РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

31.10.2022Справа № 910/8008/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Князькова В.В.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард", м.Київ

про стягнення 218 616,80 грн, -

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" про стягнення 218 616,80 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на виникнення у відповідача обов`язку зі сплати за користування вагонами за період їх затримки згідно складених залізницею актів загальної форми.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/8008/22; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного провадження.

Ухвалою від 29.08.2022 встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження.

Відповідач у відзиві проти задоволення позовних вимог надав заперечення посилаючись на те, що залізницею не було своєчасно повідомлено одержувача про прибуття вантажу у спосіб, визначений договором про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, яким передбачено використання контрагентами електронного документообігу. Означені обставини, на думку відповідача, вказують на наявність підстав для звільнення Товариства з обмеженою відповідальністю "Гнейнсвард" від внесення плати за користування вагонами і збереження вантажу. Також відповідачем наголошено, що згідно Правил оформлення перевізних документів відомості про повідомлення одержувача про прибуття вантажу зазначаються саме залізницею в графі 49 перевізного документа. Одночасно, у відзиві відповідачем заявлено клопотання про розгляд справи за участі представника відповідача.

Вказане клопотання було залишено судом без задоволення, виходячи з такого.

За приписами частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Наразі, суд зауважує, що предметом спору у справі є стягнення грошових коштів, сума яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Надані учасниками справи до матеріалів справи є достатніми для самостійного встановлення судом всіх обставин спору та ухвалення законного й справедливого рішення, внаслідок чого суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для розгляду справи №910/8008/22 в судовому засіданні із повідомленням учасників справи.

Позивач у відповіді на відзив зазначив, що залізницею було повідомлено одержувача про прибуття вантажу засобами телефонного зв`язку.

Відповідно до ч.4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

04.03.2022 Товариством з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" зі станції Черноморск-Порт було відправлено наступні «порожні власні вагони з під зерно кукурудзи (015006) Кролевицький комбікормовий завод, направляється до пункту навантаження», одержувач Товариство з обмеженою відповідальністю "Грейнсвардард", на станції Ужгород Регіональної філії «Львівська залізниця»: накладна №42487660 вагон №91113423, накладна №42488304, вагон № 95825410, накладна № 424877851, вагон № 95603262, накладна №42487751, вагон № 95602769, накладна № 42488114, вагон №95785556. вказані вагони прибули на ст.Ужгород 07.03.2022. Згідно змісту пункту 52 накладної №42487660 видача вантажу була здійснена 16.03.2022, по накладній №42488304 - 16.03.2022, накладній № 424877851 - 16.03.2022, №42487751 - 16.03.2022 та № 42488114 - 16.03.2022.

Про затримку вагонів №№91113423, 95825410, 95603262, 95602769, .03.2022 о 08-30 год. Акціонерним товариством "Українська залізниця" було складено акт загальної форми №164 від 09.03.2022. Затримка закінчена 16.03.2022 о 17-30, про що складено акт загальної форми №173 від 16.03.2022. Дані вагони включені у відомість №16030001- плати за користування вагонами, яка визначена в сумі 21 773,04 грн з податком на додану вартість. Накопичувальна картка №16030192 від 16.03.2022.

04.03.2022 Товариством з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" зі станції Черноморск-Порт було відправлено наступні «порожні власні вагони з під зерно кукурудзи (015006) Кролевицький комбікормовий завод, направляється до пункту навантаження», одержувач Товариство з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" , на станції Ужгород Регіональної філії «Львівська залізниця»: накладна № 42487777 вагон №95603254, накладна №42488296, вагон № 95825428, накладна №42488247, вагон № 95825386, накладна №42488106, вагон № 95785648, накладна № 42488163, вагон №95785515, накладна № 42488288 вагон № 95785655, накладна №42488122 вагон №95958245, накладна № 42487793 вагон №95603536, накладна № 42487819 вагон № 95604187, накладна № 42487769 вагон № 95602777, накладна № 42488155 вагон №95958518, накладна №42487678 вагон №91113449, накладна №42488254 вагон №91113480, накладна № 42488213 вагон №91113712, накладна № 42487710 вагон №91114017,. вказані вагони прибули на ст. Ужгород 07.03.2022. Згідно пункту 52 вказаних накладних видача вантажу була здійснена 18.03.2022.

Про затримку вагонів №№95603254, 95825428, 95825386, 95785648, 95785515, 95785655, 95958245, 95603536, 95604187, 95602777, 95958518, 91113449, 91113480, 91113712, .03.2022 о 08-30 год. було складено акт загальної форми №164 від 09.03.2022. Затримка закінчена 18.03.2022 о 16-30, про що складено акт загальної форми №176 від 18.03.2022. Дані вагони включені у відомості №16030003 і №16030005 плати за користування вагонами, плата за користування зазначеними вагонами та за зберігання власних вагонів визначена в розмірі 87 481,56 грн з податком на додану вартість. Накопичувальна картка №22030203 від 22.03.2022.

04.03.2022 Товариством з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" зі станції Черноморск-Порт було відправлено наступні «порожні власні вагони з під зерно кукурудзи (015006) Кролевицький комбікормовий завод, направляється до пункту навантаження», одержувач Товариство з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард", на станції Ужгород Регіональної філії «Львівська залізниця»: накладна №42488239 вагон №91113787, накладна №42488171, вагон № 91113803, накладна № 42487702, вагон № 91113860, накладна №42487736, вагон № 95602710, накладна № 42487801, вагон № 95603544, накладна №42487835 вагон № 95604559, накладна №42487843 вагон № 95785051, накладна № 42488197 вагон №95785325, накладна № 42488130 вагон №95958211, накладна № 42487827 вагон №95604310, накладна № 42488189 вагон №95785580 вказані вагони прибули на ст.Ужгород 09.03.2022. Згідно пункту 52 вказаних накладних видача вантажу була здійснена 16.03.2022.

Про затримку вагонів №№91113787, 91113803, 91113860, 95602710, 95603544, 95604559, 95785051, 95785325, 95958211, 95604310, .03.2022 о 08-30 год. було складено акт загальної форми №165 від 09.03.2022. Затримка закінчена 16.03.2022 о 17-30, про що складено акт загальної форми №174 від 16.03.2022. Дані вагони включені у відомості №16030001 і №16030002 плати за користування вагонами, плата за користування зазначеними вагонами та за зберігання власних вагонів нарахована в розмірі 48962,16 грн з податком на додану вартість. Накопичувальна картка №16030192 від 16.03.2022.

05.03.2022 Товариством з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" зі станції Черноморск-Порт було відправлено наступні «порожні власні вагони з під зерно кукурудзи (015006) Кролевицький комбікормовий завод, направляється до пункту навантаження», одержувач ТОВ «ГРЕЙНСВАРД», на станції Ужгород Регіональної філії «Львівська залізниця»: накладна №42496695 вагон №91100206, накладна №42490649, вагон № 91100222, накладна №42490706, вагон №91113522, накладна №42490656, вагон № 91113555, накладна № 42490615, вагон №95603189, накладна № 42490680 вагон № 95603304, накладна №4240664 вагон №95603478, накладна № 42490672 вагон №95603635, накладна № 42489278, вагон №95603965, накладна № 42489252 вагон № 95603981, накладна № 42489260 вагон №95604252, накладна №42496679 вагон №95785432, накладна №42496687 вагон №95837340, накладна №42490623 вагон №95958625 вказані вагони прибули до станції Ужгород 11.03.2022. Згідно пункту 52 вказаних накладних видача вантажу була здійснена 18.03.2022.

Про затримку вагонів №№91100206, 91100222, 91113522, 91113555, 95603189, 95603304, 95603478, 95603635, 95603965, 95603981, 95604252, 95785432, 95837340, 95958625 об 11-40 год. було складено акт загальної форми №171 від 11.03.2022. Затримка закінчена 18.03.2022 о 16-10, про що складено акт загальної форми №177 від 18.03.2022. Дані вагони включені у відомості №16030004 і №16030005 плати за користування вагонами. Плата за користування зазначеними вагонами та за зберігання власних вагонів встановлена в розмірі 60399,84 грн. з податком на додану вартість. Накопичувальна картка №22030203 від 22.03.2022.

Проте, зі змісту позовної заяви вбачається, що відомості плати були повернути відповідачем з відмовою накладання ЕЦП, відповідно і плата за користування вагонами на загальну суму 218 616,60 грн сплачено Товариством з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" не була, що і стало підставою для звернення до суду з розглядуваним позовом.

Як вказувалось судом, відповідач проти задоволення позовних вимог надав заперечення посилаючись на те, що залізницею не було своєчасно повідомлено одержувача про прибуття вантажу у спосіб, визначений договором про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, яким передбачено використання контрагентами електронного документообігу. Означені обставини, на думку відповідача, вказують на наявність підстав для звільнення Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" від внесення плати за користування вагонами і збереження вантажу. Також відповідачем наголошено, що згідно Правил оформлення перевізних документів відомості про повідомлення одержувача про прибуття вантажу зазначаються саме залізницею в графі 49 перевізного документа.

Наразі, суд зазначає, що згідно з ч.ч.1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїс-Матеос проти Іспанії» від 23 червня 1993 р.).

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.

До того ж, суд зазначає, що однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до ст.2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом

Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.33 Рішення віл 27.10.1993р. Європейського суду з прав людини у справі «Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів»).

У п.26 рішення від 15.05.2008р. Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» суд нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

В контексті наведених засад господарського судочинства суд звертає увагу учасників судового процесу на приписи ст.79 Господарського процесуального кодексу України, згідно яких наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті від обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, господарський суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні позову. При цьому, суд виходить з такого.

Згідно з ч. 2 ст. 908 Цивільного кодексу України, загальні умови перевезення визначаються Цивільного кодексу України, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

У відповідності до змісту ч. 5 ст. 306 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовим актами.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про залізничний транспорт" визначено, що перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізничним транспортом загального користування організується на договірних засадах. Умови та порядок організації перевезень, у тому числі в прямому змішаному сполученні за участю залізничного та інших видів транспорту, нормативи якості вантажних перевезень (терміни доставки, безпека перевезень, схоронність вантажів) та обслуговування пасажирів, відправників і одержувачів вантажів визначаються Статутом залізниць України. Правилами перевезень вантажів та Правилами перевезень пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 затверджений Статут залізниць України (далі - Статут), який згідно ст. 2 визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у, тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (стаття 3 Статуту).

Відповідно до ст. 71 Статуту, взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій, визначаються договором.

За користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами.

Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати (стаття 119 Статуту).

Відповідно до пунктів 1, 2 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 №113, Правила користування вагонами і контейнерами визначають порядок і умови користування вагонами і контейнерами:

- парку залізниць України;

- парку залізниць інших держав;

- які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, а також орендовані ними (за час затримки на коліях залізниць загального користування).

За користування вагонами і контейнерами вантажовідправники, вантажоодержувачі, власники під`їзних колій, порти, організації, установи, фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності (далі - вантажовласники) вносять плату.

За приписами пункту 3 Правил користування вагонами і контейнерами, облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46 (додаток 1), Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к (додаток 11), які складаються на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45 (додаток 2), Пам`яток про видачу/приймання контейнерів форми ГУ-45к (додаток 8), Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами (додаток 12), Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а (додаток 3), Актів загальної форми ГУ-23 (додаток 6). За договором між вантажовласником і залізницею всі ці документи можуть оформлятися і надаватися в електронному вигляді. Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Згідно з п. 4 Правил користування вагонами і контейнерами, відомості плати за користування вагонами, контейнерами складаються на вагони, контейнери, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, контейнерами.

Відомості плати за користування вагонами (контейнерами) мають підписуватися працівником станції і вантажовласника щоденно або в періоди пред`явлення їх станцією до розрахункового підрозділу, що встановлюються начальником залізниці.

У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов`язаний підписати відомість із зауваженнями.

Відомість плати за користування вагонами (контейнерами) складається у трьох примірниках - два для залізниці і один для вантажовласника, окремо для вагонів і для контейнерів.

Час користування вагонами обчислюється з моменту їх передачі вантажовласникові до моменту їх фактичного прийняття від вантажовласника.

Час передання вагонів залізницею вантажовласнику, а також вантажовласником залізниці зазначається у Пам`ятці про подавання/забирання вагонів, яка оформляється після закінчення приймально-здавальних операцій.

Пам`ятка підписується відповідальною особою станції і вантажовласника.

Про закінчення вантажних операцій і готовність вагонів до забирання локомотивом залізниці вантажовласник повинен повідомити станцію (форма повідомлення наведена у додатку 12). Спосіб повідомлення встановлюється в договорі про експлуатацію під`їзної колії (договором про подавання та забирання вагонів).

Також, пункт 6 Правил користування вагонами і контейнерами встановлює, що час користування обчислюється окремо для кожного вагона і контейнера за його номером. Номерному обліку часу користування підлягають усі вагони і контейнери, подані під вантажні операції на місцях загального користування, а на місцях незагального користування - вагони і контейнери парку залізниць України й інших держав, передані на під`їзні колії або орендовані ділянки колій.

Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.

У відповідності до пункту 8 Правил користування вагонами і контейнерами у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки загонів і їх номери.

Згідно з п. 12 Правил користування вагонами і контейнерами загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Як визначено у п. 13 Правил користування вагонами і контейнерами, плата за користування стягується з вантажовласника також у разі затримки вагонів (контейнерів) під час перевезення в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці.

У відповідності до приписів ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Пунктом 3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002 передбачено, що акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, зокрема, у разі: утрати документів, прикладених відправником до накладної; затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства; неочищення вагонів від залишків вантажу та сміття після вивантаження засобами одержувача; неочищення зовнішньої поверхні цистерн та бункерних напіввагонів після наливу і зливу; подачі залізницею неочищених вагонів під завантаження засобами відправника, порту, пристані; відсутності пломб, запірно-пломбувальних пристроїв (далі - ЗПП) на вагоні (контейнері), якщо в перевізних документах є відмітка про пломби (ЗПП), пошкодження пломб (ЗПП) або заміни їх, а також виявлення в процесі перевезення або на станції призначення пломб (ЗПП) на вагонах (контейнерах) з нечіткими відбитками; пошкодження або втрата наданих залізницею перевізних пристосувань; відмови вантажовласника від підписання: облікової картки виконання плану перевезень вантажів, накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами (контейнерами); самовільного зайняття залізницею вагонів і контейнерів, що належать підприємствам, організаціям, установам або орендовані ними; затримки вагонів (контейнерів), пов`язаної з митним оформленням вантажу, а також затримки через недодання чи неналежне оформлення відправником документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил; в інших випадках для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта.

Як було встановлено вище, 04.03.2022 Товариством з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" зі станції Черноморск-Порт було відправлено наступні «порожні власні вагони з під зерно кукурудзи (015006) Кролевицький комбікормовий завод, направляється до пункту навантаження», одержувач Товариство з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард", на станції Ужгород Регіональної філії «Львівська залізниця»: накладна №42487660 вагон №91113423, накладна №42488304, вагон № 95825410, накладна № 424877851, вагон № 95603262, накладна №42487751, вагон № 95602769, накладна № 42488114, вагон №95785556. вказані вагони прибули на ст.Ужгород 07.03.2022. Згідно змісту пункту 52 накладної №42487660 видача вантажу була здійснена 16.03.2022, по накладній №42488304 - 16.03.2022, накладній № 424877851 - 16.03.2022, №42487751 - 16.03.2022 та № 42488114 - 16.03.2022.

Як вказує позивач, про прибуття вантажу залізницею було 09.03.2022 повідомлено вантажоодержувача у телефонному режимі, на підтвердження чого було надано виписку з книги прибуття вантажу.

Про затримку вагонів №№91113423, 95825410, 95603262, 95602769, .03.2022 о 08-30 год. Акціонерним товариством "Українська залізниця" було складено акт загальної форми №164 від 09.03.2022. Затримка закінчена 16.03.2022 о 17-30, про що складено акт загальної форми №173 від 16.03.2022. Дані вагони включені у відомість №16030001- плати за користування вагонами, яка визначена в сумі 21 773,04 грн з податком на додану вартість. Накопичувальна картка №16030192 від 16.03.2022.

04.03.2022 Товариством з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" зі станції Черноморск-Порт було відправлено наступні «порожні власні вагони з під зерно кукурудзи (015006) Кролевицький комбікормовий завод, направляється до пункту навантаження», одержувач Товариство з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" , на станції Ужгород Регіональної філії «Львівська залізниця»: накладна № 42487777 вагон №95603254, накладна №42488296, вагон № 95825428, накладна №42488247, вагон № 95825386, накладна №42488106, вагон № 95785648, накладна № 42488163, вагон №95785515, накладна № 42488288 вагон № 95785655, накладна №42488122 вагон №95958245, накладна № 42487793 вагон №95603536, накладна № 42487819 вагон № 95604187, накладна № 42487769 вагон № 95602777, накладна № 42488155 вагон №95958518, накладна №42487678 вагон №91113449, накладна №42488254 вагон №91113480, накладна № 42488213 вагон №91113712, накладна № 42487710 вагон №91114017,. вказані вагони прибули на ст. Ужгород 07.03.2022. Згідно пункту 52 вказаних накладних видача вантажу була здійснена 18.03.2022.

Як вказує позивач, про прибуття вантажу залізницею було 09.03.2022 повідомлено вантажоодержувача у телефонному режимі, на підтвердження чого було надано виписку з книги прибуття вантажу.

Про затримку вагонів №№95603254, 95825428, 95825386, 95785648, 95785515, 95785655, 95958245, 95603536, 95604187, 95602777, 95958518, 91113449, 91113480, 91113712, .03.2022 о 08-30 год. було складено акт загальної форми №164 від 09.03.2022. Затримка закінчена 18.03.2022 о 16-30, про що складено акт загальної форми №176 від 18.03.2022. Дані вагони включені у відомості №16030003 і №16030005 плати за користування вагонами, плата за користування зазначеними вагонами та за зберігання власних вагонів визначена в розмірі 87 481,56 грн з податком на додану вартість. Накопичувальна картка №22030203 від 22.03.2022.

04.03.2022 Товариством з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" зі станції Черноморск-Порт було відправлено наступні «порожні власні вагони з під зерно кукурудзи (015006) Кролевицький комбікормовий завод, направляється до пункту навантаження», одержувач Товариство з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард", на станції Ужгород Регіональної філії «Львівська залізниця»: накладна №42488239 вагон №91113787, накладна №42488171, вагон № 91113803, накладна № 42487702, вагон № 91113860, накладна №42487736, вагон № 95602710, накладна № 42487801, вагон № 95603544, накладна №42487835 вагон № 95604559, накладна №42487843 вагон № 95785051, накладна № 42488197 вагон №95785325, накладна № 42488130 вагон №95958211, накладна № 42487827 вагон №95604310, накладна № 42488189 вагон №95785580 вказані вагони прибули на ст.Ужгород 09.03.2022. Згідно пункту 52 вказаних накладних видача вантажу була здійснена 16.03.2022.

Як вказує позивач, про прибуття вантажу залізницею було 09.03.2022 повідомлено вантажоодержувача у телефонному режимі, на підтвердження чого було надано виписку з книги прибуття вантажу.

Про затримку вагонів №№91113787, 91113803, 91113860, 95602710, 95603544, 95604559, 95785051, 95785325, 95958211, 95604310, .03.2022 о 08-30 год. було складено акт загальної форми №165 від 09.03.2022. Затримка закінчена 16.03.2022 о 17-30, про що складено акт загальної форми №174 від 16.03.2022. Дані вагони включені у відомості №16030001 і №16030002 плати за користування вагонами, плата за користування зазначеними вагонами та за зберігання власних вагонів нарахована в розмірі 48962,16 грн з податком на додану вартість. Накопичувальна картка №16030192 від 16.03.2022.

05.03.2022 Товариством з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" зі станції Черноморск-Порт було відправлено наступні «порожні власні вагони з під зерно кукурудзи (015006) Кролевицький комбікормовий завод, направляється до пункту навантаження», одержувач Товариство з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард", на станції Ужгород Регіональної філії «Львівська залізниця»: накладна №42496695 вагон №91100206, накладна №42490649, вагон № 91100222, накладна №42490706, вагон №91113522, накладна №42490656, вагон № 91113555, накладна № 42490615, вагон №95603189, накладна № 42490680 вагон № 95603304, накладна №4240664 вагон №95603478, накладна № 42490672 вагон №95603635, накладна № 42489278, вагон №95603965, накладна № 42489252 вагон № 95603981, накладна № 42489260 вагон №95604252, накладна №42496679 вагон №95785432, накладна №42496687 вагон №95837340, накладна №42490623 вагон №95958625 вказані вагони прибули до станції Ужгород 11.03.2022. Згідно пункту 52 вказаних накладних видача вантажу була здійснена 18.03.2022.

Як вказує позивач, про прибуття вантажу залізницею було 11.03.2022 повідомлено вантажоодержувача у телефонному режимі, на підтвердження чого було надано виписку з книги прибуття вантажу.

Про затримку вагонів №№91100206, 91100222, 91113522, 91113555, 95603189, 95603304, 95603478, 95603635, 95603965, 95603981, 95604252, 95785432, 95837340, 95958625 об 11-40 год. було складено акт загальної форми №171 від 11.03.2022. Затримка закінчена 18.03.2022 о 16-10, про що складено акт загальної форми №177 від 18.03.2022. Дані вагони включені у відомості №16030004 і №16030005 плати за користування вагонами. Плата за користування зазначеними вагонами та за зберігання власних вагонів встановлена в розмірі 60399,84 грн. з податком на додану вартість. Накопичувальна картка №22030203 від 22.03.2022.

Наразі, суд погоджується із доводами відповідача стосовно відсутності підстав вважати вантажоодержувача повідомленим про прибуття вантажу саме в момент, який зазначено у наданих позивачем до матеріалів справи витягах з книги прибуття вантажу. Наведені висновки суду ґрунтуються на наступному.

06.03.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" (замовник) та Акціонерним товариством "Українська залізниця" було укладено договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, предметом якого згідно п.1.1 є організація та здійснення перевезення вантажів, на дання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією пе ревезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та / або вагонах замовни ка, пов`язаних з цим супутніх послуг і проведення розрахунків за ці по слуги.

Згідно п.8.1 договору сторони домовились про використання електронного документообігу. Для організації електронного документообігу використовуються виключно власні інформаційні системи перевізника.

Відповідно до пп.16 п.8.2 договору електронний документообіг між перевізником та замовником передбачає оформлення документів з накладанням КЕП, якщо їх оформлення в електронній формі реалізовано в інформаційних системах перевізника та нормативно-правовими актами не встановлено обов`язковість паперового оформлення, зокрема, для повідомлення про прибуття вантажу, що прибув на адресу замовника на станції призначення та інші.

У п.8.3 зазначено, що для цілей договору датою та часом одержання однією стороною будь-яких документів (повідомлень), відправлених іншою стороною з використанням власних ін формаційних систем перевізника, є дата та час підписання відправником такого доку мента (повідомлення) КЕП у власних інформаційних системах перевізника.

Тобто, сторонами досягнуто згоди щодо порядку документообігу у господарських правовідносинах, зокрема, і у разі необхідності повідомлення про прибуття вантажу, що прибув на адресу замовника на станції призначення та інші.

Інформаційним листом Вищого господарського суду України від 27.02.2012 № 01-06/223/2012 серед іншого повідомлено, що 01.01.2012 відбувся перехід Державної адміністрації залізничного транспорту України "Укрзалізниця" та залізниць України, правонаступником яких є позивач, з паперового на електронне оформлення документів під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні.

Разом з цим, Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 01.11.2010 № 800 було затверджено Порядок застосування електронного перевізного документа під час перевезення вантажів залізничним транспортом.

Відповідно до п. 1.5 вказаного Порядку, електронні перевізні документи (далі - ЕПД) - сукупність електронних документів (далі - ЕД), що визначені Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", в яких зафіксована інформація у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Пунктом 1.8 Порядку встановлено, що візуальні форми подання ЕД (відображення даних, які вони містять на папері у формі, придатній для приймання їх змісту людиною), роздруковані на папері, засвідчені в установленому законодавством порядку, є паперовими копіями ЕПД.

При цьому, згідно п. 2.3.4 вказаних Правил, на базі інформації, що міститься в ЕД, та на підставі позитивних результатів перевірки стосовно можливості здійснення зазначених у ЕПД перевезень та авторства документа працівники підприємства залізничного транспорту із застосуванням автоматизованих робочих місць, що входять до складу автоматизованої системи залізничного транспорту України, створюють ЕД з унесенням даних, передбачених технологічним процесом.

Після накладання ЕЦП зазначеними працівниками підприємства залізничного транспорту ЕД зберігаються в архіві електронних документів Укрзалізниці із дотриманням відповідних вимог законодавства щодо захисту інформації.

Як встановлено пунктом 4 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, що у разі якщо залізниця не повідомить про прибуття вантажу, то одержувач звільняється від внесення плати за користування вагонами (контейнерами) і за зберігання вантажу до того часу, як буде надіслано повідомлення.

Абзацом 12 п. 31 Правил видачі вантажів передбачено, що відмітки про видачу вантажу, що перевозився за електронною накладною (із накладенням електронного цифрового підпису), вчиняються згідно з додатком 3 до Правил оформлення перевізних документів.

Згідно з положеннями абз. 1, 2 та 4 п. 1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил.

Накладна згідно з цими Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису. Електронний перевізний документ та його паперова версія мають однакову юридичну силу.

Як визначено пунктом 1.2 вказаних Правил, накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем.

Зазначене відповідає приписам ст. 6 Статуту залізниць України.

Разом з тим, п. 1.2 вказаних Правил визначено, що заповнення накладної здійснюється відправником, залізницею, одержувачем згідно з поясненнями, наведеними у додатку 3 до цих Правил.

Статтею 42 Статуту залізниць України передбачено, що залізниця зобов`язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу або до 12-ої години наступного дня. Порядок і способи повідомлення встановлюються начальником станції. Одержувач може визначити спосіб повідомлення.

Якщо залізниця не повідомить про прибуття вантажу, одержувач звільняється від внесення плати за користування вагонами (контейнерами) і за зберігання вантажу до того часу, як буде надіслано повідомлення.

Приписами абз. 15 п. 4 Правил № 113 встановлено, що термін користування вагонами, які подаються залізницею, обчислюється не раніше часу, зазначеного у повідомленні.

Пунктом 4.2. Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, встановлено, що під час перевезення відмітки, передбачені цими Правилами, зазначаються в графі 49 "Відмітки залізниці".

Додатком 3 до Правил "Пояснення щодо заповнення накладної" закріплено, що відомості про повідомлення одержувача про прибуття вантажу зазначаються залізницею в графі 49 перевізного документа.

В матеріалах справи наявні візуальні відображення електронних перевізних документів на папері - залізничні накладні №42487660, №42488304, № 42487785, №42487751, №42488114, № 42487777, №42488296, №42488247, №42488106, № 42488163, № 42488288, №42488122, № 42487793, № 42487819, № 42487769, № 42488155, №42487678, №42488254, № 42488213, № 42487710, № 42487777 №42488296, №42488247, №42488106, № 42488163, № 42488288, №42488122, № 42487793 , № 42487819, № 42487769, № 42488155, №42487678, №42488254, № 42488213, № 42487710 №42488239, №42488171, № 42487702, №42487736, № 42487801, №42487835, №42487843, № 42488197, № 42488130, № 42487827, № 42488189, №42496695, №42490649, №42490706, №42490656, № 42490615, № 42490680, №4240664, № 42490672, № 42489278, № 42489252, № 42489260, №42496679, №42496687, №42490623.

З графи 49 накладних №42487660, №42488304, № 42487785, №42487751 вбачається, що про прибуття вантажу одержувача було повідомлено лише 16.03.202 о 13 год 00 хв, що підтверджується накладенням ЕЦП працівника відповідача. Тоді як згідно графи 51 вагони прибули на станцію призначення 07.03.2022

З графи 49 накладних №42488239, №42488171, № 42487702, №42487736, № 42487801, №42487835, №42487843, № 42488197, № 42488189, № 42488130 вбачається, що про прибуття вантажу одержувача було повідомлено лише 16.03.2022 о 13 год 00 хв, що підтверджується накладенням ЕЦП працівника відповідача. Тоді як згідно графи 51 вагони прибули на станцію призначення 09.03.2022.

Вагони згідно перевізних документів № 42487777, №42488296, №42488247, №42488106, № 42488163, № 42488288, №42488122, № 42487793, № 42487819, № 42487769, № 42488155, №42487678, №42488254, № 42488213, № 42487710 прибули на станцію призначення 07.03.2022, про що вказано в графі 51 залізничних накладних. Тоді як, у графі 49 вказано, що про прибуття вантажу одержувача було повідомлено лише 18.03.2022, що підтверджується накладенням ЕЦП працівника відповідача.

При цьому, до моменту розкретидування перевізних документів - проставлення одержувачем ЕЦП по прибуттю (завершальне підтвердження та закриття перевізного документа), наступний вантажовідправник об`єктивно не може вчиняти будь-яких маніпуляцій із порожніми вагонами, оскільки в АС МЕСПЛАН діє відповідний контроль, що підтверджується п. 7.1.7 Правил планування перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 09.12.2002 № 873.

Натомість перевізні документи були розкредитовані лише 16.03.2022 та 18.03.2022 (дати, що відповідають датам повідомлення одержувача про прибуття вантажу), що підтверджується графами 46 та 53 цих документів.

Згідно Правил видачі вантажів, про прибуття вантажу на станцію призначення залізниця зобов`язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу, але не пізніше 12-ї години наступного дня із зазначенням найменування та кількості вантажу, а також роду і кількості вагонів (контейнерів). При цьому, повідомлення вносяться у Книгу прибуття вантажу форми ГУ-42, яка введеться в Єдиній автоматизованій системі керування вантажними перевезеннями Укрзалізниці (АСКВП УЗ).

Зважаючи на наведенні положення та на те, що сторони у розділі 8 договору поголили організацію електронного документообігу між перевізником та замовником, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав вважати, що відповідача було повідомлено про прибуття вантажу 09.03.2022 та 11.03.2022.

З огляду на зміст залізничних накладних, а саме граф 49, 51 та 52, виходячи з приписів п.41 Статуту залізниць України, згідно яких якщо залізниця не повідомить про прибуття вантажу, одержувач звільняється від внесення плати за користування вагонами (контейнерами) і за зберігання вантажу до того часу, як буде надіслано повідомлення, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" плати за користування вагонами згідно відомостей плати за користування вагонами №16030001 на суму 21773,04 грн, №16030003 й №16030005 на суму 87481,16 грн, №16030001, №16030002 на суму 48962,16 грн, №16030004 та №16030005 на суму 60399,84 грн, що загалом дорівнює 218 616,80 грн.

За таких обставин, з огляду на вище наведене у сукупності, суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні позову Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" про стягнення 218 616,80 грн.

Надаючи оцінку іншим доводам учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п.5 ч.4 ст.238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» (SERYAVIN OTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того,

вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від

27 вересня 2001 року).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах від 13.03.2018, від 24.04.2019, від 05.03.2020 Верховного Суду по справах №910/13407/17, №915/370/16 та №916/3545/15.

З огляду на вищевикладене, всі інші заяви, клопотання, доводи та міркування учасників судового процесу, залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги як такі, що не спростовують висновків суду щодо відсутності достатніх підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно приписів ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір залишається за позивачем.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" про стягнення 218 616,80 грн - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до апеляційного господарського суду.

Повний текст складено 31.10.2022.

Суддя В.В. Князьков