РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2022Справа № 910/7139/22
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дистрибуція-Центр»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛК-Транс»

про стягнення 435 017,16 грн

Суддя Картавцева Ю.В.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дистрибуція-Центр» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛК-Транс» про стягнення 564 982,15 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору поставки №988 від 11.01.2020 у частині виконання зобов`язань щодо оплати поставленого товару, з огляду на що позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у сумі 564 982,15 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.08.2022 позовну заяву залишено без руху.

17.08.2022 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

За змістом ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

З огляду на предмет позову у даній справі та незначну складність справи, судом визнано справу 910/7139/22 такою, яку доцільно розглядати в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.08.2022 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; запропонувати відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву; встановити відповідачу строк для подання заперечень - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив; подати суду докази надіслання (надання) їх іншим учасникам справи.

23.08.2022 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання, за змістом якого позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 465 021,44 грн у зв`язку з частковою сплатою відповідачем заборгованості.

27.09.2022 через відділ діловодства суду від відповідача надійшла заява про надання документів до матеріалів справи, а саме платіжних доручень, які підтверджують часткову оплату боргу.

27.09.2022 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання, яке надіслано засобами поштового зв`язку 22.09.2022, за змістом якого позивач посилаючись на приписи ст. 46 ГПК України просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 435 017,16 грн у зв`язку з частковою сплатою відповідачем заборгованості.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 252 ГПК України якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

За наслідками розгляду клопотання позивача про зменшення позовних вимог до 435 017,16 грн, судом прийнято зазначене клопотання до розгляду.

У встановлений судом строк відповідачем не подано до суду відзиву на позовну заяву позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та письмові пояснення сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дистрибуція-Центр» (постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛК-Транс» (покупець, відповідач) укладено Договір поставки №988 від 11.01.2020 (Договір) відповідно до п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується доставляти продовольчу та/або непродовольчу продукцію (надалі - «Товар») Покупцю на умовах та в строки, що передбачені цим Договором, а Покупець зобов`язується приймати Товар і сплачувати за нього на умовах цього Договору.

Відповідно до п. 1.3. Договору факт передачі Товару Постачальником та його отримання покупцем настає з моменту підписання уповноваженими представниками Сторін пакету документів (видаткової та/або товарно-транспортної або транспортної накладної, або іншого Первинного документу, який затверджений у Постачальника, та не суперечить вимогам чинного законодавства України).

Згідно п. 7.1. Договору загальна сума даного Договору складається із сум поставок партій Товару, які були прийняті за видатковими накладними, що були поставлені потягом строку дії цього Договору.

Оплата здійснюється покупцем в національній грошовій одиниці України через 45 календарних днів з дати поставки товару (п. 7.8 Договору).

Дослідивши зміст укладеного між Позивачем та Відповідачем Договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

З видаткових накладних та товарно-транспортних накладних за період січень 2020 - квітень 2022 вбачається, що постачальник передав, а покупець отримав товар загальною вартістю 6 416 593,56 грн.

З виписок по рахунку № НОМЕР_1 за період з 07.04.2020 по 15.04.2022, вбачається, що покупець сплатив постачальнику за отриманий товар 4 678 024,09 грн.

Крім того, покупець повернув постачальнику товар згідно накладних на повернення №50, №49 та №48 від 26.03.2020 на суму 6 585,80 грн.

Також, судом встановлено, що між ТОВ «ЛК-Транс» (виконавець) та ТОВ «Дистрибуція-Центр» (замовник) укладено Договір про надання послуг №М1135 від 11.01.2020, відповідно до п. 1.1. якого виконавець надає замовнику послуги з розміщення товарів на торгівельних площах точок роздрібної торгівлі власної мережі, в частині забезпечення відповідного асортименту і достатньої кількості, що реалізовуватиметься, згідно умов Договору поставки №988 від 11.01.2020, протягом строку дії останнього.

Відповідно до п. 6.2. Договору №М1135 від 11.01.2020 сторони погодили, що Виконавець надає, а Замовник приймає документи, зокрема: оригінал рахунку, Акт виконаних робіт у формі, що погоджена сторонами, не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним періодом, в якому послуги фактично були надані. Замовник зобов`язаний підписати Акт виконаних робіт, не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, або надати виконавцю письмові обгрунтовані заперечення та вимагати їх усунення.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

З актів надання послуг за період з 31.01.2020 по 31.01.2022 вбачається, що виконавець надав замовнику послуги загальною вартістю 1 167 001,52 грн.

Відповідно до Актів про взаємозалік зустрічних однорідних вимог за період з 09.01.2020 по 28.02.2022 Сторони, маючи одна до одної зустрічні грошові вимоги, строк виконання яких настав, керуючись ст. 601 Цивільного кодексу України дійшли згоди провести залік зустрічних однорідних вимог, що виникли на підставі Договору поставки №988 від 11.01.2020 та Договору про надання послуг №М1135 від 11.01.2020 у розмірі 1 167 001,52 грн.

З наявних у матеріалах справи вимог №4 від 06.06.2022 та №8 від 25.07.2022 вбачається, що позивач вимагав у відповідача протягом 3 днів з моменту отримання вимоги провести оплату на поточний рахунок постачальника суми заборгованості у розмірі 564 982,15 грн (докази направлення та отримання містяться в матеріалах справи).

Так, після звернення позивача до суду з позовом у справі № 910/7139/22 відповідачем було частково сплачено суму боргу у розмірі 129 964,99 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 305817452 від 17.08.2022 та № 3059663 від 06.09.2022.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору поставки №988 від 11.01.2020 у частині виконання зобов`язань щодо оплати поставленого товару, з огляду на що позивач (враховуючи клопотання про зменшення позовних вимог) просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 435 017,16 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, між ТОВ «ЛК-Транс» та ТОВ «Дистрибуція-Центр» укладено Договір поставки №988 від 11.01.2020, відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов`язується доставляти продовольчу та/або непродовольчу продукцію Покупцю на умовах та в строки, що передбачені цим Договором, а Покупець зобов`язується приймати Товар і сплачувати за нього на умовах цього Договору.

Судом було встановлено, що на виконання умов Договору №988 від 11.01.2020 постачальник передав, а покупець отримав товар загальною вартістю 6 416 593,56 грн.

Покупцем було сплачено частину вартості поставленої продукції та повернуто частину товару постачальнику на загальну суму 4 684 609,89 грн.

Крім того, судом було встановлено, що між ТОВ «ЛК-Транс» та ТОВ «Дистрибуція-Центр» (замовник) укладено Договір про надання послуг №М1135 від 11.01.2020, відповідно до п. 1.1. якого виконавець надає замовнику послуги з розміщення товарів, н торгівельних площах точок роздрібної торгівлі власної мережі, в частині забезпечення відповідного асортименту і достатньої кількості, що реалізовуватиметься, згідно умов Договору поставки №988 від 11.01.2020, протягом строку дії останнього.

На виконання умов Договору №М1135 від 11.01.2020, виконавцем надано, а замовником прийнято послуги загальною вартістю 1 167 001,52 грн.

При цьому, Сторони дійшли згоди провести залік зустрічних однорідних вимог, що виникли на підставі Договору поставки №988 від 11.01.2020 та Договору про надання послуг №М1135 від 11.01.2020 на загальну суму 1 167 001,52 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 601 ЦК України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

За змістом ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 ЦК України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відтак суд, враховуючи зміст норм чинного законодавства та приписи п. 7.8. Договору №988 від 11.01.2020 дійшов висновку, що строк оплати поставленого за період з січня 2020 року по квітень 2022 року товару є таким, що настав.

Судом було встановлено, що після звернення позивача до суду з позовом у справі № 910/7139/22 відповідачем частково сплачено суму боргу у розмірі 129 964,99 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 305817452 від 17.08.2022 та № 3059663 від 06.09.2022.

Поряд з цим, суд зазначає, що відповідачем не надано доказів сплати позивачу грошових коштів у розмірі 435 017,16 грн, не надано будь-яких інших доказів у підтвердження відсутності його обов`язку зі сплати заявленої в позові заборгованості, у зв`язку з чим суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості у розмірі 435 017,16 грн, а відтак, задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Так, відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача з огляду на задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛК-Транс» (04050, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, буд.12; ідентифікаційний код: 37470510) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дистрибуція-Центр» (03142, м. Київ, просп. Академіка Палладіна, буд. 44, корп. 8; ідентифікаційний код: 36263797) заборгованість у розмірі 435 017 (чотириста тридцять п`ять тисяч сімнадцять) грн 16 коп та судовий збір у розмірі 6 525 (шість тисяч п`ятсот двадцять п`ять) грн 26 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Картавцева