ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2022 р. Справа№ 910/17948/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Шапрана В.В.

Буравльова С.І.

секретар судового засідання - Добрицької В.С.

учасники справи:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Кулинич В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.07.2022 (дата складання та підписання повного тексту ухвали: 28.07.2022)

у справі №910/17948/21 (суддя Баранов Д.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріаліз Ойл"

до Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк"

про визнання зобов`язання припиненим

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Ріаліз Ойл" з позовом до Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк", в якому позивач просить суд визнати припиненими усі зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріаліз Ойл" перед Акціонерним товариством Комерційний Банк "Приватбанк" за кредитним договором № 4Р12054И від 15.02.2012, укладений між Акціонерним товариством Комерційний Банк "Приватбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ріаліз Ойл" у зв`язку з їх повним виконанням, проведеним належним чином.

Звертаючись із клопотання позивач посилався на те, що у судовій справі № 910/14224/20 позивачем є Акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів", у судовій справі № 910/17948/21 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ріаліз Ойл", відповідачами в обох справах є Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк", предметом спору в даних справах є визнання припиненими усіх зобов`язань перед Акціонерним товариством Комерційний Банк "Приватбанк" за відповідними кредитними договорами у зв`язку з їх повним виконанням, проведеним належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.07.2022 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріаліз Ойл" про зупинення провадження у справі №910/17948/21 задоволено. Зупинено провадження у справі №910/17948/21 до перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судових рішень у справі №910/14224/20 та оприлюднення повного тексту судового рішення, ухваленого за результатами такого розгляду.

Зупиняючи провадження у справ суд першої інстанції керувався тим, що подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.

Суд першої інстанції зазначав, що оскільки справа, що розглядається, є аналогічною за предметом і підставами позову до справи № 910/14224/20, на переконання суду першої інстанції висновки Великої Палати Верховного Суду у зазначеній справі про застосування норм Цивільного кодексу України щодо способів захисту цивільних прав та інтересів має значення для правильного вирішення справи, що розглядається, зважаючи на необхідність забезпечення сталості та єдності судової практики, дотримання принципу правової визначеності як одного із аспектів верховенства права, віднесеного до основних засад господарського судочинства.

Не погодившись з ухвалою суду, Акціонерне товариство Комерційний Банк "Приватбанк" подало апеляційну скаргу, в якій просило суд скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.07.2022 у справі №910/17948/21 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Провести апеляційний розгляд справи за участі представника Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк".

В обґрунтування своєї скарги відповідач зазначав, що оскаржувана ухвала прийнята за невідповідності висновків суду обставинам справи та з порушення норм процесуального права. На переконання відповідача всупереч п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України, провадження у справі зупинене без установлення обставин прийняття Великою Палатою Верховного Суду до свого розгляду справи № 910/14224/20.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.08.2022 апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" у справі №910/17948/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Андрієнко В.В. (головуючий суддя), судді Шапран В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.08.2022 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/17948/21. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.07.2022 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №910/17948/21.

31.08.2022 на адресу суду надійшли матеріали справи №910/17948/21.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.09.2022 відкрито апеляційне провадження у справі №910/17948/21 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк". Розгляд справи призначено на 05.10.2022.

04.10.2022 на адресу суду від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріаліз Ойл" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У судове засідання, яке відбулось 05.10.2022 з`явились представники відповідача (апелянта). Представник позивача не з`явився. Представник відповідача заперечував щодо задоволення заявленого клопотання. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.10.2022 розгляд справи відкладено до 18.10.2022.

У судове засідання, яке відбулось 18.10.2022 з`явився представник відповідача (апелянта). Представник позивача не з`явився. Розгляд справи відкладено на 26.10.2022.

Частиною 1 статті 232 ГПК України визначено, що судовими рішеннями є ухвали, рішення, постанови та судові накази.

Згідно з ч. 1 ст. 281 ГПК України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги ухвалює судові рішення у формі постанов згідно з вимогами, встановленими статтею 34 та главою 9 розділу III цього Кодексу, з урахуванням особливостей, зазначених у цій главі.

Як убачається із матеріалів справи, ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.02.2022 зупинено провадження у даній справі, з підстав не можливості розгляду даної справи до вирішення справи №911/233/22, оскільки на переконання суду першої інстанції установлені обставини у справі №911/233/22 будуть мати преюдеційне значення для даної господарської справи.

З матеріалів справи убачається, що 27.07.2022 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріаліз Ойл" про зупинення провадження у справі № 910/17948/21.

В обґрунтування необхідності звернення до суду з клопотанням про зупинення провадження в даній справі, заявник посилався на те, що у судовій справі № 910/14224/20 позивачем є Акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів", у судовій справі № 910/17948/21 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ріаліз Ойл", відповідачами в обох справах є Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк", предметом спору в даних справах є визнання припиненими усіх зобов`язань перед Акціонерним товариством Комерційний Банк "Приватбанк" за відповідними кредитними договорами у зв`язку з їх повним виконанням, проведеним належним чином.

Крім того, заявник зазначав, що означені судові справи мають спільну підставу виникнення спору, а саме, невизнання Банком права Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" (справа № 910/14224/20) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріаліз Ойл" (справа № 910/17948/21) на припинення зобов`язань за відповідними кредитними договорами. До того ж, в зазначених справах порушення (невизнання) прав Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" (справа № 910/14224/20) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріаліз Ойл" (справа № 910/17948/21) виникло унаслідок звернення Банку до Суду Штату Делавер з позовами, в яких відповідач здійснюючи виклад фактичних обставин справи та описуючи підстави позову, вказує на те, що означені українські підприємства не виконали свої договірні зобов`язання за відповідними кредитними договорами, оскільки, не погасили заборгованість за такими кредитними договорами перед Акціонерним товариством Комерційний Банк "Приватбанк".

Суд першої зазначав, що ухвалою Верховного Суду від 12.07.2022 у справі № 910/14224/20 передано дану справу разом із касаційною скаргою Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі ч. 5 ст. 302 Господарського процесуального кодексу України. Отже, на переконання суду першої наявність ухвали Верховного Суду про передачу справи на розгляд Великої Палати є підставою для зупинення провадження у даній господарській справі, оскільки справа, яка розглядається Верховним Судом є аналогічною за предметом і підставами позову із даною справою.

Колегія суддів зазначає, що зупинення провадження у справі - це тимчасове повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені. Порядок та умови зупинення провадження у справі врегульовано положеннями статей 227, 228 ГПК України, в яких наведено вичерпний перелік підстав, за яких суд, відповідно, зобов`язаний або ж має право зупинити провадження у справі.

За змістом пункту 4 частини першої статті 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадку, установленому пунктом 5 частини першої статті 227 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи. Відповідно до положень пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Таким чином, застосовуючи наведену правову норму за вимогами статті 234 ГПК України, у мотивувальній частині ухвали має бути зазначено обґрунтування висновків, яких дійшов суд при постановленні ухвали, зокрема щодо неможливості розгляду справи.

Під неможливістю розгляду справи необхідно розуміти відсутність у господарського суду можливості самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у справі № 904/6636/17 від 27.02.2018.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження в якій зупинено. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи. Пов`язаність справ полягає в тому, що рішення в іншій справі, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 303 ГПК України, про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із викладенням мотивів необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у рішенні, визначеному в частинах першій - четвертій статті 302 цього Кодексу, або із обґрунтуванням підстав, визначених у частинах п`ятій або шостій статті 302 цього Кодексу.

При цьому, згідно із ч. 6 ст. 303 ГПК України, якщо Велика Палата Верховного Суду дійде висновку про відсутність підстав для передачі справи на її розгляд, а також якщо дійде висновку про недоцільність розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду, зокрема через відсутність виключної правової проблеми, наявність висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати Верховного Суду, або якщо Великою Палатою Верховного Суду вже висловлена правова позиція щодо юрисдикції спору у подібних правовідносинах, справа повертається (передається) відповідній колегії (палаті, об`єднаній палаті) для розгляду, про що постановляється ухвала. Справа, повернута на розгляд колегії (палати, об`єднаної палати), не може бути передана повторно на розгляд Великої Палати.

Отже, в силу наведених норм, після постановлення колегією суддів касаційного суду ухвали про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, питання щодо наявності або відсутності підстав для такої передачі та щодо доцільності розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду розглядається самою Великою Палатою Верховного Суду. За відсутності підстав для такої передачі або її недоцільності Велика Палата Верховного Суду постановляє ухвалу про повернення (передачу) справи відповідній колегії (палаті, об`єднаній палаті), відповідно в іншому випадку - ухвалу про прийняття такої справи до свого розгляду.

Відтак, перегляд судового рішення у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду починається із постановлення Великою Палатою Верховного Суду ухвали про прийняття справи до свого розгляду. Відповідно саме після постановлення такої ухвали виникає підстава для зупинення провадження за п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України - перегляд судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду.

З матеріалів справи убачається, що станом на дату винесення ухвали суду першої інстанції про зупинення провадження не було наявної ухвали Верховного Суду (Великої Палати) про прийняття такої справи до свого розгляду.

Отже, провадження у справі має зупинятись з чітким розумінням того, що підстава для зупинення провадження уже існує.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої державою Україна, закріплено право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального звинувачення.

Таке право кореспондується з обов`язком добросовісного використання як сторонами, так і судом, своїх процесуальних прав та необхідністю утримуватися від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати наданих процесуальним законом заходів до скорочення періоду судового провадження. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції (пункт 35 Рішення ЄСПЛ від 07.07.1989 у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" та параграфи 66, 69 Рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до практики ЄСПЛ, питання про те, чи є розумним строк розгляду справи, повинен оцінюватись в контексті конкретних обставин справи і з урахуванням критеріїв, встановлених практикою Суду, зокрема, складність справи, дій заявника й учасників справи, а також важливості можливого результату судового процесу для заявника (див. SьЯmann v. Germany, рішення від 16.09.1996, § 48; Kudla v. Poland [GC], no. 30210/96, § 124).

Колегія суддів дійшла висновку, що оскільки на час постановлення судом першої інстанції ухвали про зупинення провадження від 27.07.2022 Велика Палата Верховного Суду ще не прийняла до свого розгляду справу №910/14224/20, отже, на переконання колегії суддів у суду першої інстанції були відсутні підстави зупинення провадження №910/17948/21 до перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судових рішень у справі №910/14224/20.

Ураховуючи вищенаведені обставини, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для зупинення провадження у справі №910/17948/21 до перегляду Великою Палатою Верховного Суду в касаційному порядку судових рішень у подібних правовідносинах у справі №910/14224/20, оскільки на час постановлення ухвали, що оскаржується, Велика Палата Верховного Суду ще не прийняла до свого розгляду справу №910/14224/20, тому підстави для зупинення були відсутні.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції не в повній мірі відповідає нормам процесуального права та фактичним обставинам справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 271 ГПК України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Ураховуючи вищенаведені обставини, колегія суддів дійшла висновку про скасування ухвали Господарського суду м. Києва від 27.07.2022 у справі №910/17948/21. Передати справу на розгляд Господарського суду м. Києва.

Питання розподілу судових витрат визначено у статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Так, згідно з частиною 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Водночас, розподіл судового збору здійснюється між сторонами спору відповідно до частини 1 названої статті в залежності від результатів розгляду справи по суті. Господарським процесуальним кодексом України не передбачено розподілу судових витрат за результатами апеляційного перегляду ухвал, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду.

Також, Господарський процесуальний кодекс України не ставить вирішення питання розподілу судових витрат в залежності від стадії розгляду справи в судах першої чи апеляційної інстанцій.

При цьому, суд апеляційної інстанції здійснює новий розподіл судових витрат у справі лише у разі прийняття ним постанови про скасування чи зміну судового рішення суду першої інстанції, прийнятого за результатами розгляду справи по суті.

Отже, відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції в даному випадку не здійснює розподіл судових витрат, в тому числі судового збору.

Колегія суддів відзначає, що аналогійної правової позиції дотримується також Верховний Суд в ухвалі від 18.06.2018 у справі № 914/31/18.

Керуючись ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.07.2022 у справі №910/17948/21 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.07.2022 у справі №910/17948/21 скасувати.

3. Справу №910/17948/21 передати на розгляд Господарського суду м. Києва.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 02.11.2022.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді В.В. Шапран

С.І. Буравльов