УХВАЛА

про відстрочення виконання рішення

м. Київ

09.11.2022Справа № 910/4629/21

Господарський суд міста Києва у складі: головуючого - судді Лиськова М.О.,

при секретарі судового засідання Петрук Б.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про відстрочення виконання судового рішення у справі №910/4629/21

За позовом Державного підприємства "Гарантований покупець"

(01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 27)

до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

(АДРЕСА_1)

про стягнення 1 289 781 970,51 грн.

За участі учасників справи відповідно до протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Державне підприємство "Гарантований покупець звернувся до Господарського суду з позовом до відповідача - Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про стягнення ,51 грн. відповідно до вимог Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.07.2021 р. було відкрите провадження у справі, враховуючи категорію спору та ціну позову судом було вирішене питання про здійснення розгляду справи за правилами загального позовного провадження і підготовче засідання призначене на 12.08.2021 р.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.10.2022 позов задоволено.

17.10.2022 від Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" до суду подано заяву про відстрочення виконання судового рішення терміном на 1 рік.

Подана заява про відстрочення виконання рішення суду мотивована тим, що Законом України "Про ринок електричної енергії" визначено джерела надходжень, за рахунок яких оператор системи передачі (відповідач) має виконувати функції, пов`язані з покладенням на нього спеціальних обов`язків. Заявник вказує на те, що НКРЕКП (регулятор) включила до структури тарифу суми коштів, що були вочевидь недостатніми для покриття витрат НЕК "Укренерго", що призвело до затримки оплати на рахунок позивача. Крім того, у зв`язку з введенням на території України воєнного стану відповідно до указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 господарська діяльність учасників ринку електричної енергії суттєво ускладнена або взагалі неможлива, наслідком чого є несвоєчасна оплата електричної енергії, наданих відповідачем послуг з її передачі тощо. Заявник також зазначає, що внесення НКРЕКП змін щодо розміру і структури тарифу на послуги відповідача потребує значного часу. Разом з тим, на сьогодні численні пошкодження об`єктів Об`єднаної енергетичної системи України внаслідок бойових дій та терористичних актів країни-агресора вимагають додаткових витрат НЕК "Укренерго" для аварійних ремонтних робіт і відновлення енергопостачання, що є критично важливим, особливо в умовах опалювального періоду, для недопущення гуманітарної катастрофи всеукраїнського масштабу. Заявник вважає, що за таких умов спроба вилучення у НЕК "Укренерго" неспівмірної суми в розмірі ,51 грн. та ймовірне накладення арешту на його рахунки фактично паралізує діяльність оператора системи передачі, що загрожує колапсом енергетичної інфраструктури країни в умовах воєнного стану. Враховуючи викладені обставини, відповідач наголошує на наявності правових підстав для відстрочення виконання рішення.

Позивач подав заперечення на заяву про відстрочку виконання рішення, в яких зазначив, що заявником не наведено обґрунтування щодо обставин, які ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим. Позивач стверджує, що відстрочення виконання рішення в даній справі призведе до надмірного фінансового навантаження на ДП "Гарантований покупець" через відсутність коштів на виконання судових рішень та подальше примусове виконання рішень у справах за позовами виробників електроенергії.

Ухвалою від 21.10.2022 заяву відповідача було призначено до розгляду на 09.11.2022.

Представником заявника у судовому засіданні вимоги заяви про відстрочення виконання судового рішення по справі підтримано.

Представником позивача у судовому засіданні 09.11.2022 було надано пояснення по суті заяви та проти її задоволення заперечено.

Розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про відстрочення виконання судового рішення, суд дійшов висновку щодо наявності достатніх підстав для її часткового задоволення. При цьому, суд виходив з такого.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

За приписами ст.18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частиною 1 ст. 239 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 327 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відстрочення - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Відстрочення виконання рішення спрямоване на забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення.

Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України № 5-пр/2013 від 26.06.2013р., розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року N18-рп/2012; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року N11-рп/2012.

Згідно з мотивувальною частиною рішення №16-рп/2009 від 30.06.2009р. Конституційного Суду України виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Виходячи з того, що згідно зі ст.1 Конституції України Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава.

Згідно з частиною першою статті 9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція, ратифікована Верховною Радою України. Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов`язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

Пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося, на шкоду одній із сторін.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004р. по справі "Шмалько проти України" (заява №60750/00) зазначено, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

У зв`язку з тим, що відстрочка та розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача при їх наданні суди, в цілях вирішення питання про можливість їх надання, а також визначення строку подовження виконання рішення суду повинні враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції, згідно з якою "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а у системному розумінні даної норми та національного закону суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого виконання.

Вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, чинне процесуальне законодавство передбачає, що відстрочка виконання рішення, яка пов`язується з об`єктивною неможливістю виконання рішення, дозволяється у виняткових випадках, а відтак, передумовою для надання відстрочки виконання рішення є встановлення таких виняткових обставин.

Питання про відстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи та заперечення як позивача, так і відповідача.

Особа, яка подала заяву про розстрочку або відстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі.

Як вбачається з поданої НЕК "Укренерго" заяви, кошти на сплату пені, штрафу, 3% річних та інфляційних втрат не передбачені структурою тарифу на послуги з передачі електричної енергії. Разом з тим, НЕК "Укренерго" не може спрямувати на виконання рішення суду у справі № 910/4629/21 кошти, для яких регулятор (НКРЕКП) у структурі тарифу визначив інші напрямки витрат.

Разом з тим, відповідно до Порядку встановлення (формування) тарифу на послуги з передачі електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 22.04.2019 №585, сума коригування необхідного доходу ураховується при коригуванні тарифу за відповідним рішенням НКРЕКП, як правило, протягом 12 місяців. Питання щодо встановлення тарифу розглядаються на засіданні НКРЕКП, яке проводиться у формі відкритого слухання, з урахуванням вимог Порядку проведення відкритого обговорення проектів рішень НКРЕКП, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 червня 2017 року № 866. Отже, тариф на 2023 рік має бути затверджено до кінця 2022 року. Відтак, акумулювання коштів для виконання судового рішення можливе лише протягом 2023 року.

Отже, суд погоджується з доводами заявника щодо наявності обставини, які істотно ускладнюють виконання судового рішення і свідчать про наявність підстав для відстрочення його виконання.

Судом також враховано, що спірним судовим рішенням з відповідача стягнуто штрафні санкції, а також 3% річних та інфляційні втрати, тоді як основний борг відповідачем сплачено у повному обсязі.

Окрім того, суд бере до уваги те, що на сьогодні численні пошкодження об`єктів Об`єднаної енергетичної системи України внаслідок бойових дій та терористичних актів країни-агресора вимагають додаткових витрат НЕК "Укренерго" для аварійних ремонтних робіт і відновлення енергопостачання, що є критично важливим, особливо в умовах опалювального періоду, для недопущення гуманітарної катастрофи всеукраїнського масштабу.

Відстрочення виконання рішення суду є таким законодавчо врегульованим механізмом відтермінування поновлення порушеного права стягувача, який ґрунтується на об`єктивних, виняткових обставинах, застосування яких не призводить до шкоди сутності права на суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ратифікованою Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР.

Отже, виходячи з вищевикладеного у сукупності, з метою дотримання збалансованості інтересів і кредитора, і боржника, суд вважає наявними та достатніми підстави для відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 05.10.2022 по справі №910/4629/21 на 6 місяців.

В контексті заперечень позивача, які було висловлено у судовому засіданні 09.11.2022, слід наголосити, що в силу закріплених в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципів на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чижов проти України", заява №6962/02).

Практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції ("Корнілов та інші проти України", заява № 36575/02, ухвала від 07.10.2003). І навіть два роки та сім місяців не визнавались надмірними і не розглядалися як такі, що суперечать вимогам розумного строку, передбаченого статтею 6 Конвенції (ухвала від 17.09.2002 у справі "Крапивницький та інші проти України", заява №60858/00).

Таким чином, за висновками суду, у даному випадку часткове задоволення заяви Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" та відстрочення виконання рішення по справі на шість місяців не призведе до порушення прав та законних інтересів Державного підприємства "Гарантований покупець", не порушить балансу інтересів обох сторін і ніяким чином не призведе до нівелювання гарантій виконання правозахисної функції держави.

З урахуванням викладеного, враховуючи специфіку відносин, які існують на ринку електричної енергії в Україні, з метою забезпечення оптимального балансу інтересів сторін, беручи до уваги винятковість обставин, що склались на ринку електричної енергії, керуючись принципами справедливості, добросовісності та розумності, суд дійшов висновку про задоволення заяви НЕК "Укренерго" про відстрочку виконання рішення суду у справі №910/4629/21 на 6 місяців з дня ухвалення вказаного рішення - до 05.03.2023.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.331, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про відстрочення виконання судового рішення господарського суду міста Києва від 05.10.2022 у справі №910/4629/21 задовольнити частково.

2. Відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 05.10.2022 у справі №910/4629/21 до 05.03.2023.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Дата складання повного тексту ухвали 10.11.2022

Суддя М. О. Лиськов