ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2022м. ДніпроСправа № 904/2126/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бондарєва Е.М. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустрія, ЛТД" (70450, Запорізька область, Запорізький район, смт. Кушугум, вул. Леваневського, буд. 2, ідентифікаційний код 22117613) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "Дніпросталь" (49051, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Дніпросталівська, буд. 4, ідентифікаційний код 33718431) про стягнення 227 860,97 грн. заборгованості за поставлений товар

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Індустрія, ЛТД" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом №б/н від 28.06.2022 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "Дніпросталь" 227 860,97 грн. заборгованості за поставлений товар.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача витрати по сплату судового збору у сумі 3 417,91 грн. та витрати на професійну правничу допомогу (орієнтований розрахунок 15 000,00 грн.).

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №05/10/21 від 05.10.2021 в частині своєчасної та повної оплати за товар отриманий на загальну суму 1 412 839,70 грн. за наступними видатковими накладним:

- №РН-0000070 від 03.02.2022 на суму 84 957,72 грн.;

- №РН-0000081 від 13.02.2022 на суму 71 596,85 грн.;

- №РН-0000082 від 13.02.2022 на суму 71 306,40 грн.;

- №РН-0000058 від 01.02.2022 на суму 76 970,24 грн.;

- №РН-0000059 від 01.02.2022 на суму 76 098,89 грн.;

- №РН-0000060 від 01.02.2022 на суму 76 098,89 грн.;

- №РН-0000061 від 01.02.2022 на суму 81 036,60 грн.;

- №РН-0000062 від 02.02.2022 на суму 71 379,01 грн.;

- №РН-0000063 від 02.02.2022 на суму 77 188,09 грн.;

- №РН-0000064 від 02.02.2022 на суму 74 646,61 грн.;

- №РН-0000065 від 02.02.2022 на суму 77 042,86 грн.;

- №РН-0000069 від 03.02.2022 на суму 68 910,16 грн.;

- №РН-0000071 від 03.02.2022 на суму 84 739,88 грн.;

- №РН-0000068 від 03.02.2022 на суму 88 588,39 грн.;

- №РН-0000075 від 04.02.2022 на суму 88 661,02 грн.;

- №РН-0000074 від 04.02.2022 на суму 82 053,19 грн.;

- №РН-0000073 від 04.02.2022 на суму 77 333,32 грн.;

- №РН-0000072 від 04.02.2022 на суму 84 231,59 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №904/2126/22, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідач письмовий відзив на позов не надав, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі №904/2126/22 відповідач повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

05 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Індустрія, ЛТД" (далі - постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "Дніпросталь" (далі - покупець, відповідач) укладено договір поставки №05/10/21 (далі - договір) відповідно до п.1.1 якого в порядку та на умовах, визначених договором, постачальник зобов`язався передати в власність покупцю, а покупець прийняти та оплатити продукцію матеріально-технічного призначення (далі - товар). Найменування, асортимент, кількість, ціна, умови та строки поставки товару зазначаються у Специфікаціях, які оформлюються у вигляді Додатків і складають невід`ємну частину договору.

Ціна за одиницю виміру товару, що поставляється за договором, визначається у гривнях, не враховує податок на додану вартість, порядок нарахування якого встановлений Податковим кодексом України, та зазначається у Специфікаціях (п.2.1 договору).

Загальна сума договору визначається як загальна вартість товару, поставленого за весь період дії договору на підставі оформлених сторонами специфікацій (п.2.4 договору).

Товар з договором поставляється на умовах, викладених у відповідності до вимог Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів "Інкотермс" в редакції 2010 року, та зазначених у Специфікаціях (п.3.1 договору).

Відповідно до п.3.2 договору товар поставляється узгодженими партіями протягом терміну дії договору. Строк поставки товару та місце поставки товару зазначається у Специфікаціях. У разі зміни місця поставки постачальник повинен письмово повідомити покупцю нові реквізити не пізніше 3-х днів до дати поставки товару, а у разі порушення зазначеного строку постачальник несе ризик настання пов`язаних із цим несприятливих наслідків, у тому числі відшкодовує покупцю збитки.

Товар передається постачальником покупцю на підставі видаткової накладної з відміткою покупця про приймання товару, якщо інше не передбачено відповідною Специфікацією (п.3.5 договору).

Датою поставки товару і датою переходу права власності на товар є дата, зазначена покупцем у видатковій накладній при прийманні товару. Сторони у Специфікації можуть обумовити інші умови визначення дати поставки товару і дати переходу права власності на товар (п.3.7 договору).

Розрахунки за договором покупець здійснює шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника в порядку та строки, зазначені у Специфікаціях. При здійсненні/оплати на умовах передплати покупець перераховує грошові кошти у розмірі вартості узгодженої партії товару. При здійсненні оплати з відстрочкою платежу покупець перераховує грошові кошти за фактично прийняту вагу/кількість товару (п.4.1 договору).

Договір вважається укладеним і набирає чинності з жати його підписання сторонами та скріплення їх підписів печатками сторін та діє до 31.12.2023, а в частині не виконаних зобов`язань - до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань. Датою підписання договору слід вважати дату, вказану в правому верхньому кутку на першій сторінці договору (п.11.1 договору).

У Специфікації №7 від 31.01.2022 сторони погодили, що постачальник (позивач) зобов`язався поставити вапно (фракція 20-80мм) ІФА-1, ІФС-1, ТУ У14.1-1-2002 у кількості 550 тн., на загальну суму 1 996 869,60 грн. з ПДВ на умовах FСА в редакції Інкотермс 2010 року за адресою Запорізька область, смт. Кушугум, вул. Леваневського,2 протягом лютого 2022 року навалом на умовах відстрочки платежу 10 календарних днів з моменту відвантаження товару.

На виконання умов договору на підписаних специфікацій позивачем протягом лютого 2022 року поставлено на адресу відповідача товар на загальну суму на загальну суму 1 412 839,70 грн. за наступними видатковими накладним:

- №РН-0000070 від 03.02.2022 на суму 84 957,72 грн.;

- №РН-0000081 від 13.02.2022 на суму 71 596,85 грн.;

- №РН-0000082 від 13.02.2022 на суму 71 306,40 грн.;

- №РН-0000058 від 01.02.2022 на суму 76 970,24 грн.;

- №РН-0000059 від 01.02.2022 на суму 76 098,89 грн.;

- №РН-0000060 від 01.02.2022 на суму 76 098,89 грн.;

- №РН-0000061 від 01.02.2022 на суму 81 036,60 грн.;

- №РН-0000062 від 02.02.2022 на суму 71 379,01 грн.;

- №РН-0000063 від 02.02.2022 на суму 77 188,09 грн.;

- №РН-0000064 від 02.02.2022 на суму 74 646,61 грн.;

- №РН-0000065 від 02.02.2022 на суму 77 042,86 грн.;

- №РН-0000069 від 03.02.2022 на суму 68 910,16 грн.;

- №РН-0000071 від 03.02.2022 на суму 84 739,88 грн.;

- №РН-0000068 від 03.02.2022 на суму 88 588,39 грн.;

- №РН-0000075 від 04.02.2022 на суму 88 661,02 грн.;

- №РН-0000074 від 04.02.2022 на суму 82 053,19 грн.;

- №РН-0000073 від 04.02.2022 на суму 77 333,32 грн.;

- №РН-0000072 від 04.02.2022 на суму 84 231,59 грн.

З урахуванням заборгованості відповідача на початок періоду (за січень 2022 року) в розмірі 770 501,20 грн. та оплати продукції в розмірі 1 955 479,94 грн. - заборгованість відповідача склала 227 860,97 грн.

Таким чином, враховуючи призначення платежу в банківських виписках по кожній поставці, відповідачем повністю не оплачені поставка продукції за видатковими накладними:

- №РН-0000070 від 03.02.2022 на суму 84 957,72 грн.;

- №РН-0000081 від 13.02.2022 на суму 71 596,85 грн.;

- №РН-0000082 від 13.02.2022 на суму 71 306,40 грн.,

всього 227 860,97 грн.

Позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором в частині своєчасної та повної оплати за отриманий товар, що стало підставою звернення позивача з позовом до суду.

Предметом доказування у справі є обставини укладання договору, факт поставки товару, строк оплати, наявність часткової оплати, строк дії договору, наявність прострочення оплати.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 691 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Частиною 1 статті 266 Господарського кодексу України передбачено, що предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у стандартах, технічних умовах, документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За приписом частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Факт прийняття покупцем товару на загальну суму 227 860,97 грн. підтверджується матеріалами справи.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до вимог ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідач свої зобов`язання по договору не виконав, заборгованість за поставлений товар по договору на час звернення з позовом до суду складає 227 860,97 грн.

Докази повної оплати відповідачем вартості поставленого товару на суму загальну суму 227 860,97 грн. в матеріалах справи відсутні.

Отже, відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов договору, не здійснив оплату поставлений товар, тобто не виконав свої зобов`язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення 227 860,97 грн. суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 89 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про більшу вірогідність доказів, наданих позивачем у підтвердження обґрунтування своєї позиції. Відповідно позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Такі висновки суду засновані передусім на відсутності належних спростувань з боку відповідача цих обставин.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по справі покладаються на відповідача, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 3 417,91 грн. витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустрія, ЛТД" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "Дніпросталь"про стягнення 227 860,97 грн. заборгованості за поставлений товар задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "Дніпросталь" (49051, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Дніпросталівська, буд. 4, ідентифікаційний код 33718431) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустрія, ЛТД" (70450, Запорізька область, Запорізький район, смт. Кушугум, вул. Леваневського, буд. 2, ідентифікаційний код 22117613) 227 860,97 грн. заборгованості за поставлений товар та 3 417,91 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Е.М. Бондарєв