УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

01.11.2022м. ХарківСправа № 922/1974/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

розглянувши заяву

заявника Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" (36007, м. Полтава, вул. Панянка, 65Б)
до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАЙТ ЕНЕРДЖІ СИСТЕМС" (63512, Харківська обл., Чугуївський район, с. Кам`яна Яруга, вул. Харківська, 65Б)
про про видачу судового наказу на стягнення 195111,55 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" (заявник) надало Господарському суду Харківської області заяву №03-17-1/1347 від 19.10.2022 (вх.№1974/22 від 27.10.2022) про видачу судового наказу до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАЙТ ЕНЕРДЖІ СИСТЕМС", в якій просить видати судовий наказ та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАЙТ ЕНЕРДЖІ СИСТЕМС" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" заборгованість на загальну суму 195111,55 грн, з них:

- 51173,24 грн - пеня за активну електричну енергію за період з 01.12.2021 по 23.02.2022 (поточний рахунок ТОВ "Полтаваенергозбут" № НОМЕР_1 в АТ "Банк Кредит Дніпро", МФО 305749, , призначення платежу "штрафні санкції за несвоєчасну оплату обумовлених договором платежів за електричну енергію");

- 111232,35 грн - інфляційні нарахування на суму заборгованості за споживання електричної енергії за період з 16.03.2022 по 15.08.2022 (поточний рахунок ТОВ "Полтаваенергозбут" № НОМЕР_1 в АТ "Банк Кредит Дніпро", МФО 305749, , призначення платежу "штрафні санкції за несвоєчасну оплату обумовлених договором платежів за електричну енергію");

- 32705,96 грн - 3% річних за несвоєчасну оплату активної електричної енергії за період з 01.12.2021 по 30.09.2022 (поточний рахунок ТОВ "Полтаваенергозбут" № НОМЕР_1 в АТ "Банк Кредит Дніпро", МФО 305749, , призначення платежу "штрафні санкції за несвоєчасну оплату обумовлених договором платежів за електричну енергію").

Також заявник просить стягнути з боржника судовий збір в розмірі 248,10 грн.

Як зазначає заявник у поданій заяві, у період з 01.11.2021 по 30.09.2022 боржник споживав електричну енергію, а оплату за неї здійснював несвоєчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість даного боржника перед заявником за вересень 2022 року у розмірі 123546,36 грн, яка не є предметом цієї заяви про видачу судового наказу.

У поданій заяві заявник вказує, що у боржника наявний борг на загальну суму 195111,55 грн, з яких: пеня у сумі 51173,24 грн, інфляційні у сумі 111232,35 грн та 3% річних у сумі 32705,96 грн, що виник на підставі п. 5.8 договору про постачання електричної енергії споживачу №20140025 від 01.04.2021 шляхом підписання заяви-приєднання до умов зазначеного договору на умовах Комерційної пропозиції №7А, та статті 625 ЦК України.

Оскільки боржник не виконав умови договору про постачання електричної енергії споживачу в частині сплати за поставлений товар, заявник скориставшись правом стягнення на підставі судового наказу звернувся до суду із заявою про видачу наказу на стягнення з боржника пені, річних та інфляційних.

Дослідивши матеріали заяви про видачу судового наказу, судом встановлено наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Слід зазначити, що приписи процесуального законодавства щодо процедури особливої форми судового рішення судовий наказ, не наділяють заявника правом об`єднувати вимоги по різним договорам.

Стаття 625 Цивільного кодексу України встановлює відповідальність за порушення грошового зoбов`язання.

Так частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, передбачене законом право кредитора вимагати сплати індексу інфляції та процентів річних є додатковими способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних затрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору, що ґрунтується на вимогах закону, а не договору.

Отже, вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАЙТ ЕНЕРДЖІ СИСТЕМС" інфляційних втрат та 3% річних не відповідають приписам ст. 148 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не є заборгованістю за своєю правовою природою та не ґрунтуються на умовах договору.

Заявник у наданій заяві просить стягнути з боржника на свою користь не тільки 3% річних та інфляційні, а ще й штрафні санкції - пеню.

В силу приписів ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Отже, пеня за своєю правовою природою не є заборгованістю за договором, а являється видом штрафних санкцій, яку сторона зобов`язання сплачує у разі невиконання/неналежного виконання зобов`язань та у випадку, якщо відповідальність у вигляді пені була передбачена договором.

Відтак, пеня не є заборгованістю за договором, а є штрафною санкцією, вимоги про сплату пені у зв`язку з порушенням грошових зобов`язань хоча й мають грошовий характер, але за своєю природою не є основним зобов`язанням, а є заходом відповідальності за порушення зобов`язань.

Вимоги заявника про стягнення з боржника пені в сумі 51173,24 грн не відповідають приписам ст. 148 ГПК України, оскільки не відносяться до заборгованості, з якими він має право звернутися до суду в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України встановлено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАЙТ ЕНЕРДЖІ СИСТЕМС" 3% річних в сумі 32705,96 грн, інфляційних в сумі 111232,35 грн та пені в сумі 51173,24 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

При цьому, суд зазначає, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 3 - 6 ч. 1 ст. 152 ГПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою (ч. 2 ст. 153 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ГПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ч. 1 ст. 230 ГК України, ст. 549, 611, 625, 626 ЦК України, ст. 148, 151, п. 3 ч. 1, 2 ст. 152, 153, 232 - 235 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАЙТ ЕНЕРДЖІ СИСТЕМС" 3% річних в сумі 32705,96 грн, інфляційних в сумі 111232,35 грн та пені в сумі 51173,24 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Порядок і строк оскарження передбачено ст. 255 - 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено та підписано 01.11.2022.

Суддя В. І. Ольшанченко

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.