ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"03" листопада 2022 р. Справа№ 873/96/22

Північний апеляційний господарський суд

суддя: Владимиренко С.В.

за участю секретаря судового засідання Нікітенко А.В.,

представники учасників процесу не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОХІМ-ПАРТНЕР» про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОХІМ-ПАРТНЕР» про видачу виконавчого документа про примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 26.09.2022 у третейській справі №30/22 (третейський суддя Мамченко Ю.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОХІМ-ПАРТНЕР»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА БІЗНЕС-ВЕКТОР»

про стягнення заборгованості та грошових коштів, нарахованих у зв`язку із неналежним та несвоєчасним здійсненням виконання зобов`язань,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 26.09.2022 у третейській справі №30/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОХІМ-ПАРТНЕР» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА БІЗНЕС-ВЕКТОР» про стягнення заборгованості та грошових коштів, нарахованих у зв`язку із неналежним та несвоєчасним здійсненням виконання зобов`язань позов задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА БІЗНЕС-ВЕКТОР» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОХІМ-ПАРТНЕР» за Договором поставки товару №11/22/ЛВ від 20.01.2022 суму заборгованості та нарахованого розміру грошових коштів у зв`язку із неналежним та несвоєчасним здійсненням виконання зобов`язання у загальному розмірі 8 748 742,11 грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА БІЗНЕС-ВЕКТОР» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОХІМ-ПАРТНЕР» третейський збір у сумі 25 500,00 грн.

28.09.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОХІМ-ПАРТНЕР» звернулося до Північного апеляційного господарського суду із заявою про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 26.09.2022 у справі №30/22, за якою заявник просить суд видати накази на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 26.09.2022 у справі №30/22 наступного змісту: «Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА БІЗНЕС-ВЕКТОР» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОХІМ-ПАРТНЕР» суму заборгованості та грошових коштів нарахованих у зв`язку із неналежним та несвоєчасним здійсненням виконання зобов`язань за Договором поставки товару №11/22/ЛВ від 20.01.2022 у загальному розмірі 8 748 742,11 грн. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА БІЗНЕС-ВЕКТОР» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОХІМ-ПАРТНЕР» третейський збір у сумі 25 500,00 грн».

Також заявник просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА БІЗНЕС-ВЕКТОР» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОХІМ-ПАРТНЕР» витрати по сплаті судового збору за подання заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду у розмірі 1 240,50 грн.

Крім того, заявник у порядку ст.ст. 42, 46, 123, 126, 129 ГПК України повідомив апеляційний господарський суд про намір понесення витрат на професійну правничу допомогу згідно Договору про надання правової допомоги із Адвокатським бюро «Василя Бонтлаба» за розгляд заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 26.09.2022 у справі №30/22.

Заяву подано до апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 352-354 Господарського процесуального кодексу України (далі по тексту - ГПК України) та ст.ст. 5, 56 Закону України «Про третейські суди» від 11.05.2004 № 1701-IV (далі по тексту - Закон № 1701-IV).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.09.2022 вказану заяву передано на розгляд судді Владимиренко С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2022 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОХІМ-ПАРТНЕР» про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 26.09.2022 у третейській справі №30/22 задоволено. Постановлено після набрання законної сили цією ухвалою, на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 26.09.2022 у третейській справі №30/22 видати накази наступного змісту:

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА БІЗНЕС-ВЕКТОР» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОХІМ-ПАРТНЕР» за Договором поставки товару №11/22/ЛВ від 20.01.2022 суму заборгованості та нарахованого розміру грошових коштів, нарахованих у зв`язку із неналежним та несвоєчасним здійсненням виконання зобов`язання у загальному розмірі 8 748 742,11 грн;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА БІЗНЕС-ВЕКТОР» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОХІМ-ПАРТНЕР» третейський збір у розмірі 25 500,00 грн;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА БІЗНЕС-ВЕКТОР» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОХІМ-ПАРТНЕР» 1 240,50 грн судового збору за подання заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду.

24.10.2022 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОХІМ-ПАРТНЕР» про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, за якою заявник просить суд стягнути з відповідача на його користь судові витрати на правничу допомогу, понесені в межах справи №873/96/22, у розмірі 12 125,00 грн. При цьому, заявник просить суд розгляд заяви про покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в порядку, передбаченому ст.ст. 123, 126, 124, 129, 244 ГПК України) здійснити по суті за відсутності представника ТОВ «АГРОХІМ-ПАРТНЕР».

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2022 вказану заяву передано на розгляд судді Владимиренко С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.10.2022 прийнято до розгляду заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОХІМ-ПАРТНЕР» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №873/96/22 та вирішено здійснювати її розгляд у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Розгляд заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОХІМ-ПАРТНЕР» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу призначено на 03.11.2022 о 09 год. 40 хв.

У судове засідання призначене на 03.11.2022 представники учасників справи не з`явились.

Судове засідання відбулось 03.11.2022 о 13 год 00 хв. через відсутність у приміщенні суду енергопостачання з 09 год. 25 хв. до 13 год. 00 хв.

Відповідач своїх представників в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений судом шляхом надсилання ухвали від 27.10.2022 на електронну адресу відповідача - , яка міститься у матеріалах справи та у Договорі поставки товару №11/22/ЛВ від 20.01.2022.

Згідно ч.ч. 3, 6, 8 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Суд викликає або повідомляє експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 ГПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Доказів зміни електронної пошти відповідачем суду не надано.

Таким чином, апеляційний господарський суд повідомив відповідача про час та місце розгляду справи належним чином. Такої ж позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 13.07.2022 у справі №761/14537/15-ц.

З 05.10.2021 офіційно розпочали функціонування три підсистеми (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: «Електронний кабінет», «Електронний суд», підсистема відеоконференцзв`язку, у зв`язку з чим, відповідно до частини шостої статті 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі у добровільному порядку. На що також звертає увагу учасників процесу Верховний Суд у своїх ухвалах від 12.10.2022 у справі №910/14311/21, від 12.10.2022 у справі №910/14469/21, від 12.10.2022 у справі №922/2017/17.

Крім того, Верховий Суд в ухвалі від 22.08.2022 у справі № 916/2731/21 вказав, що відповідно до Рішення Ради Суддів України від 05.08.2022 з метою підвищення рівня використання інструментів електронного судочинства під час відправлення правосуддя в умовах скрутного фінансового забезпечення судів рекомендовано судам, зокрема у випадках, коли адвокат, нотаріус, приватний виконавець, арбітражний керуючій, судовий експерт, державний орган, орган місцевого самоврядування, суб`єкт господарювання державного або комунального секторів економіки, який бере участь у справі, не має офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі - вимагати зареєструвати таку офіційну електронну адресу для подальшого направлення судом процесуальних документів в електронній формі; виклики та повідомлення, обмін процесуальними документами з учасниками судових проваджень у першу чергу здійснювати за допомогою електронної пошти та/або з використанням вказаних учасниками судових проваджень мобільних телефонів (в тому числі й з використанням месенджерів, які дозволяють отримати інформацію про доставку відповідного повідомлення, процесуального документа, та отримати інформацію про їх прочитання). Закликано усіх учасників судових проваджень, зокрема - з розумним інтервалом часу цікавитися провадженням у їх справах, добросовісно користуватися належними процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки; зареєструвати електронну адресу в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; зареєструватися в підсистемі «Електронний кабінет» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи; використовувати функціонал «Електронного кабінету» для ознайомлення з поданими документами в електронній формі.

Також ухвалу Північного апеляційного господарського суд від 28.10.2022 у справі №873/96/22 розміщено у Єдиному державному реєстрі судових рішень, інформація про розгляд справи №873/96/22 міститься на сайті Судової влади України, які, наразі, є доступним для всіх учасників процесу.

Відповідно до ч. 4 ст. 244 ГПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОХІМ-ПАРТНЕР» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, дослідивши надані докази, суд дійшов наступних висновків.

За приписами ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 126 ГПК України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Однак, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

У заяві про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 26.09.2022 у справі №30/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОХІМ-ПАРТНЕР» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА БІЗНЕС-ВЕКТОР» про стягнення заборгованості та грошових коштів, нарахованих у зв`язку із неналежним та несвоєчасним здійсненням виконання зобов`язань позивач повідомив суд про те, що орієнтовний розмір понесених судових витрат не буде перевищувати розумного, обґрунтованого та середнього ринкового розміру вартості правової допомоги в регіонах України, в яких знаходиться сторони даного спору, так і рекомендовані ставки аналогічного роду здійснення правової допомоги, які пропонуються Радами Адвокатів відповідного регіону.

Заявник зазначив, що вартість однієї години правової допомоги Адвокатського бюро «Василя Бонтлаба» складає від 800,00 грн до 950,00 грн (в залежності від різного роду умов та чинників), участь у судовому засіданні складає від 1 800,00 грн до 2 000,00 грн (в залежності від різного роду умов та чинників, в тому числі, але не виключно тривалість судового засідання та час очікування його початку), а оплата за задоволення заяви ТОВ «АГРОХІМ-ПАРТНЕР» про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 26.09.2022 у справі №30/22 - від одного до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судом встановлено, що 02.12.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОХІМ-ПАРТНЕР» (Клієнт) та Адвокатським бюро «ВАСИЛЯ БОНТЛАБА» (Бюро) укладено Договір №02-12-2020 про надання правової допомоги (далі по тексту - Договір), за умовами якого Бюро зобов`язується здійснити захист, представництво у суді або надати інші види правової допомоги Клієнту на умовах і в порядку, що визначені даним Договором, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання даного Договору (п. 1.1 Договору).

У пунктах 1.2, 2.1 Договору визначено перелік послуг правової допомоги, які надає Бюро Клієнту та повноваження Бюро, надані Клієнтом.

Безпосереднє представництво інтересів Клієнта від імені Бюро за цим Договором здійснює Адвокат Бонтлаб Василь Васильович на підставі документів передбачених процесуальним законодавством (п. 2.2 Договору).

Згідно п. 5.1 Договору розмір гонорару, який Клієнт сплачує Бюро за надану в межах цього Договору правову допомогу, визначається сторонами в акті здачі-приймання виконаної правової допомоги, який є невід`ємною частиною цього Договору і враховує обсяг і складність правової допомоги, тривалість часу, необхідного для виконання, досвід та кваліфікацію Адвоката, строки, ступінь терміновості виконання правової допомоги та інші суттєві обставини.

Бюро надає Клієнту електронною поштою або в паперовому вигляді акт здачі-приймання виконаної правової допомоги в якому зазначається зміст наданої правової допомоги, розмір гонорару, який підлягає сплаті відповідно до умов Договору, додаткові витрати, які були понесені Бюро понад узгоджену суму гонорару (якщо такі мали місце) (п. 5.2 Договору).

Договір вважається укладеним з дня його підписання та діє до 31.12.2022, а в частині проведення взаєморозрахунків - до їх повного виконання (п. 6.1 Договору).

Додатковою угодою від 19.07.2022 до Договору сторони врегулювали відносини електронного документообігу, який набирає чинності з 19.07.2022 та діє протягом дії Договору.

Додатковою угодою №2 від 30.08.2022 до Договору (далі по тексту - Додаткова угода №2) Сторони вирішили розділ 5 Договору «Гонорар. Умови розрахунків» доповнити пунктами 5.1.1, 5.1.2, 5.1.3 та викласти їх у наступній редакції: « 5.1.1 Вартість однієї години надання правової допомоги Бюро складає від 900,00 гривень до 1 400,00 гривень (в залежності від різного роду умов та чинників). При цьому, сторонами враховано як середній розмір вартості аналогічного роду здійснення комплексу надання правової допомоги в регіонах України, так і рекомендовані ставки здійснення надання правової допомоги, котрі пропонуються Радами Адвокатів відповідного регіону».

« 5.1.2 Вартість участі представника Бюро як безпосередньо у судовому засіданні в приміщенні відповідного суду, так і в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використання власних технічних засобів складає від 1 500,00 гривень до 2 500,00 гривень (в залежності від різного роду умов та чинників)».

« 5.1.3 Розмір додаткової оплати (гонорару) Бюро за прийняття позитивного для Клієнта судового рішення (повного або часткового задоволення відповідних вимог Клієнта, а також повного або часткового відхилення протилежних Клієнту вимог іншої зацікавленої сторони в межах певної справи), визначається на рівні від двох до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (в залежності від різного роду умов та чинників)».

Інші умови Договору №02-12-2020 про надання правової допомоги від 02.12.2020, не обумовлені цією Додатковою угодою, залишаються незмінними і Сторони підтверджують за ними свої зобов`язання (п. 2 Додаткової угоди №2).

Дана додаткова угода набирає чинності з моменту підписання її Сторонами і діє протягом дії Договору (п. 3 Додаткової угоди №2).

Згідно п. 1 Акта №15/22 від 19.10.2022 здачі-приймання правової допомоги згідно Договору Адвокатом надано Клієнту правову допомогу на загальну суму 12 125,00 грн, з яких:

- аналіз рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 26.06.2022 у справі №30/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА БІЗНЕС-ВЕКТОР» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОХІМ-ПАРТНЕР» про стягнення заборгованості, Договору поставки товару №11/22/ЛВ від 20.01.2022 (укладений між ТОВ «АГРОХІМ-ПАРТНЕР» та ТОВ «АГРОФІРМА БІЗНЕС-ВЕКТОР» - 0,5 годин;

- підготовка заяви (вих. №28-3/09 від 28.09.2022) про видачу виконавчого документу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 26.09.2022 у третейській справі №30/22 за позовом ТОВ «АГРОХІМ-ПАРТНЕР» до ТОВ «АГРОФІРМА БІЗНЕС-ВЕКТОР» про стягнення заборгованості. Направлення поштою заяви про видачу виконавчого документу відповідачу та до Північного апеляційного господарського суду - 2,5 години;

- виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 04.10.2022 у справі №873/96/22 - 0,5 годин;

- участь адвоката Василя Бонтлаба у судовому засіданні Північного апеляційного господарського суду у справі № 873/96/21 із розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОХІМ-ПАРТНЕР» про видачу виконавчого документа про примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 26.09.2022 у справі № 30/22, яке відбулось 19.10.2022 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із використанням власних технічних засобів представника ТОВ «АГРОХІМ-ПАРТНЕР» із застосуванням програмного забезпечення «EasyCon», підтримання правової позиції, надання пояснень у справі - 1 800,00 грн.

- додаткова оплата («гонорар успіху адвоката») у випадку задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОХІМ-ПАРТНЕР» про видачу виконавчого документа про примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 26.09.2022 у справі № 30/22 - 7 000,00 грн.

У п. 2 вказаного Акта сторони погодили, що вартість однієї години правової допомоги Бюро складає 950,00 грн, участь у судовому засіданні - 1 800,00 грн, додаткова оплата («гонорар успіху адвоката») у випадку задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОХІМ-ПАРТНЕР» про видачу виконавчого документа про примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 26.09.2022 у справі № 30/22 - 7 000,00 грн (ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2022 у справі №873/96/22 задоволено заяву про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 26.09.2022 у справі № 30/22).

Загальна вартість наданої правової допомоги склала 12 125,00 грн (п. 3 Акта №15/22 від 19.10.2022).

При цьому, сторони фінансових та інших претензій згідно Договору №02-12-2020 про надання правової допомоги від 02.12.2020 одна до одної не мають. Правова допомога надана у повному обсязі. Підписанням даного Акта Клієнт стверджує про повне виконання Бюро надання правової допомоги на загальну суму 12 125,00 грн (п. 4 Акта №15/22 від 19.10.2022).

Судом встановлено, що надані Адвокатом Клієнту послуги, а саме: аналіз рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 26.06.2022 у справі №30/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА БІЗНЕС-ВЕКТОР» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОХІМ-ПАРТНЕР» про стягнення заборгованості, Договору поставки товару №11/22/ЛВ від 20.01.2022 (укладений між ТОВ «АГРОХІМ-ПАРТНЕР» та ТОВ «АГРОФІРМА БІЗНЕС-ВЕКТОР» охоплюються послугою підготовка заяви (вих. №28-3/09 від 28.09.2022) про видачу виконавчого документу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 26.09.2022 у третейській справі №30/22 за позовом ТОВ «АГРОХІМ-ПАРТНЕР» до ТОВ «АГРОФІРМА БІЗНЕС-ВЕКТОР» про стягнення заборгованості. Направлення поштою заяви про видачу виконавчого документу відповідачу та до Північного апеляційного господарського суду. А тому обґрунтованим в цій частині є витрачений час Адвоката - 2,5 години, що становить 2 375,00 грн.

Послуга щодо виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 04.10.2022 у справі №873/96/22 - 0,5 години, що становить 475,00 грн, судом визнається обґрунтованою, оскільки матеріали справи містять докази виконання позивачем ухвали Північного апеляційного господарського суду від 04.10.2022 у справі №873/96/22 шляхом подання письмових пояснень.

Участь адвоката Василя Бонтлаба у судовому засіданні Північного апеляційного господарського суду у справі № 873/96/21 із розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОХІМ-ПАРТНЕР» про видачу виконавчого документа про примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 26.09.2022 у справі №30/22, яке відбулись 19.10.2022, суд вважає обґрунтованою вартість такої послуги 500,00 грн за одне судове засідання, з урахуванням часу тривалості судового засідання (близько 7 хвилин), час його очікування є незначним (4 хвилини), судове засідання проводилось в режимі відеоконференції, отже, адвокатом не було витрачено час на дорогу до суду, надані у судовому засіданні усні пояснення представника позивача, відображені у письмовій заяві позивача у даній справі.

Крім того, представник відповідача у судове засідання 03.11.2022 не з`явився, заперечень щодо заяви про видачу виконавчого документа про примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 26.09.2022 у третейській справі №30/22 апеляційному господарському суду не надавав.

В силу приписів п. 4 ч. 3 ст. 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є змагальність сторін.

Згідно ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Отже, позивачу під час розгляду заяви про видачу виконавчого документа про примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 26.09.2022 у третейській справі №30/22 в порядку глави 2 розділу VIII ГПК України - видача наказу на примусове виконання рішення третейського суду, не потрібно було витрачати значний час на підготовку та надання апеляційному господарському суду своїх доводів на заперечення відповідача.

Таким чином, витрачений позивачем час на судове засідання, яке відбулось у Північному апеляційному господарському суду 19.10.2022 є незначним, при цьому надана послуга не потребувала виконання додаткового обсягу робіт (наданих послуг), а тому у цій частині обґрунтованим є стягнення 500,00 грн за послугу - участь адвоката у судовому засіданні у Північному апеляційному господарському суду 19.10.2022.

Щодо «гонорару успіху адвоката», то в цій частині суд керується практикою Європейського суду з прав людини та правовими висновками Верховного Суду.

Так, у рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 по справі №904/4507/18 зауважила, що за наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6 672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72).

З урахуванням наведеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

У постанові від 09.12.2021 у справі №922/3812/19 Верховний Суд зазначив, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Аналогічні правові висновки Верховного Суду викладені у постановах від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18, від 07.09.2020 у справі №910/4201/19, від 19.11.2021 у справі № 910/4317/21.

Отже, при зверненні за відшкодуванням варто пам`ятати, що при оцінці наданого стороною розміру гонорару адвоката, суд застосовує ряд критеріїв (дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційність, співмірність) та факти на підтвердження таких критеріїв (складність справи, значення справи для сторін, фінансовий стан сторін, ринкові ціни адвокатських послуг і т.п.).

Апеляційним господарським судом враховано складність справи та зміст заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОХІМ-ПАРТНЕР» у справі №873/96/22 про видачу виконавчого документа про примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 26.09.2022 у третейській справі №30/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОХІМ-ПАРТНЕР» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА БІЗНЕС-ВЕКТОР» про стягнення заборгованості та грошових коштів, нарахованих у зв`язку із неналежним та несвоєчасним здійсненням виконання зобов`язань, яка є майже аналогічною зі змістом заяви у справі №873/27/22 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОХІМ-ПАРТНЕР» про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 10.05.2022 у третейській справі №1/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОХІМ-ПАРТНЕР» до Фізичної особи - підприємця Бровкіна Андрія Миколайовича про стягнення заборгованості та грошових коштів, нарахованих у зв`язку із неналежним та несвоєчасним здійсненням виконання зобов`язань.

Також судом апеляційної інстанції встановлено, що лише у цьому році заявником - представником ТОВ «АГРОХІМ-ПАРТНЕР» надано близько 10 заяв до Північного апеляційного господарського суду про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, інформація про які міститься у Єдиному державному реєстрі судових рішень, та які за змістом є майже аналогічними (тотожними).

Таким чином, апеляційний господарський суд враховуючи критерії дійсності, обґрунтованості, розумності, реальності, пропорційності та співмірності вважає, що послуга - додаткова оплата («гонорар успіху адвоката») не була необхідною, а тому задоволенню не підлягає.

Крім того, Верховний Суд у своїй постанові від 11.11.2021 у справі №873/73/21 у справі № 873/137/21 погодився із висновком суду апеляційної інстанції як суду першої інстанції про те, що позивачем у попередньому орієнтованому розрахунку судових витрат не зазначалось про будь-які домовленості між клієнтом та адвокатом щодо можливості сплати додаткового гонорару за прийняття позитивного рішення на користь клієнта, розмір такого гонорару. Умовами Договору сторонами не визначено такого виду гонорару як «гонорару успіху», при цьому, у пункті 5.1. Договору вказано, що в акті приймання-передачі виконаної правової допомоги розмір гонорару визначається в залежності від обсягу та складності правової допомоги, тривалості часу, необхідного для її виконання, строків, тощо, у той час як «гонорар успіху» від вказаних критеріїв не залежить, а залежить від результатів вирішення відповідного спору - тобто є умовною угодою та не може визначатися в акті приймання-передачі виконаної правової допомоги.

У п.п 5.1 та 5.3 Договору зазначено, що розмір гонорару, який Клієнт сплачує Бюро за надану в межах цього Договору правову допомогу, визначається сторонами в акті здачі-приймання виконаної правової допомоги, який є невід`ємною частиною цього Договору і враховує обсяг та складність правової допомоги, тривалість часу, необхідного для її виконання, досвід, кваліфікацію Адвоката, строки, ступінь терміновості виконання правової допомоги та інші суттєві обставини. Акт здачі-приймання виконаної правової допомоги підписується сторонами і фіксує факт надання правової допомоги, яка передбачена цим договору.

Таким чином виходячи із змісту вказаного вище Договору, в акті приймання-передачі виконаної правової допомоги розмір гонорару визначається в залежності від обсягу та складності правової допомоги, тривалості часу, необхідного для її виконання, строків, тощо, у той час як «гонорар успіху» від вказаних критеріїв не залежить, а залежить від результатів вирішення відповідного спору - тобто є умовною угодою та не може визначатися в акті приймання-передачі виконаної правової допомоги. Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 11.11.2021 у справі № 873/137/21, від 18.08.2022 у справі №873/33/22, від 31.08.2022 у справі №873/27/22.

У Додатковій угоді №2 сторони також не погоджували вартість додаткової оплати «гонорару успіху».

За таких обставин, апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 7 000,00 грн - додаткової оплати («гонорар успіху адвоката»).

У відповідності до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

За змістом положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України. Проте, у ч. 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 ГПК України, визначені також положеннями ч. ч. 6, 7, 9 ст. 129 цього Кодексу.

Відтак, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. ч. 5-6 ст. 126 ГПК України).

Відповідач своїм правом не скористався, клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката до суду не надав.

Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись ч. ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19, від 11.02.2021 у справі № 920/39/20.

До того ж, у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, суд керуючись критеріями, що визначені ч. ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України з власної ініціативи може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу та коли не ставиться питання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу за клопотанням іншої сторони. Подібний за змістом правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 23.11.2021 у справі №873/126/21, від 12.05.2021 у справі №873/79/20, від 31.08.2022 у справі №873/27/22.

В силу ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОХІМ-ПАРТНЕР» про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, підлягає частковому задоволенню на суму 3 350,00 грн.

Згідно з п. 3 ч.1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 244 ГПК України).

Враховуючи те, що судовий збір за прийняття додаткового рішення (ухвали) не здійснюється, а тому відповідно до приписів ст. 129 ГПК України розподілу не підлягає.

Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 234, 235, 244 Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОХІМ-ПАРТНЕР» про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА БІЗНЕС-ВЕКТОР» (ідентифікаційний код 38759116, 80222, Львівська область, Радехівський район, село Синьків, вул. Центральна, буд. 45) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОХІМ-ПАРТНЕР» (ідентифікаційний код 38397547, 42304, Сумська область, Сумський район, смт. Степанівка, провулок Промисловий, 4) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 350,00 грн (три тисячі триста п`ятдесят гривень).

3. Відмовити у задоволенні решти заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОХІМ-ПАРТНЕР» про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

4. Видати наказ.

5. Додаткова ухвала суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст.ст. 287, 288, 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткової ухвали складено та підписано 04.11.2022.

Суддя С.В. Владимиренко