УХВАЛА

за результатами розгляду скарги на неправомірні дії державного виконавця

м. Київ

01.11.2022Справа № 918/669/18
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Росущан К.О., розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу № 41.2/28206/2022-13/ВИХ від 12.09.2022 у справі № 918/669/18

за позовом Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 12-Г; ідентифікаційний код: 00032129) в особі філії Львівське обласне управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (79000, Львівська обл., м. Львів, вул. Січових Стрільців, буд. 9; ідентифікаційний код: 09325703)

до 1. Приватного підприємства "Компанія Михайлівська" (03115, м. Київ, вул. Федори Пушиної, буд. 13; ідентифікаційний код: 40195849)

2. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код: НОМЕР_1 )

про стягнення 304359,81 грн.

за участі представників:

від стягувача (скаржника) Дільний Н.З;

від боржників та органу виконавчої служби - не з`явилися.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.07.2019 року у справі № 918/669/18 (суддя Баранов Д.О.) позов Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" задоволено частково; закрито провадження в частині позовних вимог про стягнення з Приватного підприємства "Компанія Михайлівська" та ОСОБА_1 заборгованості за кредитом у розмірі 5838,94 грн. та заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом у розмірі 11726,52 грн.; стягнуто солідарно з Приватного підприємства "Компанія Михайлівська" та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Львівське обласне управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" заборгованість за кредитом у розмірі 176 021 грн. 49 коп., пеню за кредитом у розмірі 91 177 грн. 54 коп., пеню за процентами у розмірі 691 грн. 23 коп., 3% річних у розмірі 7875 грн. 41 коп., інфляційні втрати у розмірі 11 028 грн. 68 коп.; стягнуто з Приватного підприємства "Компанія Михайлівська" на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Львівське обласне управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" судовий збір у розмірі 2282 грн. 70 коп.; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Львівське обласне управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" судовий збір у розмірі 2282 грн. 70 коп.

05.09.2019 року на виконання вищезазначеного рішення Господарським судом міста Києва видано відповідні накази.

13.09.2022 Акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії Львівське обласне управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" направлено поштою на адресу суду (вх01-20/4659/22 20.09.2022) скаргу № 41.2/28206/2022-13/ВИХ від 12.09.2022 на постанову головного державного виконавця Радивилівського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Бречко Ігоря Кириловича про закінчення виконавчого провадження від 03.08.2022 ВП №69303744, в якій порушено питання поновити пропущений з поважних причин строку для подання скарги та визнання неправомірною та скасування поіменованої постанови про закінчення виконавчого провадження від 03.08.2022 ВП №69303744.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями скаргу передано на розгляд судді КурдельчукуІ.Д. у зв`язку з відпусткою суді Баранова Д.О.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.09.2022 року прийнято до свого провадження скаргу № 41.2/28206/2022-13/ВИХ від 12.09.2022, поновлено строк для подання скарги розгляд скарги призначено на 12.10.2022 року. Витребувано у державного виконавця належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 69303744. За пропоновано боржникам, (вірогідним спадкоємцям) надати до суду письмові пояснення з приводу обставин, викладених у скарзі.

Засідання 12.10.2022 не відбулось через загрозу ракетної атаки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.10.2022 року розгляд скарги призначено на 01.11.2022 року.

Участь представника стягувача у розгляді скарги - в режимі відеокнференції, скаргу підтримав.

Від головного державного виконавця Радивилівського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Бречко Ігоря Кириловича надійшли пояснення № 12888 від 20.10.2022 року та копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 69303774. У поясненнях йдеться, що під час здійснення виконавчих дій по виконавчому провадженню було встановлено, що боржник помер ще до відкриття виконавчого провадження, у зв`язку з чим 29.07.2022 року до Радивилівського відділу реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області було надіслано вимогу про надання копії витягу про смерть боржника. Після надходження відповіді на зазначену вимогу було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 69303744 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Зобов`язання померлого не передбачали правонаступництва в силу п.5ч.1 ст.1219 та ст. 608 ЦК України.

Господарський суд дійшов висновку про розгляд скарги по суті без участі боржника (вірогідних спадкоємців) та державного виконавця у зв`язку із заявою про розгляд скарги за його відсутності та за наявними матеріалами з огляду на приписи ч.2 ст. 342 та ч.10 ст.81 ГПК України

Відповідно до частини 1 статті 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Дослідивши матеріали скарги, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду і вирішення, суд вважає, що скарга Банку на без діяльність державного приватного виконавця під час виконання судового рішення у справі № 918/669/18 є обґрунтованою та підлягає задоволенню з огляду на таке .

Скаргу обґрунтовано тим, що головним державним виконавцем Радивилівського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Бречко Ігорем Кириловичем при здійсненні виконавчого провадження повною мірою не здійснено необхідних дій, визначених Законом України «Про виконавче провадження» та передчасно винесено постанову від 03.08.2022 року про закінчення виконавчого провадження № 69303744.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду міста Києва від 24.07.2019 року у справі № 918/669/18 стягнуто солідарно з Приватного підприємства "Компанія Михайлівська" та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Львівське обласне управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" заборгованість за кредитом у розмірі 176 021 грн. 49 коп., пеню за кредитом у розмірі 91 177 грн. 54 коп., пеню за процентами у розмірі 691 грн. 23 коп., 3% річних у розмірі 7875 грн. 41 коп., інфляційні втрати у розмірі 11 028 грн. 68 коп.; стягнуто з Приватного підприємства "Компанія Михайлівська" на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Львівське обласне управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" судовий збір у розмірі 2282 грн. 70 коп.; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Львівське обласне управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" судовий збір у розмірі 2282 грн. 70 коп.

05.09.2019 року на виконання вищезазначеного рішення Господарським судом міста Києва видано відповідні накази.

Належним доказом вжиття усіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів з примусового виконання рішення суду, що свідчить про повноту виконавчих дій, є повне виконання рішення суду. Невиконання рішення суду, яке набрало законної сили, свідчить про неповноту виконавчих дій, що є недопустимим з огляду на положення статті 129-1 Конституції України щодо обов`язковості судових рішень.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених законом випадках на приватних виконавців.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 вказаної статті Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

З урахуванням викладеного, відповідно до вимог Конституції України, рішення Господарського суду міста Києва від 24.07.2019 року у справі № 918/669/18, яке набрало законної сили, є обов`язковим до виконання та має бути виконане.

Предметом скарги є оскарження дій державного виконавця, що обумовлені невиконанням вимог Закону України «Про виконавче провадження» щодо вчинення дій спрямованих на повне та реальне виконання судового наказу Господарського суду міста Києва від 05.09.2019 року у справі № 918/669/18.

28.06.2022 року постановою головного державного виконавця Радивилівського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Бречко Ігоря Кириловича відкрито виконавче провадження № 69303744 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 05.09.2019року у даній справі.

03.08.2022 року головним державним виконавцем Радивилівського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Бречко Ігорем Кириловичем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 69303744 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку зі смертю боржника.

Відповідно до пункту 6 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року, під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Таким чином, Законом України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець повинен вчиняти виконавчі дії в повному обсязі, неупереджено, своєчасно та ефективно, виконавець зобов`язаний розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання, а також вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень з дотриманням розумності строків виконавчого провадження.

Положення Закону визначають перелік дій, які виконавець повинен вчинити у разі стягнення з боржника відповідних грошових сум, під час здійснення яких він приймає певні рішення шляхом винесення постанов, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень або інших процесуальних документів, та які в обов`язковому порядку долучаються до матеріалів виконавчого провадження.

Разом з цим, відповідно п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

Наведене дає підстави зробити висновок, що процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи.

Матеріалами виконавчого провадження ВП № 69303744 встановлено, актовий запис у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян про смерть № 55 від 12.04.2022 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У разі смерті фізичної особи - сторони виконавчого провадження, виконавець повинен перевірити чи допускають відповідні правовідносини правонаступництво, чи ні.

За умови якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець має вчинити необхідні дії для вирішення питання про заміну такої сторони її спадкоємцями та надалі за заявою сторони звернутись до суду з відповідним поданням про заміну сторони виконавчого провадження.

Смерть, оголошення померлою або визнання безвісно відсутньою фізичною особи, яка була стороною виконавчого провадження, має виступати підставою для його закінчення лише коли виконання обов`язків такої особи чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.

Якщо ж виконавче провадження було закінчене виконавцем, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника, і виконавець при цьому не врахував відповідні вимоги чинного законодавства щодо можливого правонаступництва боржника, постанову про закінчення виконавчого провадження оскаржити в судовому порядку.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2020 року у справі № 916/617/17.

Відповідно до встановленого Судом під час вирішення спору по суті,

« 11.12.2017 між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (кредитор), Приватним підприємством «Компанія Михайлівська» (боржник) та ОСОБА_1 (поручитель) укладено Договір поруки №2600-107/1, відповідно до умов якого поручитель безумовно, безвідклично та безоплатно зобов`язується перед кредитором відповідати солідарно з боржником за виконання в повному обсязі зобов`язання, у тому числі того, що виникне у майбутньому відповідно до умов кредитного договору.

…

виконання зобов`язань відповідача 1 за Договором про надання овердрафту №2600-107 від 11.12.2017, були забезпечені порукою відповідача 2 на підставі Договору поруки №2600-107/1 від 11.12.2017.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів виконання поручителем (відповідачем 2) своїх зобов`язань за Договором поруки №2600-107/1 від 11.12.2017, суд дійшов висновку про наявність підстав для солідарного стягнення з ОСОБА_1 заборгованості Приватного підприємства «Компанія Михайлівська» за Договором про надання овердрафту №2600-107 від 11.12.2017».

Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відтак, до спадкоємців переходять не тільки права, що належали спадкодавцю, але і його обов`язки.

Так, у спадщину переходять: обов`язки, що випливають з цивільно-правових договорів (крім тих, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця); обов`язки з відшкодування матеріальної шкоди (збитків); обов`язки по відшкодуванню моральної шкоди (присудженої судом за життя спадкодавця); обов`язки по виплаті неустойки у вигляді штрафу або пені (присудженої судом за життя спадкодавця); витрати на утримання, догляд, лікування, поховання спадкодавця (але не більш, ніж за 3 роки); обов`язки за договором оренди житла з викупом.

Сторонами провадження за даною скаргою не порушувалось питання оцінки - чи допускають правонаступництво спірні правовідносини в частині стягнення боргу з померлого поручителя ?

Суд звертає увагу, що матеріали виконавчого провадження ВП № 69303774 в т.ч. і постанова не містить аналізу і висновку про припинення поруки у зв`язку зі смертю солідарного боржника,яким є поручитель.

В свою чергу, пунктом 3 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року №5 судам роз`яснено, що у разі смерті поручителя (крім випадків майнової поруки), враховуючи положення статті 607, частини першої статті 608 ЦК, а також сутності поруки як особистого зобов`язання відповідати за належне виконання основного зобов`язання, спадкоємці поручителя не є солідарними боржниками за кредитним договором. Тобто договір поруки не відноситься до такого типу договорів, що може успадковуватися і припиняє свою дію в момент смерті поручителя, в зв`язку із цим солідарна відповідальність боржника та майнового поручителя нормами ЦК не передбачена.

Суд наголошує, що наведена позиція не була аналізована державним виконавцем, а тому висновок про закриття виконавчого провадження з підстав п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» є передчасним.

За наявності підстав для висновку про перехід прав та обов`язків поручителя до спадкоємців учасники провадження мають діяти відповідно до ст. 334 ГПК України.

Водночас як випливає з постанови Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), наявність рішення суду про стягнення кредитної заборгованості свідчить, що суд дійшов висновку про те, що строк виконання зобов`язання настав, причому саме за тією вимогою, яку задоволено судом, та встановив наявність обов`язку відповідача (відповідачів) сплатити заборгованість.

Рішення суду про стягнення заборгованості, у тому числі з поручителя, не змінює змісту у відповідного правовідношення - характер та обсяг прав і обов`язків сторін залишаються незмінними, додається лише ознака безпосередньої можливості примусового виконання. До моменту здійснення такого виконання або до припинення зобов`язання після ухвалення судового рішення з інших підстав (наприклад, унаслідок зарахування зустрічних однорідних вимог) відповідне зобов`язання продовжує існувати.

Отже, саме по собі набрання законної сили рішенням суду про стягнення з боржника або поручителя заборгованості за кредитним договором не змінює та не припиняє ані кредитного договору, ані відповідного договору поруки, доки не виникне договірна чи законна підстава для такого припинення.

Отже, в матеріалах скарги та виконавчого провадження відсутні докази вчинення державним виконавцем всіх можливих та достатніх дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», спрямованих на належне, повне та об`єктивне примусове виконання наказу Господарського суду міста Києва від 05.09.2019 року у справі № 918/669/18, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення скарги № 41.2/28206/2022-13/ВИХ від 12.09.2022 «На постанову головного державного виконавця Радивилівського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Бречко Ігоря Кириловича про закінчення виконавчого провадження від 03.08.2022 ВП №69303744» Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Львівське обласне управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України".

За таких обставин, керуючись статтями 234, 235, 240 та 342-345 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Скаргу №41.2/28206/2022-13/ВИХ від 12.09.2022 року "На постанову головного державного виконавця Радивилівського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Бречко Ігоря Кириловича про закінчення виконавчого провадження від 03.08.2022 ВП №69303744" Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Львівське обласне управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" у справі № 918/669/18 - задовольнити.

2. Визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Радивилівського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Бречко Ігоря Кириловича про закінчення виконавчого провадження від 03.08.2022 ВП №69303744.

Копію ухвали надіслати сторонам та до Радивилівського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Судове рішення є врученим з дня отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи в модулі "Електронний суд" ЄСІТС (п.2ч.6ст.242 ГПК України), вказану такою особою під час подання документів до суду.

Ухвала набрала законної сили 01.11.2022 та може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її підписання до Північного апеляційного господарського суду.

Повне судове рішення складено 02.11.2022

Суддя Ігор Курдельчук