніх інстанцій дійшли висновку про відсутність підстав для задоволення первісної позовної вимоги, що в будь-якому разі виключало й можливість задоволення похідної позовної вимоги про застосування наслідків недійсності правочину.

14. До того ж попередніми судовими інстанціями встановлено обставини стосовно того, що іпотека земельних ділянок у спірних правовідносинах не виникла з Договору поруки.

Відтак оспорювання позивачем зазначеного договору не впливало на вказану іпотеку, а, отже, обраний позивачем шлях (спосіб) захисту своїх прав/інтересів через поновлення записів про іпотеку у спосіб проведення державної реєстрації іпотеки на земельні ділянки за Компанією - не мав ознак ефективного способу захисту прав/інтересів позивача, позаяк не міг бути реалізований, незалежно від результатів розгляду первісної позовної вимоги (щодо визнання Договору поруки недійсним).

15. Водночас за імперативним приписом частини другої статті 300 ГПК України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

16. Зі змісту оскаржуваних судових рішень не випливає і скаржником не обґрунтовано, що висновки судів попередніх судових інстанцій в даній справі зроблені всупереч або без урахування правових висновків (правових позицій) Верховного Суду, викладених у вказаних скаржником постановах цього Суду.

Наведене стосується й численних (зазначених скаржником) посилань на правові висновки Верховного Суду стосовно преюдиційності обставин, встановлених рішенням суду. Зокрема, вказані в підпункті 10.11 пункту 10 даної постанови факти однозначно мають характер обставин (преюдиційних для розгляду цієї справи), а не правової оцінки обставин.

17. Таким чином, звертаючись з касаційною скаргою, позивач не спростував наведених висновків місцевого і апеляційного господарських судів та не довів неправильного застосування ними норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятих ними судових рішень.

За таких обставин касаційна інстанція вважає за необхідне касаційну скаргу Компанії залишити без задоволення, а оскаржувані рішення та постанову попередніх судових інстанцій - без змін за відсутності визначених законом підстав для їх скасування.

18. Понесені позивачем у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на позивача, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись статтями 129, 300, 308, 309, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" залишити без задоволення, а рішення господарського суду Київської області від 15.07.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2021 зі справи № 910/17831/20 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Булгакова