ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01 листопада 2022 року Справа № 903/746/22

Господарський суд Волинської області у складі судді Слободян О.Г., за участю секретаря судового засідання Лівандовського Т.Г.,

представника позивача: Зміяна М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Вест Кард

про зобов`язання вчинити дії

встановив: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях (позивач) звернувся до суду з позовом до ТОВ Вест Кард (відповідача), в якому просить зобов`язати ТОВ Вест Кард" поставити Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях бензин автомобільний А-95-Євро5 ) загальною вартістю 51040грн. з ПДВ в кількості 1600л, шляхом видачі (передачі) товару за картками на пальне, переданими за актом приймання-передавання карток на пальне № 15341 від 14.12.2021. Також просить стягнути з відповідача 2481грн. судового збору.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань згідно договору поставки нафтопродуктів оптовими партіями №ТШК-29 від 16.11.2021р. в частині поставки товару.

Ухвалою суду від 30.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

11.10.2022 на адресу суду позивач, посилаючись на ч.5 ст. 252 ГПК України, надіслав до суду клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 14.10.2022 постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами. Призначено судове засідання для розгляду справи "01" листопада 2022 р. Встановлено сторонам строк до 25.10.2022р. для подання суду заяв, клопотань та пояснень, пов`язаних з розглядом справи, які не були подані сторонами до суду, з направленням поданих документів іншим учасникам судового процесу. Явка представників сторін у судове засідання визнана необов`язковою.

26.10.2022 представник відповідача надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву (вх.№01-57/5962/22), в якому заперечив проти позову та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідач зазначив, що позивач, не надав жодних доказів пред`явлення на автозаправних станціях, що визначені умовами Договору, отриманих за Договором карток на пальне. Не додано до позову і самих карток на пальне, отриманих за Договором, як доказ невиконання зобов`язань відповідачем. Також, позивач не надав доказів неможливості отоварення карток на пальне, не вказав номерів таких карток і їх кількості. Позивач взагалі не зазначає, про наявність фактів відмови в отоваренні карток на пальне. Карти на пальне, отримані позивачем за актом приймання-передавання карток на пальне №15341 від 14.12.202, є активними, доказів протилежного матеріали справи не містять. Таким чином, позивач має можливість отримати товар за місцем знаходження АЗС, при пред`явленні картки на пальне відповідно до умов Договору. Зазначив, що 01.10.2022 позивач здійснював отоварення карток на пальне, отриманих за актом приймання-передавання карток на пальне №15341 від 14.12.2021. При цьому, представник відповідача повідомив, що попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які ТОВ «ВЕСТ КАРД» планує понести у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції становить 5 000грн. витрат на правову (правничу) допомогу, докази понесення судових витрат будуть подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Просив справу розглядати за відсутності представника ТОВ "Вест Кард".

В судовому засіданні 01.11.2022 представник позивача позовні вимоги підтримав повністю.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив наступне.

16.11.2021 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях (далі - Покупець) та ТОВ «ВЕСТ КАРД» (далі - Постачальник) було укладено договір № ТШК-29 поставки нафтопродуктів оптовими партіями.

Відповідно до п.1.1, 1.2 Договору Постачальник зобов`язується постачати Покупцю партіями нафтопродукти , а саме: бензин А-95 в кількості 1600 л, код за ДК 021:2015 - 09130000-9 "Нафта і дистиляти", в подальшому іменовані Товар, а Покупець зобов`язується прийняти Товар від Постачальника та оплатити на умовах даного договору. Асортимент та кількість Товару (об`єм товарної партії) погоджуються Сторонами у видаткових накладних на Товар. У випадку необхідності, за вимогою однієї зі Сторін Договору, Сторонами на партію Товару можуть підписуватись Додатки з визначенням асортименту, кількості та ціни Товару.

Згідно з п. 2.1., 22 Договору ціна за одиницю виміру кількості Товару встановлюється за погодженням Сторін у видаткових накладних на Товар за результатами проведеного відбору постачальника через електронний каталог відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2020 № 822 "Про затвердження Порядку формування та використання електронного каталогу" (далі - електронний каталог). Ціна включає податки, збори та інші обов`язкові платежі до бюджетів, передбачені чинним законодавством України. Загальна сума Договору становить 51040,00 грн., в т. ч. з ПДВ.

Відповідно до п. 3.1. Договору, після погодження Сторонами асортименту, кількості та ціни Товару (товарної партії) шляхом підписання відповідної видаткової накладної на Товар, Постачальник передає Покупцю за Актом приймання-передачі карток на пальне картку (и) на пальне "№00" встановленої форми відповідного номіналу (далі по тексту - картка(и) на пальне або картка(и)). Картка на пальне виготовляється на паперовому носії; глянцевому паперовому носії, заламінованого плівкою; пластиковому носії, містить емблему торгівельної марки "№00", вказівку на вид (марку) Товару та номінал. На картку нанесено штрих-код, голографічне зоображення та інші ступені захисту. Передача Покупцю карток на пальне "№00" здійснюється по місцезнаходженню офісу Постачальника уповноваженій особі Покупця, з підписанням уповноваженими представниками Сторін Акту приймання- передачі карток на пальне. Право власності на Товар переходить до Покупця з моменту підписання Сторонами видаткової накладної на Товар та Акту приймання-передачі на пальне.

Згідно із п. 3.2. Договору поставки Товар видається Покупцю лише на підставі та в обмін на картку на пальне, видану Постачальником Покупцеві на умовах, передбачених п. 3.1. даного Договору. Картка на пальне є товарно-розпорядчим документом на Товар, на підставі якого здійснюється видача (повернення) Товару за місцем знаходження Товару (АЗС). Картка на пальне не є розрахунковим чи платіжним засобом. Для отримання Товару (заправки пальним транспортного засобу на АЗС) водій пред`являє оператору АЗС картку на пальне. Оператор АЗС здійснює відповідну ідентифікацію картки на пальне, і, на підставі цього, здійснює фактичну передачу (видачу) Товару відповідної марки та кількості. При видачі Товару, картка на пальне залишається у оператора, що є підтвердженням факту отримання Покупцем Товару відповідного асортименту та кількості.

Відповідно до п. 3.4. Покупець зобов`язаний фактично отримати Товар в межах терміну (строку) дії карток на пальне. Термін дії карток на пальне вказується у відповідному Акті приймання-передачі карток на пальне і погоджується Сторонами шляхом підписання відповідного Акту приймання-передачі карток на пальне. У випадку якщо термін дії карток на пальне не вказаний у Акті приймання-передачі карток на пальне, то термін дії карток на пальне становить 1 календарний рік від дати фактичної передачі карток на пальне за Актом приймання-передачі карток на пальне.

Згідно п. 3.7 Договору видача (передача) Товарів Покупцю проводиться по-частково, та лише за умови їх фактичної наявності на АЗ користувача АЗС на момент проведення операції з видачі (передачі) Товарів. Видача (передача) Товарів Покупцю підтверджується фактом отоварення картки на пальне (тобто повернення картки на пальне в обмін на виданий (переданий) ним Товар), що підтверджується чеком касового апарату (РРО).

Розрахунки за Товар (партію товару) Покупець здійснює протягом 15 банківських днів з дати підписання сторонами відповідної видаткової накладної на товар (п.4.2).

Приймання Товару здійснюється в момент завантаження у наданий Покупцем транспорт (5.1).

Відповідно до розділу 8 Договору сторони звільняються від відповідальності за повне чи часткове невиконання зобов`язань згідно договору, якщо це невиконання явилося наслідком дій непереборної сили, які виникли після укладення договору в результаті подій, які сторона не могла передбачити (пожежа, повінь, землетрус, військові дії, громадські безпорядки, зміна законодавства, прийняття забороняючих актів державними органами і т.д.), не дозволяючи виконати сторонами свої зобов`язання і безпосередньо вплинули на виконання умов Договору та не могли бути усунені розумними діями сторін. При цьому строк виконання зобов`язань продовжується відповідно до часу, протягом якого діяли такі обставини. Сторона, для якої створилась неможливість виконання зобов`язань по даному Договору у зв`язку із виникненням форс-мажорних обставин, зобов`язана, про настання вищевказаних обставин негайно, але не пізніше трьох днів з моменту їх настання, в письмовій формі повідомити другу Сторону. Достатнім доказом дій форс-мажорних обставин є документ, виданий Торгово-промисловою палатою України або регіональною торгово-промисловою палатою. Виникнення вищевказаних обставин не є підставою для відмови Покупця від сплати за Товар, поставлений до їх виникнення.

Відповідно до п. 10.9. Договору передбачено, що даний Договір набирає сили з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2021, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по даному Договору.

Договір підписаний сторонами та завірені їх печатками без зауважень та заперечень.

На виконання умов договору позивач відповідно до видаткової накладної №120643 від 16.11.2021 перерахував відповідачу 51040грн. за пальне (бензин автомобільний А-95 Євро-Е5) у кількості 1600 літрів, що підтверджується випискою з банку від 13.12.2021. Оплату товару позивачем не заперечує відповідач.

14.12.2021 сторонами підписано Акт приймання-передачі карток на пальне № 15341, відповідно до п. 2 якого, даним Актом Сторони засвідчують фактичну передачу від Постачальника до Покупця карток на пальне згідно зазначених номерів (А-95 - 50 шт по 20 л та 60 шт по 10 л). Також Актом встановлено, що картки на пальне (штрих картки), отримані згідно з даним Актом приймання-передачі карток на пальне, дійсні для вибірки Товару по видатковій накладній протягом 12 місяців з дати підписання даного Акту приймання-передачі карток на пальне.

Отже, позивач повністю виконав умови договору, перерахувавши відповідачу повну вартість палива.

04.04.2022 ТОВ «ВЕСТ КАРД» листом-повідомленням №161/47 повідомило позивача про настання форс-мажорних обставин за договором та зазначило, що у зв`язку із настанням надзвичайних, невідворотних обставин (введенням воєнного стану), товариство як постачальник за договором, не має можливості виконувати свої зобов`язання та звільняється від відповідальності за невиконання своїх обов`язків за договорами. До даного листа відповідач долучив лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1, який розміщений на її офіційному веб-порталі.

Позивач зазначає, що на день подання позову відповідач не виконав умови договору та не поставив позивачу товар.

З метою мирного врегулювання спору, 18.05.2022, 31.05.2022, 21.06.2022 Регіональне відділення ФДМ України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях надсилало на адресу відповідача листи з вимогою виконати зобов`язання і надавати позивачу товар (бензин) на підставі поданих талонів. Проте, відповідач відповіді на листи не давав, вимоги позивача не виконав.

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить зобов`язати ТОВ "Вест Кард" поставити Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях бензин автомобільний А-95-Євро5 ) загальною вартістю 51040грн. з ПДВ в кількості 1600л, шляхом видачі (передачі) товару за картками на пальне, переданими за актом приймання-передавання карток на пальне № 15341 від 14.12.2021.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч.ч. 1, 7 ст.193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним, зокрема, у момент надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми. (ч.1 ст.670 ЦК України).

Отже, з моменту передачі відповідачем позивачу карток на пальне за видатковими накладними у позивача виникло право власності на цей товар.

Відповідно до ч.2 ст.693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України № 281/171/578/155 від 20.05.2008, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики України від 20 травня 2008 року №281/171/578/155, талон - спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому.

За загальним правилом для отримання товару на АЗС покупець пред`являє оператору АЗС картку на пальне. Оператор АЗС здійснює відповідну ідентифікацію картки на пальне, здійснює фактичну передачу (видачу) товару відповідної марки та кількості, після чого картка на пальне залишається у оператора, що є підтвердженням факту отримання покупцем товару зі зберігання відповідного асортименту та кількості.

Таким чином, позивач як власник карток на пальне за актом приймання-передачі карток на пальне №15341 від 14.12.2021 має право на отримання на АЗС відповідача товару по картках на пальне.

Про неможливість виконувати свої зобов`язання за договором відповідач надіслав позивачу повідомлення про настання форс-мажорних обставин №161/47 від 04.04.2022, при цьому послався на лист ТПП №2024/02.0-7.1 від 28.08.2022.

Відповідно до статті 42 Господарського кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом.

Важливим елементом підприємницької діяльності є ризик збитків. Підприємницький ризик - це імовірність виникнення збитків або неодержання доходів порівняно з варіантом, що прогнозується; невизначеність очікуваних доходів.

Згідно до ч.1 ст.14-1 Закону України Про торгово-промислові палати України Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Листом від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, що розміщений в мережі Інтернет https://ucci.org.ua/uploads/files/621cba543cda.pdf, та адресований "Всім кого це стосується", Торгово-промислова палата України (далі - ТПП України) на підставі ст. ст. 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" від 02.12.97 №671/97-ВР, Статуту ТПП України, цим засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року N 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Приписами ст. 617 ЦК України встановлено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Відповідно до частини 2 статті 218 ГК України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Водночас, відповідно приписів ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

За загальним правилом, неможливість виконати зобов`язання внаслідок дії обставин непереборної сили відповідно до вимог законодавства є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (частина 1 статті 617 Цивільного кодексу України).

Тобто, можливе звільнення від відповідальності за невиконання, а не від виконання в цілому. В будь-якому разі сторона зобов`язання, яка його не виконує, повинна довести, що в кожному окремому випадку саме ці конкретні обставини мали непереборний характер саме для цієї конкретної особи. І кожен такий випадок має оцінюватись судом незалежно від наявності засвідчених компетентним органом обставин непереборної сили.

Верховний Суд у постанові від 25.01.2022 по справі №904/3886/21 зазначив, що форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер, а зацікавленій стороні необхідно довести (1) факт їх виникнення; (2) те, що обставини є форс-мажорними (3) для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд і у постанові від 16.07.2019 по справі №917/1053/18, зазначивши, що лише посилання сторони у справі на наявність обставин непереборної сили та надання підтверджуючих доказів не може вважатися безумовним доведенням відповідних обставин, яке не потребує оцінки суду. Саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах доказів встановити, чи дійсно такі обставини, на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку.

Посилання відповідача на настання форс-мажорних обставин суд вважає необґрунтованим, враховуючи наступне.

Введення воєнного стану на території України не означає, що відповідач не може здійснювати господарську діяльність та набувати кошти, адже протилежного відповідачем не доведено відповідними доказами. Відповідач не надав доказів того, що підприємство зупинило роботу у зв`язку з воєнним станом, що всі працівники (чи їх частина), керівник підприємства, інші посадові особи мобілізовані та перебувають у складі Збройних Сил України, тимчасово не виконують професійні обов`язки у зв`язку з воєнними діями, все, або частина складу рухомого майна підприємства задіяні під час тих чи інших заходів, що б перешкоджало суб`єкту господарювання здійснювати підприємницьку діяльність під час введеного воєнного стану.

Отже, форс-мажор не є автоматичною підставою для звільнення від виконання зобов`язань, стороною договору має бути підтверджено не факт настання таких обставин, а саме їхня здатність впливати на реальну можливість виконання зобов`язання.

Заперечуючи позов відповідач вказує, що картки на пальне є активними, позивачем не надано доказів того, що паливні картки пред`являлися на автозаправних станціях, не додано самих карток на пальне, їх номерів і кількості, як доказ невиконання зобов`язання відповідачем. Також зазначає, що 01.10.2022 позивач здійснював отоварення карток на пальне.

Суд вважає, що доводи відповідача є необгрунтованими та не підтверджені жодними належними та допустимими доказами. Відповідачем не надано суду доказів, які саме картки та на яку суму було використано позивачем 01.10.2022. Також, не надано чеків касового апарату (РРО) в підтвердження отоварення карток на пальне (тобто повернення картки на пальне в обмін на виданий (переданий) товар, як це передбачено умовами Договору (п. 3.7).

Водночас, суд звертає увагу на лист-повідомлення відповідача №161/47 від 04.04.2022 про настання форс-мажорних обставин, як доказ неналежного виконання ним своїх зобов`язань за договором.

Згідно ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відтак, твердження відповідача є безпідставними та не обгрунтованими.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі та зобов`язання ТОВ "Вест Кард" поставити Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях бензин автомобільний А-95-Євро5 ) згідно видаткової накладної №120643 від 16.11.2021 на загальну суму з ПДВ 51040грн. у кількості 1600л, шляхом видачі (передачі) товару за картками на пальне, переданими за актом приймання-передавання карток на пальне № 15341 від 14.12.2021.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст.73 ГПК України).

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно із ч.ч. 2-4 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481грн слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст 86, 129, 233, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити.

2. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Вест Кард" (43023, Волинська обл, м.Луцьк, вул.Єршова, буд.1, ) поставити Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях (79005, Львівська обл., м.Львів, вул.Коперника, буд.4, ) бензин автомобільний А-95-Євро5 ) згідно видаткової накладної №120643 від 16.11.2021 на загальну суму з ПДВ 51040грн. у кількості 1600л, шляхом видачі (передачі) товару за картками на пальне, переданими за актом приймання-передавання карток на пальне № 15341 від 14.12.2021.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Вест Кард (43023, Волинська обл, м.Луцьк, вул.Єршова, буд.1, ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях (79005, Львівська обл., м.Львів, вул.Коперника, буд.4, ) 2481грн витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено та підписано 04.11.2022.

Суддя О. Г. Слободян