ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.11.2022 м. Івано-ФранківськСправа № 909/1187/21
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Скапровської І. М.

Секретар судового засідання Матіяш М. П.

За участю представника позивача Чумаченка О. Є.,

представника: АТ КБ "ПриватБанк" - Тарасенкова В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом: ТОВ "Виробничо-комерційна фірма "Голден", Київське шосе, 4/2, м. Житомир, 10001

до відповідачів: АТ КБ "ПриватБанк" вул. Грушевського, буд. 1-Д, м. Київ, 01001;

приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Верби Віталія Миколайовича, пр-кт. Пушкіна, буд. 35/1-А, м. Дніпро, 49101 про витребування із чужого незаконного володіння АТ КБ "ПриватБанк" земельної ділянки з кадастровим номером :22:002:0565 площею 2,9574 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10, розташованої за адресою: Івано-Франківська обл., м. Яремче, с. Поляниця; скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 31369589 від 13.09.2016, приватного нотаріуса Верби В. М. Дніпровського міського нотаріального округу, про право приватної власності ПАТ КБ "ПриватБанк" на земельну ділянку з кадастровим номером :22:002:0565 площею 2,9574 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10; скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності № 16367579, щодо реєстрації за ПАТ КБ "ПриватБанк" права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :22:002:0565 площею 2,9574 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10; визнання права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :22:002:0565 площею 2,9574 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10, розташованої за адресою: Івано-Франківська обл., м. Яремче, с. Поляниця, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва туристичного комплексу з мережею готельної та господарської інфраструктури для організації надання туристичних послуг та стягнення судових витрат

встановив, що ТОВ "Виробничо-комерційна фірма "Голден" звернулося до суду з вимогою до АТ КБ "ПриватБанк" та приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Верби В. М. про витребування із чужого незаконного володіння АТ КБ "ПриватБанк" земельної ділянки з кадастровим номером :22:002:0565 площею 2,9574 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10, розташованої за адресою: Івано-Франківська обл., м. Яремче, с. Поляниця; скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 31369589 від 13.09.2016, приватного нотаріуса Верби В. М. Дніпровського міського нотаріального округу, про право приватної власності ПАТ КБ "ПриватБанк" на земельну ділянку з кадастровим номером :22:002:0565 площею 2,9574 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10; скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності № 16367579, щодо реєстрації за ПАТ КБ "ПриватБанк" права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :22:002:0565 площею 2,9574 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10; визнання права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :22:002:0565 площею 2,9574 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10, розташованої за адресою: Івано-Франківська обл., м. Яремче, с. Поляниця, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва туристичного комплексу з мережею готельної та господарської інфраструктури для організації надання туристичних послуг та стягнення судових витрат.

В обґрунтування позову позивач вказав на те, що спірна земельна ділянка в 2016 році була передана позивачу у статутний капітал у вигляді додаткового внеску (акт прийому - передачі від 09.09.2016), а відповідно товариство стало власником майна, на яке в подальшому, на підставі іпотечного застереження, 13.09.2016, АТ КБ "Приват Банк" звернув стягнення на предмет іпотеки, шляхом набуття у власність і реєстрацію права власності. Однак, 25.11.2021 позивачу стало відомо про те, що Високим судом Англії розглядається справа BL-2017-000665 за позовом АТ КБ "Приват Банк", в якій останній заявив позицію, що може вплинути на оцінку законності вищевказаних дій АТ КБ "Приват Банк" при зверненні стягнення на предмет іпотеки.

Так, в межах вказаної справи, АТ КБ "Приват Банк" зазначає про нікчемність кредитних договорів укладених протягом 2013-2014 років. Серед переліку договорів, відповідачем-1, зазначено і спірні договори.

Зазначення відповідачем-1 таких угод нікчемними не потребує визнання їх судом недійсними.

Виходячи з такої офіційної та публічно заявленої позиції Відповідача-1 про нікчемність спірних кредитних договорів, протиправними та такими, що суперечать чинному законодавству, є дії Відповідача - 1 щодо звернення на предмет іпотеки, оскільки Відповідачем -1 заявленим такої позиції одноосібно визнано:

- недійсними (нікчемними) спірні кредитні договори та відповідно укладені на їх виконання договір іпотеки;

- відсутність волевиявлення Відповідача щодо звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на нього;

- відсутність правомірного факту набуття Відповідачем права власності на предмет іпотеки;

- незаконність реєстрації права власності Відповідача на предмет іпотеки, з огляду на відсутність всіх необхідних документів, які підтверджують підстави набуття права власності на предмет іпотеки;

- збереження за позивачем права власності на предмет іпотеки.

Вказуючи про нікчемність основного зобов"язання, ПАТ КБ "Приват Банк" висловив своє волевиявлення щодо небажання визнавати основне зобов"язання і як наслідок, і Договір іпотеки №994 від 30.05.2016, який є похідним.

Таким чином, вказаною заявою ПАТ КБ "Приват Банк" фактично підтвердив відсутність в останнього підстав для здійснення звернення стягнення за договором іпотеки №994 від 30.05.2016, оскільки ПАТ КБ "Приват Банк" вважає вказаний договір нікчемним, так, як на його думку нікчемним є і саме основне зобов"язання, про яке зазначалось в Лондонському позові.

ЦК України обумовлено те, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і є непорушним.

Відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Наведені обставини, на думку позивача, свідчать про те, що предмет іпотеки вибув із власності ТОВ "Виробничо-комерційна фірма "Голден" поза його волею та в обхід передбаченому законом порядку.

В підтвердження позовних вимог подав суду копії: договору іпотеки №994 від 30.05.2016, договору про внесення змін №1 до договору іпотеки від 30.05.2016, протоколу №30/08/2016 загальних зборів учасників ТОВ "Зірка Буковелю" від 30.08.2016, протоколу №01/16 загальних зборів учасників ТОВ "ВКФ "Голден" від 08.09.2016, акту прийому-передачі від 09.09.2016, інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна, витягу з позову у межах справи BL-2017-000665, що Високим судом правосуддя Англії, листа ТОВ "ВКФ "Голден" №02 від 12.09.2016, листа ПАТ КБ "Приват Банк" від 11.09.2016 №11092016/7, постанови ВС від 19.09.2018 у справі №2-962/2009, постанов Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, 16.06.2020 у справі № 372/266/15-ц, 14.11.2018 у справі №183/1617/16, 04.07.2018 у справі №653/1096/16-ц, 07.11.2018 у справі №488/5027/14-ц, 02.07.2019 у справі №48/340, 28.01.2020 у справі №50/311-б, постанов ВС від 24.10.2019 у справі №904/3315/18, від 10.04.2019 у справі №390/34/17, від 16.09.2020 у справі №352/1021/19.

Відповідач-1, щодо позову заперечив та вказав на відсутність підстав для його задоволення.

Так, зокрема, відповідач вказав на те, що АТ КБ "Приват Банк", будучи вже державним банком, звернувся до Високого суду Англії та Уельсу (далі - Високий Суд Правосуддя) з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Компанії "Тімтренд Лімітед", Компанії "Трейнд Поїнт Агро Лімітед", Компанії "Колліер Лімітед", Компанії "Россіні Інвестінг Корп", Компанії "Мілберт Венчес Інк" та Компанії "ЗАО Укртранзитсервіс ЛТД" про стягнення коштів.

Сам лиш факт того, що Банк у Англійській справі стверджує про існування фактичних обставин нікчемності ряду кредитних договорів, не може бути підставою для задоволення позовних вимог в цій справі. В Англійській справі обставини нікчемності кредитних договорів заперечуються та не визнаються (оспорюються) відповідачами; також такі обставини ще не встановлені та не підтверджені Високим Судом Правосуддя.

Незалежно від тверджень, заявлених Банком в Англійській справі та незалежно від результату вирішення Високим судом Правосуддя Англійської справи по суті (що має відбутися після розгляду справи по суті, яке розпочнеться в червні 2022 року), в силу положень ч.5 ст.3 Закону України "Про іпотеку" договір іпотеки залишається дійсним у зв"язку з дійсністю декількох кредитних договорів, забезпечених таким договором іпотеки, які не оспорюється в Англійській справі.

Крім того, відповідач вказав на необхідність застосування наслідків спливу строків позовної давності до позовних вимог ТОВ "Виробничо-комерційна фірма "Голден" у справі №909/1187/21.

В підтвердження своїх заперечень подав суду копії: договору іпотеки від 30.05.2016 з додатковою угодою від 03.06.2016, витягів з ЄДРЮОФОПГФ щодо ТОВ "Виробничо-комерційна фірма "Голден", ТОВ "Зірка Буковелю".

Відповідач -2 в судові засідання не з`являвся, правом на надання відзиву на позов не скористався, про причини неявки суду не повідомив, хоча, в силу вимог ГПК України, Правил надання послуг поштового зв`язку, які затверджені постановою КМ України від 05.03.2009 № 270 та висновків ВС, викладених у постановах, зокрема, від 13.02.2018 у справі № 910/12099/17, від 25.06.2018 у справі № 904/9904/17, від 07.06.2018 у справі № 922/3396/17, вважається таким, що повідомлений про розгляд даної справи судом (ухвали суду від 17.01.2022, 31.01.2022 та 01.02.2022, одержані відповідачем -2, 08.02.2022, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, виплату поштових переказів 765, 76 8 та 76 3 наявних в матеріалах справи, ухвала суду від 17.02.2022 повернулися з відміткою відділення поштового зв`язку - "адресат відмовився", ухвали від 23.03.2022, 28.04.2022, 10.05.2022, 26.05.2022, 16.06.2022, 28.07.2022 та 18.08.2022 направленні відповідачу за адресою, яка відповідає даним з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулися з відміткою відділення поштового зв`язку - "адресат відсутній за вказаною адресою").

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд вважає, що в позові слід відмовити.

При цьому суд врахував наступне.

Предметом даного позову є вимоги про витребування із чужого незаконного володіння земельної ділянки; скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень якими зареєстровано право власності на спірну ділянку; скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності земельної ділянки і визнання права власності на неї.

Підставами позову ТОВ "Виробничо-комерційна фірма "Голден" є твердження позивача про відсутність як в нього волі на вибуття об"єкту нерухомого майна з його власності, так і Банку на його набуття у власність, у зв"язку із пред`явленням Банком позову до суду іноземної держави, який має вирішити питання нікчемності ряду кредитних договорів.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

ГПК України передбачено обов"язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст. 73 ГПК України).

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ст. ст. 77, 86 ГПК України).

Згідно вимог ЦК України, обов"язковим наслідком визнаного судом недійсним/нікчемним правочинну є двостороння реституція, яка не може бути проігнорована його сторонами, адже за загальним правилом за недійсною угодою кожна із сторін зобов"язана повернути другій стороні все одержане за угодою, а при можливості повернути одержане в натурі, відшкодувати його вартість у грошах, якщо інші наслідки недійсності угоди не передбачені законом.

Реституція, як спосіб захисту порушеного права, застосовується лише за наявності між сторонами укладеного правочину, який є нікчемним або який визнано судом недійсним.

Крім того, друга сторона недійсного правочину може вимагати від винної сторони відшкодування збитків, завданих у зв"язку з вчиненням недійсного правочину.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин) (ч. 2 ст. 215 ЦК України).

Позивач не вказав на вимоги закону яким встановлена недійсність правочинів, які мають наслідком порушення його права, за захистом якого він звернувся до суду в обраний ним спосіб.

Так, згідно ч. 1 ст. 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Сам лише факт того, що Високим судом Англії розглядається справа BL-2017-000665 не є підтвердженням обставин на які позивач посилається, як на факт порушеного права.

Посилання позивача на відсутність волевиявлення, щодо звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на нього, судом не приймається, оскільки суду не доведено обставин обумовлених Законом України "Про іпотеку", за наявності яких, іпотекодержатель не міг реалізувати свої права, визначені вказаним Законом і відповідним договором іпотеки.

Правила про позовну давність не підлягають застосуванню, оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість позову.

Судові витрати, у відповідності до ст.129 ГПК України, слід залишити за позивачем.

За наведених обставин, керуючись ст. 124 Конституції України ст. 86, 129, 236-238, 240-241 Господарсько процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

в позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Апеляційну скаргу може бути подано до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 09.11.2022

Суддя І. М. Скапровська