ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2022 Справа № 917/1206/21

м.Полтава

за позовною заявою Заступника керівника Полтавської обласної прокуратури, вул. 1100-річчя Полтава, 7, м.Полтава, 36000 в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах:

1. Фонду державного майна України, вул.Генерала Алмазова,18/9, м.Київ, 01133

2. Полтавської обласної державної адміністрації, вул.Соборності,45, м.Полтава, 36014

3. Чутівської селищної ради Полтавської області, вул.Набережна,9, смт.Чутове, Полтавська область, 38800

до 1. Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, вул.Уютна, 23, м.Полтава, Полтавська область,36039

2. Державного підприємства "Чутове", вул.Центральна,12, кім.7, смт.Чутове, Полтавська область, 38800

3. Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області (правонаступник Чутівської РДА), вул.Шевченка,5, м.Полтава, 36011

ІІІ особи (залучені ухвалою Господарського суду Полтавської області від 26.08.2021 та ухвалою Господарського суду Полтавської області від 15.09.2021.

про визнання протиправними та скасування наказу та розпорядження.

Суддя Кльопов І.Г.

Секретар Назаренко Я.А.

Обставвини справи: Заступник керівника Полтавської обласної прокуратури звернувся до Господарського суду Полтавської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: 1. Фонду державного майна України, 2. Полтавської обласної державної адміністрації, 3. Чутівської селищної ради Полтавської області з позовом до 1. Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області 2. Державного підприємства "Чутове" 3. Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області (правонаступник Чутівської РДА), в якому просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 26.09.2018 №6544-СГ

2. Визнати протиправним та скасувати розпорядження Чутівської районної державної адміністрації Полтавської області від 12.10.2020 №172

В обгрунтування позову, прокурор зазначає, що наказ ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 26.09.2018 № 6544-СГ та розпорядження Чутівської РДА від 12.10.2020 № 172 є незаконними, а процедура розроблення проекту приватизації земель ДП «Чутове» проведена всупереч вимогам законодавства, що, в свою чергу, порушує права держави, як власника вказаних земель.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 27.07.2021 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду і відкрити провадження у справі; справу розглядати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 26.08.2021

16.08.2021 за вхід. №8976 від Державного підприємства "Чутове" надійшов відзив на позов. Відповідач проти позову заперечує та зазначає, що прокурор не конкретизує чим саме розпорядження Голови Чутівської районної державної адміністрації №172 від 12.10.2020 порушує права та інтереси позивачів, затверджений Розпорядженням Голови проект приватизації не передбачає формування нової земельної ділянки у розумінні ст.79-1 Земельного кодексу України

17.08.2021 за вхід. №9054 від Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач проти позову заперечує. Відповідач зазначає про відсутність підстав для подання прокуратурою даного позову та відсутність підстав для визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 26.09.2018 №6544-СГ

25.08.2021 за вхід.№9247 від Чутівської селищної ради Полтавської області надійшов лист в якому проти задоволення позову не заперечує та просить розглянути справу у відсутності представника.

13.09.2021 за вхід. №10191 від Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області надійшов відзив на позов. Полтавська районна державна адміністрація Полтавської області, зазначає, що як правонаступник Чутівської районної державної адміністрації, вважає, що розпорядження голови Чутівської районної державної адміністрації від 26.09.2018 №172 "Про затвердження проекту землеустрою щодо приватизації земель Державного підприємства "Чутове" для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населених пунктів на території Чутівської селищної ради Чутівського району Полтавської області" є законним та не підлягає скасуванню, оскільки голова Чутівської районної державної адміністрації при його прийнятті діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

13.09.2021 за вхід. №10175 від Фонду державного майна України надійшли пояснення. Фонд державного майна України просить суд задовольнити позов прокурора.

14.09.2021 за вхід. №10284 від представника ІІІ осіб надійшов відзив на позов, в якому відповідач в задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування наказу ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 26.09.2018 №6544-СГ просить суд відмовити, позовну вимогу про визнання протиправним та скасування розпорядження Чутівської районної державної адміністрації Полтавської області від 12.10.2020 №172 - задовольнити.

15.09.2021 за вхід. №10304 від Полтавської обласної прокуратури надійшла відповідь на відзив ГУ Держгеокадастру у Полтавській області.

15.09.2021 за вхід. №10305 від Полтавської обласної прокуратури надійшла відповідь на відзив ДП "Чутове". Прокурор позов підтримує у повному обсязі.

15.09.2021 за вхід. №10300 від представника ІІІ осіб надійшло клопотання про розгляд справи без участі ІІІ осіб.

13.10.2021 за вхід. №11358 від Полтавської обласної прокуратури надійшло клопотання про залучення до матеріалів справи електронну копію проекту землеустрою щодо приватизації земель ДП "Чутове" для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населених пунктів на території Чутівської селищної ради Чутівського району Полтавської області.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 03.02.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалами господарського суду Полтавської області суд неодноразово відкладав розгляд справи по суті.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено про термін виготовлення повного рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Полтавською обласною прокуратурою під час вивчення питання законності розроблення та затвердження проекту приватизації земель Державного підприємства «Чутове» (далі - ДП «Чутове») установлено, що на підставі рішення XI сесії XXII скликання Чутівської селищної Ради народних депутатів Чутівського району Полтавської області від 26.11.1997 Військовому племзаводу «Чутове» видано Державний акт на право постійного користування землею серії І-ПЛ № 001880 щодо земельних ділянок загальною площею 2775,5 га для сільськогосподарського використання. Вказаний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею 14.03.2000 за № 57.

У подальшому, на підставі розпоряджень Кабінету Міністрів України від 26.07.2006 № 431-р «Про передачу цілісних майнових комплексів військових радгоспів до сфери управління Мінагрополітики» та від 07.09.2011 № 833-р «Про передачу цілісних майнових комплексів військових радгоспів до сфери управління Мінагрополітики» згідно з актом приймання-передачі від 06.03.2012 цілісний майновий комплекс, в тому числі із земельними ділянками, передано від Міністерства оборони України до Міністерства аграрної політики та продовольства України.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2015 № 271 «Про проведення прозорої та конкурентної приватизації у 2015-2017 роках» ДП «Чутове» визначено об`єктом, що підлягає приватизації у 2015-2017 роках.

На підставі наказу від 09.09.2015 Міністерством аграрної політики та продовольства України ДП «Чутове» передано Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Полтавській області.

Наказом Фонду державного майна України від 28.12.2018 № 1637 затверджено перелік єдиних майнових комплексів, що підлягають приватизації у 2019 році, одним з яких є майновий комплекс ДП «Чутове».

Відповідно до наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській області від 23.01.2019 № 25 прийнято рішення про приватизацію об`єкта державної власності малої приватизації Єдиного майнового комплексу ДП «Чутове».

На сьогодні, згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ДП «Чутове» входить до сфери управління Фонду державного майна України, засновником вказано Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях.

На офіційному сайті Фонду державного майна України розміщена інформація про об`єкт приватизації ДП «Чутове» (доступна за посилання: http://www.spfu.gov.ua/ua/sale-obi/2391), у тому числі, щодо наявності у підприємства в постійному користуванні 9 земельних ділянок сільськогосподарського призначення загальною площею 2749,5261 га з наступним кадастровими номерами: :00:005:0288, :00:004:0322, :00:006:0496, :00:006:0495, :00:006:0497, :00:003:0087, :00:004:0323, :00:004:0395, :00:006:0571.

Водночас, 04.09.2018 трудовим колективом ДП «Чутове» вирішено питання приватизації земель державного підприємства. Визначено 67 осіб, що є працівниками та пенсіонерами вказаного підприємства, які мають право на отримання земельної частки (паю) при приватизації державного підприємства.

Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області (далі - ГУ Держгеокадастру у Полтавській області) прийнято наказ від 26.09.2018 № 6544-СГ, яким на підставі звернення представника трудового колективу ДП «Чутове», надано дозвіл на розроблення проекту щодо приватизації земель сільськогосподарського призначення державної власності площею 2775,5 га.

На підставі зазначеного наказу Державним підприємством «Полтавський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» виготовлено проект приватизації земель.

Вказаний проект землеустрою затверджено розпорядженням Чутівської районної державної адміністрації Полтавської області (далі - Чутівська РДА) від 12.10.2020 № 172.

Прокурор зазначає, що наказ ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 26.09.2018 № 6544-СГ та розпорядження Чутівської РДА від 12.10.2020 № 172 є незаконними, а процедура розроблення проекту приватизації земель ДП «Чутове» проведена всупереч вимогам законодавства, що, в свою чергу, порушує права держави, як власника вказаних земель.

Так, відповідно до Державного акта серії І-ПЛ № 001880 у постійному користуванні ДП «Чутове» перебувають земельні ділянки загальною площею 2775,5 га.

Частина земель розташована в межах прибережної захисної смуги, також деякі земельні ділянки знаходяться під водними об`єктами.

З метою внесення відомостей про них до Державного земельного кадастру ДП «Чутове» протягом 2017 року отримано згоди на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) від органів уповноважених розпоряджатися землями відповідних категорій, а саме: щодо земель сільськогосподарського призначення ГУ Держгеокадастру у Полтавській області надано згоду, яка оформлена листом від 23.03.2017 № 19-16-0.3-2079/2- 17 та щодо земель водного фонду Полтавською обласною державною адміністрацією (далі - Полтавська ОДА) надано згоду, яка оформлена листом від 24.03.2017 № 01-72/582.

Після прийняття рішення трудовим колективом ДП «Чутове» щодо приватизації земель державного підприємства, представником вказаного колективу направлено до ГУ Держгеокадастру у Полтавській області заяву, яка зареєстрована в Головному управлінні 05.09.2018 за № Р-12941/0/25-18. До заяви долучено 7 витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, витяг із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, копія протоколу № 2 загальних зборів трудового колективу ДП «Чутове», копія архівної довідки про колишніх працівників, оригінал примірнику переліку осіб, які мають право на отримання земельної частки (паю) ДП «Чутове», а також копії документів, що посвідчують особу громадян.

Наказом від 26.09.2018 № 6544-СГ ГУ Держгеокадастру у Полтавській області надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо приватизації земель ДП «Чутове» загальною площею 2775,5 га.

Проте, при прийнятті зазначеного рішення ГУ Держгеокадастру у Полтавській області не було надано належної оцінки поданим документам, що підтверджується наступним.

До заяви про надання дозволу на розроблення проекту приватизації земель долучено витяги з Державного реєстру речових із індексними номерами: 93029594, 93003662, 93021052, 93037828, 93028271, 92986867, 93020413.

Загальна площа земельних ділянок відповідно до вказаних витягів становить - 2775,5 га. Разом з тим, згідно з відомостями Державного земельного кадастру площа земельної ділянки кадастровий номер :00:003:0087 становить 186,4354 га (згідно з витягом з Держаного реєстру прав № 93029594 - 263,382 га), площа земельної ділянки кадастровий номер :00:006:0497 становить 34,2417 га (згідно з витягом з Держаного реєстру прав № 93003662 - 34,2417 га), площа земельної ділянки кадастровий номер :00:006:0495 становить 108,4742 га (згідно з витягом з Держаного реєстру прав № 93021052 - 106,346 га), площа земельної ділянки кадастровий номер :00:006:0496 становить 1162,238 га (згідно з витягом з Держаного реєстру прав № 93037828 - 1463,4583 га), площа земельної ділянки кадастровий номер :00:005:0288 становить 407,9968 га (згідно з витягом з Держаного реєстру прав № 93028271 - 403,5603 га), площа земельної ділянки кадастровий номер :00:004:0323 становить 91,3575 га (згідно з витягом з Держаного реєстру прав № 92986867 - 86,4968 га), площа земельної ділянки кадастровий номер :00:004:0322 становить 418,6735 га (згідно з витягом з Держаного реєстру прав № 39020413 - 418,0149 га).

З урахування наведеного загальна площа земельних ділянок відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно становить 2775,5 га, у той же час загальна площа земельних ділянок відповідно до даних Державного земельного кадастру становить 2408,7585 га.

Прокурор зазначає, що ГУ Держгеокадастру у Полтавській області не здійснювалося належне опрацювання документів та відомостей щодо земельних ділянок, в тому числі Державного акта на право постійного користування та відомостей з Державного земельного кадастру, також не встановлювалася відповідність місця розташування земельних ділянок згідно з поданими документами та розташуванням земельних ділянок відповідно до Державного акта на право постійного користування. Головним управлінням фактично надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою без з`ясування реальної наявності земель щодо яких такий дозвіл надавався чим порушено інтереси держави та публічний порядок розпорядження землями.

Згідно з підпунктом 3 пункту 1 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051, Публічна кадастрова карта - частина програмного забезпечення Державного земельного кадастру, за допомогою якої здійснюється надання доступу до відомостей Державного земельного кадастру та оприлюднення у вигляді відкритих даних визначених Законом України «Про Державний земельний кадастр» відомостей.

Пунктом 4 вказаного Порядку визначено, що ведення Державного земельного кадастру здійснює Держгеокадастр та його територіальні органи.

Так, відповідно до картографічних даних, що містяться на Публічній кадастровій карті земельні ділянки з кадастровими номерами :00:006:0497, :00:003:0087 розташовані в межах прибережної захисної смуги, на земельних ділянках з кадастровими номерами :00:004:0322, :00:006:0496, :00:005:0288 наявні водні об`єкти.

Вказане також підтверджується листом Регіонального офісу водних ресурсів у Полтавській області від 29.03.2021 № 726/01-05.

За інформацією, наданою Регіональним офісом водних ресурсів у Полтавській області, земельна ділянка кадастровий номер :00:003:0087 частково розташована в межах прибережної захисної смуги р. Коломак, з північно-східної сторони земельної ділянки кадастровий номер :00:005:0288 та через земельну ділянку кадастровий номер :00:004:0322 протікає водотік по балці Олександрівка, лівій притоці р. Коломак, через земельну ділянку кадастровий номер :00:006:0496 протікає водотік без назви, лівій притоці р. Коломак, також на вказаному водотоці розташовані в каскаді два штучні водні об`єкти - ставки.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 22 Земельного кодексу України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

До земель сільськогосподарського призначення належать:

а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги);

б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель інших категорій, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Згідно з пунктами «а» та «б» частини 1 статті 58 Земельного кодексу України до земель водного фонду належать землі, зайняті морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами, прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами.

Відповідно до статті 3 Водного кодексу України усі води (водні об`єкти) на території України становлять її водний фонд, до якого, серед іншого, належать поверхневі води: водотоки (річки, струмки).

Згідно зі статтею 4 Водного кодексу України до земель водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами, прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами

Статтею 84 Земельного кодексу України встановлено, що у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Пунктом 4 вказаної статті визначено, що до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі водного фонду.

Згідно зі статтею 60 Земельного кодексу України вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлюються прибережні захисні смуги.

Як зазначено в Постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 12.11.2020 у справі № 487/688/18 саме зі змісту вказаних положень законодавства слідує, що віднесення земельних ділянок, зайнятих водними об`єктами, до земель водного фонду підтверджується самим фактом перебування їх під водним об`єктом і в межах прибережних захисних смуг.

Частиною 1 статті 25 Земельного кодексу України визначено, що при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров`я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю).

Згідно з частиною 2 зазначеної статті рішення про приватизацію земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій приймають органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень за клопотанням працівників цих підприємств, установ та організацій.

Відповідно до частини 3 статті 118 Земельного кодексу України громадяни - працівники державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, а також пенсіонери з їх числа, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні цих підприємств, установ та організацій, звертаються з клопотанням про приватизацію цих земель до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Частиною 4 статті 122 Земельного кодексу України регламентовано, що Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно з частиною 5 зазначеної статті обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Враховуючи вищевикладене, повноваження щодо розпорядження землями держаної власності, що віднесені до категорії земель водного фонду, належить обласній державній адміністрації. Натомість, ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, з перевищенням власних повноважень щодо розпорядження землями надало дозвіл ДП «Чутове» на розроблення документації із землеустрою.

Метою розроблення проекту приватизації земель комунального або державного підприємства - є подальша передача земель, що перебувають у користуванні комунального або державного підприємства у приватну власність громадянам - працівникам даних підприємств. В свою чергу розроблений проект приватизації земель є передумовою для припинення права користування підприємствами вказаними землями, оскільки частиною 5 статті 116 Земельного кодексу України передбачено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Пунктом «ґ» статті 6 Земельного кодексу України визначено, що до повноважень Верховної Ради України в галузі земельних відносин належить погодження питань, пов`язаних із зміною цільового призначення особливо цінних земель державної та комунальної власності, припиненням права постійного користування ними відповідно до цього Кодексу.

У висновку державної експертизи землевпорядної документації від 21.09.2020 № 3528-20 зазначено, що ґрунтовий покрив земельних ділянок, щодо яких розроблений проект приватизації земель ДП «Чутове», представлений агрогрупами, які відповідно до переліку, затвердженого наказом Держкомзему України від 06.10.2003 № 245, відносяться до особливо цінних.

Вищевикладене свідчить про те, що для припинення права постійного користування земельними ділянками ДП «Чутове» мало отримати згоду Верховної Ради України, проте відомості щодо наявності відповідної згоди відсутні.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» державна експертиза землевпорядної документації (далі - державна експертиза) - це діяльність, метою якої є дослідження, перевірка, аналіз та оцінка об`єктів експертизи на предмет їх відповідності вимогам законодавства, встановленим нормам і правилам, а також підготовка обґрунтованих висновків для прийняття рішень щодо об`єктів експертизи.

Абзацом 10 частини 1 статті 9 зазначеного закону визначено, що обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації підлягають проекти землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій.

Одним із основних завдань державної експертизи згідно із законом є перевірка відповідності об`єктів державної експертизи вимогам законодавства, встановленим нормам і правилам.

Частиною 2 статті 32 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» передбачено, що при проведенні державної експертизи досліджуються, перевіряються, аналізуються та оцінюються:

питання дотримання вимог законодавства та встановлених норм і правил при прийнятті проектних рішень;

відповідність передбачених документацією і матеріалами заходів завданням на проектування, вимогам раціонального використання та охорони земель, а також дотриманню законних прав та інтересів власників земельних ділянок та землекористувачів, держави і суспільства;

еколого-економічна ефективність проектних рішень щодо запобігання їх негативного впливу на стан земельних ресурсів, суміжні земельні ділянки, ландшафт.

Так, Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру проведено державну експертизу проекту землеустрою щодо приватизації земель ДП «Чутове» за результатами якого видано висновок від 21.09.2020 №3528-20.

У зазначеному висновку вказано, що площа сільськогосподарських угідь складає 2545,4192 га, разом з тим дозвіл на розроблення документації із землеустрою був наданий на землі сільськогосподарського призначення загальною площею 2775,5 га. Жодної інформації та обґрунтування з приводу зменшення на 230,0808 га площі земель, що перебуває в постійному користуванні державного підприємства, або ж інформації щодо віднесення вказаних земель до інших (несільськогосподарських) видів угідь у висновку відсутні.

Зазначене вказує, що експертиза проведена без дотримання принципів проведення державної землевпорядної експертизи визначених статтею 5 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації», зокрема, таких принципів як: об`єктивність досліджень об`єктів державної експертизи, а також повнота аналізу та обґрунтованість висновків державної експертизи.

Додатково, слід вказати, що у висновку міститься інформація про земельні ділянки прибережної захисної смуги площею 71,4016 га, які залишаються у державній власності.

Враховуючи той факт, що вказані землі не розподілялися між громадянами при розроблені проекту приватизації (оскільки не є сільськогосподарськими угіддями), дає висновок щодо віднесення вказаних земель до земель водного фонду.

Відповідно до частини 10 статті 25 Земельного кодексу України органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у процесі приватизації створюють резервний фонд земель за погодженням його місця розташування з особами, зазначеними в частині першій цієї статті у розмірі до 15 відсотків площі усіх сільськогосподарських угідь, які були у постійному користуванні відповідних підприємств, установ та організацій.

Оскаржуваним наказом ГУ Держгеокадастру у Полтавській області передбачено створити резервний фонд земель у розмірі 10% від загальної площі сільськогосподарських угідь, що перебувають в постійному користуванні ДП «Чутове».

Разом з тим, відсутні будь-які відомості щодо погодження місця розташування вказаних земель резервного фонду з боку ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, як органу, який надав дозвіл на розроблення відповідної документації із землеустрою, так і з боку Чутівської РДА, як органу, який затвердив вказану документацію.

Дозвіл на розроблення проекту приватизації земель ДП «Чутове» надано на площу 2775,5 га, отже 10% від вказаної площі, що утворюють резервний фонд має становити 277,5 га, натомість в резервний фонд, згідно з відомостями, які містяться у висновку державної експертизи землевпорядної документації від 21.09.2020 № 3528-20, увійшли землі площею 256,8574 га, що є на 20,6426 га меншими.

Зазначені недоліки не були належним чином досліджені та опрацьовані при проведенні державної землевпорядної експертизи та затвердженні даного проекту.

Статтею 14 Конституції України встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право користування землею набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно зі статтею 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Щодо вимог позивача про визнання протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 26.09.2018 №6544-СГ "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою", слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Проте вимоги про визнання наказів незаконними та їх скасування є неефективним способом захисту, адже задоволення таких вимоги не призведе до відновлення володіння відповідною земельною ділянкою.

Зазначений наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області є актом ненормативного характеру, що застосовуюється одноразово із прийняттям якого виникають правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів.

До того ж, зазначений наказ є актом ненормативного характеру, який вичерпав свою дію внаслідок виконання. Скасування такого акту не породжує наслідків для користувача земельної ділянки. Відтак обраний спосіб захисту порушеного права (оскарження рішення суб`єкта владних повноважень) не забезпечує його реального захисту.

З огляду на викладене відсутні підстави для визнання наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 26.09.2018 №6544-СГ "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" протиправним та його скасування.

Аналогічна правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 905/3280/16 та у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.02.2020 у справі № 922/614/19.

З огляду на викладене, вимога про визнання спірного наказу протиправним та його скасування задоволенню не підлягає.

Проект землеустрою щодо приватизації земель ДП «Чутове» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населеного пункту на території Чутівського району Полтавської області, який розроблено Державним підприємством «Полтавський науково-дослідні та проектний інститут землеустрою» пройшов затвердження в Чутівській районній Державі адміністрації ( розпорядження № 172 від 12.10.2020 р.)

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, перебуває під особливою охороною держави.

Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно ст. 49 ЗУ «Про землеустрій» Проекти землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організації розробляються на підставі рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядуванні відповідно до їх повноважень за клопотанням працівників цих підприємств, установ та організацій.

Ст. 186 п.4 ЗК України ( в редакції 2020) передбачено, що проекти землеустрою щодо приватизації земель державних сільськогосподарських підприємств, установ та організації погоджуються рішенням загальних зборів працівників цих підприємств, установ та організації (іншими суб`єктами, визначеними законодавством), територіальним органом центрального органи виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, і затверджуються районними державними адміністраціями.

Формування земельних ділянок здійснюється: шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівні потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних комунальні сільськогосподарських підприємств, установ та організацій ( ст. 79-1 п.ІЗКУ)

Відповідно до ст. 107 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2012 № 1051 державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної владики або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до пунктів 49-54 цього Порядку підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Згідно з вимогами ч. 9 та ч. 10 ст. 79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Враховуючи вище викладене затвердження документації із землеустрою, а саме проект землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій відбувається лише після реєстрації в Державному Земельному кадастрі (формування земельної ділянки).

Органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). ( ст.15 ЗУ «Про звернення громадян»)

З огляду на матеріали справи, суд дійшов висновку, що процедура затвердження проекту землеустрою щодо приватизації земель ДП «Чутове», проведена з порушенням норм чинного законодавства на момент прийняття розпорядження голови Чутівської райдержадміністрації від 12.10.2020 р. №172.

Згідно зі статтею 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави.

Аналіз наведених законодавчих положень дає підстави для висновку, що виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття "інтерес держави". Враховуючи, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Таким чином, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом.

В контексті спірних правовідносин, порушення інтересів держави полягає у незаконній передачі водного об`єкта та земель водного фонду в оренду всупереч встановленому законом порядку.

Відповідно до статті 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Частиною четвертою статті 53 ГПК України передбачено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Згідно з висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 року по справі №912/2385/18, відповідно до статті 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина третя). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци перший - третій частини четвертої).

Підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема (але не виключно): повідомленням прокурора на адресу відповідного компетентного органу про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від такого органу, що свідчать про наявність підстав для такого представництва.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Аналіз частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

2) у разі відсутності такого органу.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно різняться.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює його неналежно.

"Нездійснення захисту" має прояв в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

Здійснення захисту «неналежним чином» має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, яка проте є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, охоплює досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Таким чином, пред`явлення даної позовної заяви, як зазначає прокуратура, спрямоване на задоволення суспільного інтересу у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання, а саме: скасування протиправних рішень органів державної влади та попередження незаконного вибуття з державної власності земель. Незаконне прийняття рішень без відповідних повноважень та у спосіб, не передбачений законодавством, порушує інтереси держави у сфері використання та охорони земель, ефективного і раціонального використання земельних ресурсів.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Положеннями частини 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва.

Таким чином, в контексті зазначених вище обставин, звернення до Фонду державного майна України (як органу управління ДП «Чутове» без згоди якого розроблено проект землеустрою щодо приватизації земель державного підприємства, що є передумовою до припинення права постійного користування нею та її вибуття з державної власності), Полтавської ОДА та Чутівської селищної ради (як органів уповноважених розпоряджатися землями водного фонду) з повідомленням про виявлені порушення прав держави, а також запропоновано вжити заходів, спрямованих на захист відповідних прав та інтересів (листи Полтавської обласної прокуратури до Фонду державного майна України від 29.04.2021 № 15/1- 568вих-21, Полтавської ОДА від 29.04.2021 № 15/1-566вих-21 та від 21.05.2021 № 15/1-648вих-21, а також Чутівської селищної ради від 05.07.2021 № 15/1- 878вих-21) - є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав представництва прокурором інтересів держави у цій справі.

Зважаючи на докази, подані прокурором щодо підстав звернення з позовом в інтересах держави в особі визначеного прокурором позивача, суд вважає обґрунтованими підстави представництва прокурором інтересів держави в особі Фонду державного майна України, Полтавської обласної державної адміністрації, Чутівської селищної ради Полтавської області у цій справі.

З урахуванням викладеного, твердження представника відповідачів щодо відсутності у прокурора належних повноважень для здійснення представництва інтересів держави у цій справі відхиляються судом як безпідставні.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст.13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Докази, надані сторонами на підтвердження своїх вимог і заперечень, повинні відповідати критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності, встановленим ст.ст.76-79 ГПК України.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233,237-238,240 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати розпорядження Чутівської районної державної адміністрації Полтавської області від 12.10.2020 №172

3. Відмовити у задоволенні вимог в частині визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 26.09.2018 №6544-СГ

4. Стягнути з Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області (правонаступник Чутівської РДА), вул.Шевченка,5, м.Полтава, 36011, ) на користь Полтавської обласної прокуратури ( вул. 1100-річчя Полтава, 7, м.Полтава, 36000, ) 2270грн судового збору.

Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено: 31.10.2022

Суддя Кльопов І.Г.