УХВАЛА

м. Київ

02.11.2022 Справа № 910/11426/22
Господарський суд міста Києва в складі судді Андреїшиної І.О., розглянувши позовну заяву VICTOREX LIMITED (Вікторекс Лімітед) (140740, Gonia Zinas Kanter & Origenous P.C., 3035, Limassol, Cyprus)

до 1) Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 14)

2) Міністерства енергетики та вугільної промисловості України (01601, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 30)

3) Кабінету Міністрів України (01008, м.Київ, вул. Михайла Грушевського, б. 12/2)

про зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява VICTOREX LIMITED (Вікторекс Лімітед) до Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" , Міністерства енергетики та вугільної промисловості України та Кабінету Міністрів України, в якій викладені такі позовні вимоги:

- визнати незаконним передання до Міністерства енергетики України повноважень з управління корпоративними правами, що належать державі у статутному капіталі Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго";

- зобов`язати Кабінет Міністрів України відновити становище, яке існувало до порушення, шляхом передання Фонду державного майна України повноважень з управління корпоративними правами, що належать державі у статутному капіталі Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго";

- визнати недійсним п. 3 рішення позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ "Запоріжжяобленерго" від 01.08.2022, оформленого протоколом № 28 від 08.08.2022 р.;

- визнати недійсним п. 5 рішення позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ "Запоріжжяобленерго" від 01.08.2022, оформленого протоколом № 28 від 08.08.2022 р.;

- визнати недійсним п. 7 рішення Наглядової ради Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" від 01.09.2022 , оформленого протоколом № 4.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про її повернення, з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 173 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Водночас, відповідно до ч. 4 вказаної норми, не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України. Так, за пунктами 3, 4 частини 1 цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах.

Згідно зі статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Положеннями статей 2, 4 та 19 Кодексу адміністративного судочинства України визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

При розмежуванні юрисдикційних форм захисту порушеного права основним критерієм є характер (юридичний зміст) спірних відносин.

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Суд зазначає, що заявлені у справі вимоги до Кабінету Міністрів України (визнати незаконним передання до Міністерства енергетики України повноважень з управління корпоративними правами, що належать державі у статутному капіталі Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго"; зобов`язати Кабінет Міністрів України відновити становище, яке існувало до порушення, шляхом передання Фонду державного майна України повноважень з управління корпоративними правами, що належать державі у статутному капіталі Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго") за своєю суттю є вимогами вирішити публічно-правовий спір та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Водночас, решта вимог стосуються корпоративних прав позивача VICTOREX LIMITED (Вікторекс Лімітед) як учасника Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго", є приватно-правовими та підлягають розгляду за правилами господарського судочинства.

Відповідно до пункту 2 частини 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Отже, оскільки позивачем об`єднано у своїй позовній заяві вимоги до різних відповідачів, які належить розглядати в порядку різного судочинства - адміністративного та господарського, в той час як підстави для їх об`єднання відсутні, то позовна заява VICTOREX LIMITED (Вікторекс Лімітед) і додані до неї документи підлягає поверненню позивачу на підставі п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 162, 164, 174, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Позовну заяву VICTOREX LIMITED (Вікторекс Лімітед) до Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго", Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Кабінету Міністрів України про зобов`язання вчинити дії повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання ухвали 02.11.2022

Суддя І.О. Андреїшина