ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2022 р. Справа№ 910/15444/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ходаківської І.П.

суддів: Демидової А.М.

Владимиренко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Зозулі Н.М.

за участю представників:

від позивача: Пономаренко В.М.

від відповідача: Шумінська Ю.Ю.; Потильчак О.О.

від третьої особи: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІАМЕД"

на рішення господарського суду міста Києва від 22.02.2022 (повний текст складено 23.02.2022)

у справі № 910/15444/21 (суддя Комарова О.С.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІАМЕД"

до Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Комунальне некомерційне підприємство "Київська міська клінічна лікарня №9" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про визнання договору продовженим

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

У вересні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІАМЕД» (далі за текстом - ТОВ «ДІАМЕД»; позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі за текстом - відповідач) про визнання договору № 1455-1 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 28.08.2017, укладеного між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), ТОВ «ДІАМЕД» та Комунальним некомерційним підприємством «Київська міська клінічна лікарня №9» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), продовженим на той самий строк, на який він був укладений, а саме на 2 роки та 364 дні, тобто до 25.08.2023, на тих самих умовах.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що після закінчення строку дії договору позивач не отримував від орендодавця будь-яких заяв та/або заперечень проти продовження строку його дії та продовжував користуватися орендованим майном, а відтак строк дії договору був пролонгований на 2 роки та 364 дні. Поряд із цим, за твердженнями позивача відповідач не визнав факт продовження дії договору відповідно до ч. 4 ст. 284 ГК України та ст. 764 ЦК України та звернувся до суду із вимогами про виселення позивача з об`єкту оренди, у зв`язку з чим останній, просить суд визнати договір продовженим.

Ухвалою господарського суду міста Києва 27.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/15444/21; розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Комунальне некомерційне підприємство «Київська міська клінічна лікарня №9» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі за текстом - КНП «КМКЛ № 9»; третя особа).

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням господарського суду міста Києва від 22.02.2022 в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, самим орендарем не дотримано встановленого законодавством порядку продовження строку дії договору оренди на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором, до того ж, відповідачем відповідно до положень статті 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» № 157-ІХ обґрунтовано відмовлено позивачу у продовженні строку дії договору оренди.

Короткий зміст апеляційної скарги, її доводів та заперечень на неї.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, ТОВ "ДІАМЕД" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить його скасувати як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права (ст. 284 ГК України, ст. 764 ЦК України, ст.18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»), ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована посиланням на те, що відповідачем було направлено поштовим відправленням заяву про продовження договору разом з додатковою угодою до договору з повідомленням про продовження строку дії договору та необхідними документами для продовження строку дії договору, в т.ч. звітом про оцінку майна - об`єкта оренди зо спірним договором. З огляду на те, що відповідач не заперечував проти зазначеної пропозиції, а позивач продовжував користуватись орендованим майном та сплачувати орендну плату, останній вважає, що договір оренди є продовженим на той самий строк і на тих самих умовах.

Третя особа у справі (КНП «КМКЛ № 9») подала відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує доводи скаржника, просить залишити оскаржене судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення.

Від відповідача відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (ч. 4 ст. 263 ГПК України).

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті та явка представників сторін.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.07.2022 апеляційну скаргу ТОВ "ДІАМЕД" у справі №910/15444/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Ходаківська І.П., судді: Демидова А.М., Владимиренко С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.07.2022 витребувано з господарського суду міста Києва матеріали справи №910/15444/21 та відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "ДІАМЕД" на рішення господарського суду міста Києва від 22.02.2022 у справі №910/15444/21 до надходження матеріалів справи із суду першої інстанції.

Після надходження до суду матеріалів справи, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.08.2022 за клопотанням скаржника поновлено строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду міста Києва від 22.02.2022 у справі № 910/15444/21, відкрито апеляційне провадження у цій справі та призначено апеляційну скаргу до розгляду на 28.09.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2022 у розгляді справи оголошено перерву до 12.10.2022.

Розгляд справи, призначений на 12.10.2022, не відбувся через підвищений рівень загрози ракетних ударів по місту Києву.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.10.2022 розгляд справи було призначено на 19.10.2022.

У судове засідання 19.10.2022 з`явився представник відповідача (скаржника), який підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати оскаржене судове рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

У судове засідання 19.10.2022 з`явився представник позивача, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні. Клопотання позивача про відкладення розгляду справи від 18.10.2022 колегією суддів не розглядається, оскільки підстава з якої воно було заявлено, відпала.

У судове засідання 19.10.2022 представник третьої особи (КНП «КМКЛ № 9») не з`явився. Викладене у відзиві на апеляційну скаргу клопотання третьої особи про розгляд справи без участі її представника судом задоволено.

Обставини, встановлені судом першої та перевірені судом апеляційної інстанції, визначення відповідно до них правовідносин.

Як встановлено судом першої та перевірено судом апеляційної інстанції, відповідно до договору від 15.01.2014 № 1455 про внесення змін до договору оренди від 28.04.2005 № 1559/8 (нова редакція договору оренди майна від 28.04.2005 № 1559/8), укладеного між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (орендодавець), Київською міською клінічною лікарнею №9 та ТОВ «ДІАМЕД», останньому було надано в строкове платне користування нежитлове приміщення у лікувальному корпусі, що перебуває на балансі Київської міської клінічної лікарні №9, загальною площею 28,30 кв.м., по вул. Ризька, 1 у м. Києві.

15.01.2014 сторонами підписано акт приймання-передачі нерухомого майна (Додаток № 1 до Договору № 1455 від 15.01.2014), відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв у орендне користування майно згідно з договором оренди від 15.01.2014.

В подальшому, 28.08.2017 між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (орендодавець), Київською міською клінічною лікарнею №9 та ТОВ «ДІАМЕД» (орендар) та (підприємство-балансоутримувач) укладено договір № 1455-1 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду (нова редакція договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 15.01.2014 № 1455), за яким позивачу передано в строкове платне користування нежитлове приміщення, загальною площею 28,30 кв.м., розташоване за адресою: м. Київ, вул. Ризька, 1, корпус 2.

Строк дії договору - з 28.08.2017 до 26.08.2020 (п. 9.1 договору).

Однією з підстав для припинення договору, згідно п. 9.4 Договору є закінчення строку, на який його було укладено.

Пунктом 9.7 договору визначено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його дії протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Зазначені дії оформляються відповідним договором, який є невід`ємною частиною цього договору.

Листом від 06.05.2020 № 062/05/19-3126 відповідач повідомив позивача про те, що для продовження терміну дії договору йому необхідно надати орендодавцю, не пізніше ніж за три місяці до дати закінчення договору оренди, звіт про оцінку об`єкта оренди та клопотання про здійснення його рецензії, довідку від балансоутримувача про належне виконання умов договору оренди та відсутності заборгованості з орендної плати.

В той же час, Київська міська клінічна лікарня № 9 листом від 22.05.2020 № 061/112-561 повідомила орендодавця та орендаря про відсутність намірів передавати в оренду приміщення та продовжувати договір, оскільки приміщення необхідне лікарні для виробничих потреб. Також, балансоутримувачем зазначено про наявність заборгованості орендаря станом на 01.05.2020 у розмірі 13 645, 47 грн.

В свою чергу, позивач листом від 25.05.2020 № 25/05 повідомив відповідача про намір продовжити договір та надіслав три примірники підписаної додаткової угоди.

У відповідь на зазначене звернення позивача відповідач листом від 02.06.2020 № 062/05/15-3682 повідомив позивача про те, що договір не буде продовжений з огляду на необхідність об`єкта оренди для потреб балансоутримувача, а також наявність заборгованості з орендних платежів.

Згодом, листом від 06.11.2020 № 062/05/19-6899 відповідач повідомив позивача та балансоутримувача про оголошення аукціону щодо оренди нежитлових приміщень площею 28,0 кв.м. по вул. Ризька, 1 у м. Києві.

За результатами проведеного аукціону відповідно до протоколу аукціону від 30.12.2020 № UA-PS-2020-11-06-000004-3 на продовження договору оренди нежитлового приміщення площею 28,0 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Ризька, 1, переможцем аукціону визначено ТОВ «Бюджетна аптека», а 27.01.2021 між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), ТОВ «Бюджетна аптека» та Комунальним некомерційним підприємством «Київська міська клінічна лікарня №9» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) укладено договір оренди № 3318 нерухомого майна, що належить до комунальної власності.

Про вказані обставини позивача було повідомлено листом відповідача від 29.01.2021 № 062/05-19-521 із зазначенням, що укладений між сторонами договір припинився у зв`язку із закінчення строку, на який він був укладений та у зв`язку з підписанням договору з переможцем аукціону. Також, у листі позивачу вказано про необхідність звільнити приміщення та передати його по акту приймання-передачі балансоутримувачу.

Правомірність організації та проведення відповідачем аукціону підтверджена витягом з протоколу засідання комісії Мінекономіки з розгляду скарг та підготовки пропозицій стосовно організації та проведення аукціонів щодо передачі в оренду державного та комунального майна, у тому числі електронних аукціонів від 20.01.2021 (за результатами розгляду скарги ТОВ «Діамед»).

Листом від 10.02.2021 № 062/05-19-793 відповідач доручив балансоутримувачу створити комісію для прийняття приміщень з орендного користування.

17.02.2021 комісією з прийняття приміщень з орендного користування складено акт про відмову у передачі приміщення з орендного користування, із зазначенням, що позивач відмовився повернути приміщення з посиланням на те, що договір продовжив свою дію до 25.08.2023 на підставі п. 9.7 договору та ст. 764 ЦК України.

Вказані вище обставини і стали підставою для звернення ТОВ "ДІАМЕД" з позовом у даній справі з посиланням, зокрема на те, що відповідно до ст. 764 ЦК України і ч. 4 ст. 284 ГК України договір оренди є автоматично пролонгованим на той самий строк і на тих самих умовах.

Причиною спору у цій справі стало питання про наявність або відсутність підстав для визнання продовженим договору № 1455-1 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 28.08.2017 на той самий строк, на який він був укладений.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, оплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

За статтею 759 ЦК України договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Відповідно до статті 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Положеннями частини статті 291 ГК України встановлено, що закінчення строку, на який було укладено договір оренди, є однією з підстав його припинення.

Так, відповідно до статті 764 ЦК України, в разі якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Пунктом 9.1. договору № 1455-1 строк його дії встановлено до 26.08.2020.

Пунктом 9.7 договору визначено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його дії протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах

Разом з тим, особливості орендних правовідносин щодо державного та комунального майна визначено Законом України «Про оренду державного та комунального майна».

На момент укладення спірного договору був чинний Закон «Про оренду державного та комунального майна» № 2269-XII, ч. 2 ст. 17 якого дійсно було передбачено що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його дії протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах.

В той же час, Закон № 2269-XII втратив чинність внаслідок набрання чинності Законом України «Про оренду державного та комунального майна» № 157-ІХ від 03.10.2019, який введений в дію 01.02.2020.

Пунктом 2 Перехідних та прикінцевих положень Закону № 157-ІХ визначено, що договори оренди державного або комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, продовжуються в порядку, передбаченому законодавством, яке діяло до дати набрання чинності цим Законом, до дати, яка наступить раніше: набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України чи рішенням представницького органу місцевого самоврядування (щодо договорів оренди комунального майна, розташованого в межах відповідної територіальної громади), передбаченим абзацом п`ятим частини другої статті 18 цього Закону, або 1 липня 2020 року.

Після настання однієї з дат, яка відповідно до цього пункту наступить раніше, але у будь-якому випадку не раніше дня введення в дію цього Закону, договори оренди продовжуються в порядку, визначеному цим Законом.

Договори оренди державного та комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, зберігають свою чинність та продовжують діяти до моменту закінчення строку, на який вони були укладені.

Таким чином, місцевим господарським судом обґрунтовано встановлено, що з 01 липня 2020 року для продовження строку дії спірного договору (який закінчувався 26.08.2020) слід керуватись положеннями Закону «Про оренду державного та комунального майна» № 157-ІХ, якими не передбачено можливості автоматичної пролонгації договору оренди на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору, як це було врегульовано частиною 2 статті 17 Закону № 2269-XII, за виключенням випадку, коли договір оренди продовжується відповідно до частини другої статті 18 Закону № 157-ІХ.

Зокрема, згідно з ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» № 157-ІХ продовження договорів оренди здійснюється за результатами проведення аукціону, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Частиною другою цієї статті передбачено, що без проведення аукціону можуть бути продовжені договори, які: укладені та продовжуються вперше, за умови, якщо строк оренди за такими договорами становить п`ять років або менше; укладені без проведення аукціону з установами, організаціями, передбаченими частиною першою статті 15 цього Закону; укладені без проведення аукціону з підприємствами, установами, організаціями, передбаченими частиною другою статті 15 цього Закону відповідно до вимог статті 15 цього Закону, крім випадків, передбачених абзацами одинадцятим та дванадцятим частини другої статті 15 цього Закону; укладені з підприємствами, установами, організаціями, що надають соціально важливі послуги населенню, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, додатковий перелік яких може бути визначений представницькими органами місцевого самоврядування згідно із законодавством.

Відповідно до частини третьої статті 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» № 157-ІХ договори оренди можуть бути продовжені на той самий строк, на який вони були укладені, на підставі заяви орендаря про продовження договору, поданої орендодавцю не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди.

За положеннями частини четвертої та п`ятої статті 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» № 157-ІХ рішення про продовження договору оренди комунального майна, передбаченого частиною другою цієї статті, та рішення про відмову у продовженні договору оренди комунального майна приймаються орендодавцем або представницьким органом місцевого самоврядування чи визначеними ним органами у випадках, встановлених рішенням представницького органу місцевого самоврядування. Граничний строк прийняття рішень, передбачених частиною четвертою цієї статті, за умови їх прийняття орендодавцем, становить 30 календарних днів з дати отримання заяви і документів від орендаря. Граничний строк прийняття рішень, передбачених частиною четвертою цієї статті, за умови їх прийняття або погодження представницьким органом самоврядування чи визначеними ним органами, становить 60 календарних днів з дати отримання заяви і документів від орендаря.

За приписами частин сьомої та восьмої статті 18 Закону № 157-ІХ, договори, що продовжуються відповідно до частини другої цієї статті, продовжуються на тих самих умовах, на яких були укладені договори оренди, що продовжуються, з урахуванням вимог цього Закону та Порядку передачі майна в оренду. Орендна плата за договором, який може бути продовжений відповідно до частини другої цієї статті, встановлюється одним із таких способів: на рівні останньої місячної орендної плати, встановленої договором, що продовжується, якщо такий договір було укладено на аукціоні або конкурсі; на підставі застосування чинної на момент продовження договору орендної ставки до ринкової вартості об`єкта оренди, оцінка якого має бути здійснена на замовлення орендаря в порядку, визначеному цим Законом та Методикою розрахунку орендної плати, крім випадків, коли розмір такої орендної плати є нижчим за розмір орендної плати договору, що продовжується. У такому разі орендна плата встановлюється на рівні останньої місячної орендної плати, встановленої договором, що продовжується. Орендар, який звертається із заявою про продовження договору оренди відповідно до абзацу четвертого частини сьомої цієї статті, зобов`язаний разом із такою заявою надати орендодавцю звіт про оцінку майна та рецензію на цей звіт.

Таким чином, з урахуванням наведених вище норм та положень даного Закону орендар мав звернутись до орендодавця із заявою про продовження договору, до якої додано оренди не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди, тобто до 28.05.2020.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач листом від 25.05.2020 № 25/05 повідомив відповідача про намір продовжити спірний договір. До листа було додано три примірники підписаної додаткової угоди. Разом з цим, доказів надання відповідачу звіту про оцінку майна та рецензії на цей звіт матеріали відповідачем надано не було.

При цьому посилання позивача на те, що 16.07.2020 ним було направлено заяву з пакетом документів, у тому числі й звіт про оцінку майна об`єкта оренди, в даному випадку обґрунтовано не взято судом до уваги, оскільки така заява була подана з порушенням строку, встановленого ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» №157-ІХ (за 42 дні, а не за три місяці до закінчення строку дії договору), до того ж, доказів її направлення відповідачу суду надано не було.

Посилання скаржника на те, що отримання звіту потребує певного часу не може вважатись обґрунтованим, адже, зазначений обов`язок визначено в Законі, і про необхідність подання визначених у його нормах документів для продовження строку дії договору, відповідач повинен був бути обізнаним заздалегідь, а не лише з моменту отримання від відповідача листа.

Отже, судом достеменно встановлено факт порушення самим орендарем встановленого законодавством порядку продовження строку дії договору оренди на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором, що відповідно до положень статті 18 Закону № 157-ІХ унеможливлює продовження строку його дії на той самий термін і на тих самих умовах.

Також безпідставним є посилання скаржника на те, що договір є продовженим на підставі п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону № 157-ІХ, оскільки такий порядок розповсюджується лише щодо договорів, які укладені та продовжуються вперше.

В той же час, як вірно встановлено місцевим судом, правовідносини з оренди приміщення, яке є предметом і спірного договору, існували між сторонами спору задовго до його укладення, адже договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 1455-1 від 28.08.2017 є новою редакцією договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 15.01.2014 № 1455, про що зазначено безпосередньо в самому договорі, а той, відповідно, був новою редакцією договору оренди майна від 28.04.2005 № 1559/8 і відмінність реквізитів не спростовує цього факту.

Наведене свідчить про неодноразове продовження строку дії договору оренди на підставі частини третьої статті 17 Закону № 2269-XII, що унеможливлює застосування до спірних правовідносин положень п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону № 157-ІХ.

Відповідно до частини дев`ятої статті 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» № 157-ІХ після отримання заяви орендаря про продовження договору, який підлягає продовженню за результатами проведення аукціону, орендодавець (або представницький орган місцевого самоврядування чи визначені ним органи) згідно з Порядком передачі майна в оренду приймає одне з таких рішень: про оголошення аукціону, за результатами якого чинний договір оренди може бути продовжений з існуючим орендарем або укладений з новим орендарем; про відмову у продовженні договору з підстав, передбачених статтею 19 цього Закону.

Статтею 19 Закону «Про оренду державного та комунального майна» № 157-ІХ встановлено, що рішення про відмову у продовженні договору оренди може бути прийнято: у випадках, передбачених статтею 7 цього Закону; якщо орендоване приміщення необхідне для власних потреб балансоутримувача, які обґрунтовані у письмовому зверненні балансоутримувача, поданому ним орендарю; якщо орендар, який бажає продовжити договір оренди майна в порядку, встановленому частиною другою статті 18 цього Закону, не надав звіт про оцінку об`єкта оренди у визначений цим Законом строк; якщо орендар порушував умови договору оренди та не усунув порушення, виявлені балансоутримувачем або орендодавцем у строк, визначений у приписі балансоутримувача та/або орендодавця; якщо орендар допустив прострочення сплати орендної плати на строк більше трьох місяців; якщо орендар станом на дату довідки балансоутримувача, передбаченої частиною шостою статті 18 цього Закону, має заборгованість зі сплати орендної плати або не здійснив страхування об`єкта оренди, чи має заборгованість зі сплати страхових платежів.

Крім того, у пунктах 143, 144 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 № 483, міститься застереження стосовно права орендаря звертатися до орендодавця із заявою про продовження договору оренду, а саме: якщо чинний орендар має заборгованість зі сплати орендної плати, він не може звертатися із заявою про продовження договору оренду до моменту погашення ним такої заборгованості. Рішення про відмову в продовженні договору оренди може бути прийнято у випадках, передбачених статтею 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», а також у разі невідповідності орендаря вимогам, установленим статті 4 цього Закону.

У разі прийняття рішення про відмову у продовженні договору оренди на підставі необхідності майна для власних потреб балансоутримувача, здійснюються дії, передбачені пунктом 142 цього Порядку. Якщо рішенням представницького органу місцевого самоврядування встановлено, що рішення про продовження договору оренди або про відмову у продовженні приймаються представницьким органом місцевого самоврядування чи визначеним ним органом, відповідні рішення приймаються протягом шестидесяти робочих днів з дати отримання заяви орендаря про продовження договору. Неприйняття протягом зазначеного строку одного з зазначених рішень представницьким органом місцевого самоврядування чи визначеним ним органом вважається прийняттям ним рішення про оголошення аукціону, за результатами якого чинний договір оренди може бути продовжений з існуючим орендарем або укладений з новим орендарем.

Рішення про оголошення аукціону та оголошення про проведення аукціону на продовження договору оренди оприлюднюються орендодавцем в електронній торговій системі протягом десяти робочих днів з дати прийняття такого рішення. У межах зазначеного строку орендодавець може переглянути умови та додаткові умови (у разі наявності) оренди майна згідно з пунктами 51 та 54 цього Порядку з урахуванням особливостей, передбачених пунктом 146.

Матеріалами справи підтверджено, що балансоутримувач повідомляв орендодавця на необхідність об`єкта оренди для потреб балансоутримувача, а також наявність заборгованості орендаря, про що позивача, в свою чергу, також було проінформовано відповідачем листом № 062/05/15-3682 від 02.06.2020 із зазначенням про те, що договір не буде продовжений.

Як вірно зазначено місцевим господарським судом, наведені обставини, згідно із ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» № 157-ІХ є безумовною підставою для прийняття рішення про відмову у продовженні договору оренди, безвідносно до обґрунтованості звернення балансоутримувача, оскільки обґрунтованість такої заяви не передбачено вказаною нормою.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність в даному випадку правових підстав для визнання договору оренди продовженим на тих самих умовах на той саме строк без проведення аукціону.

При цьому, як вірно зазначено місцевим господарським судом, відповідачем відповідно до положень статті 19 вказаного Закону обґрунтовано відмовлено позивачу у продовженні строку дії договору оренди.

До того ж, після оголошення Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) аукціону на продовження договору оренди нежитлових площею 28,0 кв. м. за адресою: м. Київ, вул. Ризька, 1, позивача було повідомлено про можливість взяти участь у аукціоні (лист від 06.11.2020 № 062/05/19-6899).

За наслідками проведеного аукціону, 27.01.2021 між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), ТОВ «Бюджетна аптека» та Комунальним некомерційним підприємством «Київська міська клінічна лікарня №9» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) укладено договір оренди № 3318 нерухомого майна, що належить до комунальної власності.

Згідно з ч. 1 ст. 25 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» № 157-ІХ у разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди.

Відповідно до п. 9.4 договору він припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Після припинення дії цього Договору, протягом 3 календарних днів орендар зобов`язаний передати майно по акту приймання-передачі підприємству-балансоутримувачу (пп. 4.2.21, п. 7.5 договору).

З огляду на зазначене вище, позивач продовжує використовувати об`єкт оренди без достатніх правових підстав, порушуючи право власника майна володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном.

Отже, з урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає правомірним висновок місцевого господарського суду про відмову у позові.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що учаснику справи надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до вимог статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно пункту 1 частини першої статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі статтею 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши рішення суду першої інстанції в межах вимог та доводів апеляційної скарги, встановивши, що відповідні доводи щодо наявності підстав для скасування оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судові витрати.

Пунктом 12 частини третьої статті 2 ГПК України передбачено, що однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Згідно із статтею 123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини четвертої статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, суд вирішує питання про відшкодування або оплату судових витрат на користь сторони у разі повного чи часткового задоволення її вимог.

З огляду на відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІАМЕД" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 22.02.2022 у справі №910/15444/21 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІАМЕД".

Поновити дію рішення господарського суду міста Києва від 22.02.2022 у справі №910/15444/21.

Матеріали справи № 910/15444/21 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено - 31.10.2022 (у зв`язку з перебуванням колегії суддів у відпустці в період з 24.10.2022 по 26.10.2022 та у зв`язку з відсутністю енергопостачання в приміщенні Північного апеляційного господарського суду 27.10.2022, 28.10.2022, що підтверджується відповідними актами Північного апеляційного господарського суду).

Головуючий суддя І.П. Ходаківська

Судді А.М. Демидова

С.В. Владимиренко