ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"08" листопада 2022 р.м. Одеса Справа № 916/2961/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М., розглянувши позовну заяву (вх.№3057/22 від 03.11.2022)

за позовом: Фізичної особи-підприємця Соболєвої Олександри Костянтинівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «КРОВЛЕКС ПЛЮС» (65026, м. Одеса, вул. Жуковського, 15, );

про стягнення 124739,73 грн.

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: позивач ФОП Соболєва О.К. звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до відповідача ТОВ «КРОВЛЕКС ПЛЮС», в якому просить суд стягнути з останнього основний борг - 75 000,00 грн., штраф - 37 500,00 грн., інфляційні нарахування - 3975,34 грн., 3 % річних - 628,77 грн., пеня - 7635,62 грн. та судові витрати.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд зазначає таке:

По-перше, відповідно до ч.2 ст.164 ГПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Рішенням Конституційного Суду України №8-рп/2008 від 22.04.2008 у справі №1-18/2008 встановлено, що відповідно до статті 124 Конституції України, Конституційний Суд України та суди загальної юрисдикції здійснюють правосуддя, яке стосується конституційного, адміністративного, господарського, кримінального та цивільного судочинства. Ці види судочинства є процесуальними формами правосуддя та охоплюють порядок звернення до суду, процедуру розгляду судом справи та ухвалення судового рішення. Суди реалізують державну мову в процесі судочинства та гарантують право громадян щодо використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють, відповідно до Конституції і законів України. Таким чином, Основним Законом України закладено конституційні основи для використання української мови як мови судочинства та одночасно гарантовано рівність прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що забезпечення рівності прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою, гарантування права громадян на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють, не означають абсолютного права сторони (учасника справи) подавати відповідні процесуальні документи мовою, якою вона володіє, якому кореспондує безумовний обов`язок суду приймати такі документи до розгляду.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою. Суди забезпечують рівність прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право громадян на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.

Згідно з частиною 1 статті 10 ГПК України, господарське судочинство в судах здійснюється державною мовою, а відповідний механізм забезпечення рівності прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою передбачено у частинах 3, 4 статті 10 ГПК України, відповідно до якої суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасникам судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють. Учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача в порядку, встановленому цим Кодексом.

Враховуючи викладене, а також беручи до уваги положення ч. 1 ст. 10 ГПК України та ч. 1 ст. 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд зауважує, що докази надані до позовної заяви повинні бути подані державною (українською) мовою.

Згідно ч. ч. 2, 4 ст. 91 ГПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Згідно п.12 чт. 34 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, зокрема, засвідчують вірність перекладу документів з однієї мови на іншу.

Відповідно до статті 79 Закону України «Про нотаріат», нотаріус засвідчує вірність перекладу документа з однієї мови на іншу, якщо він знає відповідні мови. Якщо нотаріус не знає відповідних мов, переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус.

Враховуючи вищенаведене, господарський суд зазначає, що при зверненні із позовною заявою позивачем разом із документами, які виготовлені на іноземній мові, повинні бути подані належним чином (нотаріально) засвідчені переклади на державну мову.

Між тим, дана позовна заява подана всупереч наведених приписів процесуального закону, оскільки позивачем подано додатки до позовної заяви № 6, 8, 9, 10, 11, 17, 20, 21, 22, 23, 24 без нотаріально засвідченого перекладу на українську мову.

По-друге, згідно до п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, правові підстави позову.

Судом встановлено, що позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем умов договору юридичних послуг №24-06-2019 від 24.06.2019, між тим в матеріалах справи наявна копія непідписаного зі сторони ТОВ «КРОВЛЕКС ПЛЮС» вказаного договору.

Згідно ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Водночас матеріали позовної заяви не містять підписаного сторонами договору юридичних послуг №24-06-2019 від 24.06.2019, на підставі якого ТОВ «КРОВЛЕКС ПЛЮС» могло набути прав та обов`язків перед ФОП Соболєвої О.К., в тому числі щодо оплати отриманих послуг.

Також позовні вимоги мотивовані наданими ФОП Соболєвої О.К. на користь ТОВ «КРОВЛЕКС ПЛЮС» юридичних послуг за березень, вересень та жовтень 2022 року, що позивач підтверджує актами прийому-передачі наданих послуг №33 від 24.03.2022, №39 від 26.09.2022 та №40 від 13.10.2022, які також не підписані зі сторони ТОВ «КРОВЛЕКС ПЛЮС», що не може бути належним доказом отримання відповідачем таких послуг.

По-третє, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно ч.1 ст. 172 ГПК України, позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Як вбачається із доданого до позовної заяви опису вкладення у цінний лист на адресу ТОВ «КРОВЛЕКС ПЛЮС», до поштового відправлення позивачем вкладено копію позовної заяви із додатками у кількості 4 предметів, між тим до суду подана позовна заява з додатками у кількості 28 документів на 71 сторінці.

Отже, відомості зазначені у вказаному описі вкладення не підтверджують належним чином дотримання позивачем вимог процесуального закону щодо надіслання відповідачу копії позовної заяви із доданими до неї документами у повному обсязі.

По-четверте, як передбачено п. 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Між тим, позивачем не зазначено про наявність у нього або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Згідно з ч.1 ст.174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням встановлених недоліків, на підставі ч.1 ст.174 ГПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення даної позовної заяви без руху із встановленням позивачу строку для усунення виявлених недоліків, шляхом надання до суду нотаріально засвідченого перекладу додатків до позовної заяви за № 6, 8, 9, 10, 11, 17, 20, 21, 22, 23, 24, підписаного договору юридичних послуг №24-06-2019 від 24.06.2019, доказів наданих послуг за вказаним договору, належних доказів надіслання копії позовної заяви з додатками та зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви, згідно вимог ст. ст. 10, 91, 162, 164, 172 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 10, 91, 162, 164, 172, 174, 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1.Позовну заяву (вх.№3057/22 від 03.11.2022) ФОП Соболєвої О.К. залишити без руху.

2.Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10-ти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3.Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч. 4 ст. 174 ГПК України.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://od.arbitr.gov.ua

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.М. Невінгловська