ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2022м. ДніпроСправа № 904/2749/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Криворізького міськрайонного центру зайнятості, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, м. Дніпро

про стягнення виплаченого забезпечення у розмірі 7 343, 92 грн.

Без виклику (повідомлення) учасників справи

РУХ СПРАВИ В СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Криворізький міськрайонний центр зайнятості звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області виплаченого забезпечення у розмірі 7 343, 92 грн.

Ухвалою від 05.09.2022 прийнято позовну заяву прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

04.10.2022 від відповідача надійшов відзив на позов.

28.10.2022 від позивача надійшла відповідь на відзив.

07.11.2022 здійснено розгляд справи по суті.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Враховуючи приписи частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що гр. ОСОБА_1 , який був зареєстрований як безробітній у період з 22.07.2020 по 17.04.2021, за рішенням суду поновлено на роботі, у зв`язку з чим Позивач просить стягнути з роботодавця - Відповідача суму допомоги по безробіттю, яка була нарахована та виплачена гр. ОСОБА_1 в період перебування останнього в статусі безробітного в розмірі 7 343,92 грн.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, зазначив, що, відповідно до тексту рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 по справі №160/9423/20 підтверджується, що ОСОБА_1 , звертаючись до суду із позовною заявою про стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу не вказав, що у період з 22.07.2020 по 17.04.2021 він отримував допомогу по безробіттю, чим порушив вимоги ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування на випадок безробіття» від 02.02.2000 № 1533-ІІІ.

Таким чином, з урахуванням вищезазначених положень даного закону, обов`язок щодо відшкодування суми виплаченого забезпечення та вартості соціальних послуг, на думку відповідача, покладається на ОСОБА_1 , а тому відсутні правові підстави для утримання з ГУНП 7 343,92 грн. вартості наданих соціальних послуг.

ВІДПОВІДЬ ПОЗИВАЧА НА ВІДЗИВ.

Позивач зазначає, що відповідач не спростовує того, що гр. ОСОБА_1 поновлено на посаді, а підтверджує цей факт, посилаючись на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 по справі №160/9423/20.

Позивач, посилаючись на ч. 4 ст. 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування на випадок безробіття», наголошує, що факт поновлення підтверджується рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 по справі №160/9423/20 яке набрало законної сили після винесення постанови Третього адміністративного суду від 16.11.2021.

ОБСТАВИНИ, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом доказування, відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, обставинами, які входять до предмету доказування у даній справі є наявність або відсутність підстав для стягнення виплаченого забезпечення у розмірі 7 343,92 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

22.07.2020 гр. ОСОБА_1 звернувся до Криворізького міськрайонного центу зайнятості (Позивач), як шукаючий роботу, який був звільнений з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (Відповідач) 13.07.2020 на підставі п.6 ч.1ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (п. 64 пп.є ПпПСРіНСОВС, за порушення дисципліни (органи внутрішніх справ: сер., старіші вищ.нач.склад) (звільнення у запас)).

Наказом Центру № НТ 200722 від 22.07.2020 ОСОБА_1 надано статус безробітного з 22.07.2020, та наказом Центру № НТ200722 від 22.07.2020 ОСОБА_1 призначено матеріальне забезпечення на випадок безробіття без урахування страхового стажу відповідно до ч. 2.4 ст. 22, та ч. 3 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», починаючи з 22.07.2020.

12.05.2021 рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду № 160/9423/20 від 12.05.2021 ОСОБА_1 поновлено на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Інгулецького відділення поліції Криворізького відділення поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області. (а.с. 14).

21.07.2021 Наказом № НТ210721 припинено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку із закінченням строку виплати відповідно до п.12 ч. 1 ст.31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття з 17.07.2022.

16.11.2021 Постановою Третього апеляційного Адміністративного суду рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду № 160/9423/20 від 12.05.2021 в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі залишено без змін.

08.12.2021 Наказом № НТ211208 припинено реєстрацію ОСОБА_1 у зв`язку поновленням зареєстрованого безробітного на роботі відповідно до абз.10 пп.1 п.30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 192018 р. № 792.

Ухвалою Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду від 13.12.2021 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою відповідача на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 16.11.2021 по справі № 160/9423/20 відмовлено.

За період з 22.07.2020 по 17.04.2021 гр. ОСОБА_1 було виплачено матеріального забезпечення у сумі 7 343,92 грн.

Відповідно до частини четвертої статті 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" із роботодавця утримуються сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

10.12.2021 позивач направив відповідачу претензію № 01-10/3445 та наказ № 144 від 09.12.2021 про повернення виплаченого ОСОБА_1 суми матеріального забезпечення, на яку відповіді не отримав.

Враховуючи викладені обставини, посилаючись на положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття Позивач звернувся з позовом до суду, та вимагає стягнення з Відповідача суми виплаченої громадянину ОСОБА_1 допомоги по безробіттю у розмірі 7 343,92 грн., що є причиною виникнення спору.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Статус безробітного надається особі працездатного віку до призначення пенсії (зокрема, на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи, з першого дня реєстрації у центрі зайнятості на підставі заяви (частина 1 статті 43 Закону України «Про зайнятість населення», пункт 5 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 №198).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

Зазначена правова норма кореспондується з п.п. 1 п. 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, відповідно до якого центр зайнятості припиняє реєстрацію з дня початку зайнятості особи (крім участі у громадських та інших роботах тимчасового характеру, зайнятості працею, пов`язаною з організацією підготовки та проведенням виборів Президента України, народних депутатів України, місцевих виборів): поновлення зареєстрованого безробітного на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

Повернення виплачених безробітному коштів здійснюється відповідно до норм ч. 1 ст. 34, ч. 4 ст. 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», якими передбачено право Фонду стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду та обов`язок роботодавця відшкодувати суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Заперечуючи проти заявлених вимог, Відповідач посилається на положення ч. 3. ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», якою передбачено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Суд приймає до уваги заперечення позивача щодо цього та відхиляє зазначені доводи Відповідача, оскільки відповідно до частини четвертої статті 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», із роботодавця утримуються сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Факт поновлення підтверджується рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.05.20221 по справі №160/9423/20, яке набрало законної сили після винесення постанови Третього адміністративного суду від 16.11.2021.

За встановлених обставин, позовні вимоги Криворізького міськрайонного центру зайнятості є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі у розмірі 7 343,92 грн.

Щодо обґрунтування кожного доказу суд зазначає наступне.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню зі стягненням з відповідача на користь позивача суми основного боргу у розмірі 369 144,00 грн.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.

З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 250 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Криворізького міськрайонного центру зайнятості до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про стягнення виплаченого забезпечення у розмірі 7 343, 92 грн.- задовольнити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (49101, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Троїцька, 20-А, ) на користь Криворізького міськрайонного центру зайнятості (50071, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Космонавтів, 1, ) виплаченого забезпечення у розмірі 7 343,92 грн., 2 481,00 грн. витрат зі сплати судового збору, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення .

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено та підписано 07.11.2022.

Суддя Н.Г. Назаренко