ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2022 р. Справа№ 910/20256/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Шапрана В.В.

Андрієнка В.В.

секретар

судового засідання Рибчич А.В.

за участю

представників: позивача - Шумейко І.В.

відповідача - не з`явились

третя особа-1 - Сердіченко С.А.

третя особа-2 - не з`явились

розглянувши апеляційну скаргу Київської міської ради

на рішення Господарського суду м. Києва від 18.07.2022 р. (повний текст складено 19.07.2022 р.)

у справі № 910/20256/21 (суддя - Гумега О.В.)

за позовом Територіального управління Державної судової адміністрації України в місті Києві

до Київської міської ради

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Державна судова адміністрація України

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація"

про визнання недійсним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року Територіальне управління Державної судової адміністрації України в місті Києві звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Київської міської ради про визнання недійсним та скасування рішення Київської міської ради від 08.07.2021 р. № 1595/1636 "Про організаційно-правові заходи щодо впорядкування використання майна територіальної громади міста Києва" в частині пунктів 1, 2, 3 4, 6.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що вказане рішення прийнято відповідачем з порушенням вимог чинного законодавства та порушує права позивача. З огляду на приписи ст. 130 Конституції України, ст. 146 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Розпорядження Президента України від 27.07.1996 р. № 208/96-рп та рішення Київради від 25.05.2011 р. № 199/5586, яким затверджено Міську цільову програму сприяння в забезпеченні діяльності судів загальної юрисдикції та інших судових органів у місті Києві на 2011 - 2015 роки, саме на відповідача покладений обов`язок забезпечувати суди, які розташовані у місті Києві відповідними приміщеннями для їх належного функціонування та здійснення правосуддя, без застосування умов оренди.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 18.07.2022 р. у справі № 910/20256/21 позов Територіального управління Державної судової адміністрації України в місті Києві задоволено частково. Визнано недійсним та скасовано рішення Київської міської ради від 08.07.2021 р. № 1595/1636 "Про організаційно-правові заходи щодо впорядкування використання майна територіальної громади міста Києва", в частині:

- пункту 1 рішення щодо визначення переліку нерухомого майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке повертається зі сфери управління Територіального управління Державної судової адміністрації України в місті Києві, згідно з переліком, а саме:

26. нежилий будинок, вул. Івана Сергієнка, 3, площа 1193,3 кв.м;

27. нежилий будинок, вул. Полковника Потєхіна, 14-а, площа 854,0 кв.м;

28. нежилий будинок, вул. Полковника Шутова, 1/59, літера А, площа 824,1 кв.м;

29. нежилий будинок, вул. Гайцана Миколи, 4, літера А, площа 957,9 кв.м;

30. нежилий будинок, вул. Смирнова-Ласточкіна, 10, літера Б, площа 1466,6 кв.м;

31. нежилий будинок, вул. Полковника Потєхіна, 3-а, площа 206,6 кв.м;

32. нежилий будинок, вул. Волоська, 6/14-б, площа 349,7 кв.м;

33. нежилий будинок, вул. Маршала Тимошенка, 2-Є, площа 2241,3 кв.м;

34. нежилі приміщення, просп. Маяковського, 5-в, літера В, площа 626,7 кв.м;

35. нежилі приміщення, вул. Полковника Шутова, 1, площа 644,0 кв.м;

36. нежилі приміщення, вул. Дегтярівська, 31, літера А, площа 5908,5 кв.м;

37. нежилі приміщення, вул. Хорива, 21, площа 1364,0 кв.м;

38. нежилі приміщення, вул. Хрещатик, 42-а, площа 833,9 кв.м;

44. нежилий будинок, вул. Кошиця, 5-а, літ. А, площа 1994,7 кв.м;

- пунктів 2, 3, 4 рішення щодо вжиття заходів по поверненню нежилих будинків та нежилих приміщень, які перебувають в управлінні Територіального управління Державної судової адміністрації України в місті Києві, згідно з вищенаведеним переліком;

- пункту 6 рішення щодо визнання такими, що втратили чинність рішення Київської міської ради, згідно з переліком, а саме:

22. Рішення Київської міської ради від 29.05.2003 р. № 506/666 "Про передачу в управління судам, Державній судовій адміністрації України та Територіальному управлінню державної судової адміністрації в м. Києві нежилих будинків та нежилих приміщень" в частині об`єктів, що передані в управління Територіального управління Державної судової адміністрації України в місті Києві.

23. Рішення Київської міської ради від 15.04.2004 р. № 168/1378 "Про внесення змін до рішення Київради від 29.05.2003 р. № 506/666 "Про передачу в управління судам та Державній судовій адміністрації нежилих будинків та нежилих приміщень" в частині об`єктів, що передані в управління Територіального управління Державної судової адміністрації України в місті Києві.

24. Рішення Київської міської ради від 18.11.2004 р. № 690/2100 "Про внесення змін до рішення Київради від 29.05.2003 р. № 506/666 "Про передачу в управління судам та Державній судовій адміністрації нежилих будинків та нежилих приміщень" в частині об`єктів, що передані в управління Територіального управління Державної судової адміністрації України в місті Києві.

26. Рішення Київської міської ради від 01.10.2007 р. № 416/3250 "Про внесення змін до рішення Київради від 29.05.2003 р. № 506/666 "Про передачу в управління судам та Державній судовій адміністрації нежилих будинків та нежилих приміщень" та скасування рішення Київради від 06.10.2005 р. № 43/3507 "Про передачу в оперативне управління Державної судової адміністрації в місті Києві нежилого будинку на вул. Гайцана, 4 у Печерському районі".

29. Рішення Київської міської ради від 06.10.2005 р. № 53/3517 "Про передачу територіальному управлінню Державної судової адміністрації в місті Києві нежилого будинку на вулиці Кошиця, 5-а літ. А у Дарницькому районі м. Києва".

30. Рішення Київської міської ради від 02.02.2006 р. № 24/3115 "Про внесення змін до рішення Київради від 06.10.2005 р. № 53/3517 "Про передачу територіальному управлінню Державної судової адміністрації в місті Києві нежилого приміщення на вулиці Кошиця, 5 у Дарницькому районі м. Києва".

31. Рішення Київської міської ради від 01.12.2011 р. № 752/6988 "Про передачу до сфери управління Територіального управління Державної судової адміністрації в місті Києві нежитлових приміщень комунальної власності територіальної громади міста Києва на вул. Хрещатик, 42-а".

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Київська міська рада подала апеляційну скаргу (безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду), у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач посилається на те, що позивач є органом державної влади, діяльність якого фінансується за рахунок державного бюджету, і має право на отримання майна в оренду без проведення аукціону. Тобто відповідач не просить позивача звільнити приміщення за спірним рішенням та повернути їх Київраді для їх передання іншому користувачеві, а лише пропонує укласти договори оренди та сплачувати плату в розмірі, встановленому відповідно до Методики розрахунку орендної плати, що затверджена рішенням Київської міської ради від 21.04.2015 р. № 415/1280. При цьому, ні Конституцією України, ні Законом України «Про судоустрій і статус суддів», ні Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», ні Розпорядженням Президента України від 27.07.1996 р. № 208/96-рп не визначено, що Київська міська рада повинна забезпечувати суди приміщеннями на умовах безоплатного користування.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 08.08.2022 р. апеляційну скаргу у справі № 910/20256/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Шапран В.В., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.08.2022 р. витребувано з Господарського суду м. Києва матеріали справи № 910/20256/21 та відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Київської міської ради на рішення Господарського суду м. Києва від 18.07.2022 р. до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи № 910/20256/21.

До суду 22.08.2022 р. надійшли матеріали справи № 910/20256/21.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.08.2022 р. відкрито апеляційне провадження у справі № 910/20256/21 та призначено її до розгляду на 27.09.2022 р.

У судовому засіданні 27.09.2022 р. представники відповідача та третьої особи-1 надали усні пояснення по суті апеляційної скарги, після чого у судовому засіданні було оголошено перерву до 18.10.2022 р.

У судовому засіданні 18.10.2022 р. представники позивача та третьої особи-1 надали усні пояснення по суті апеляційної скарги, представники відповідача та третьої особи-2 не з`явились в судове засідання, хоча повідомлялись належним чином про час і місце розгляду скарги.

Доказів поважності відсутності вказаних представників суду не надано.

Також у матеріалах справи відсутні докази про те, що представники відповідача та третьої особи-2 були позбавлені можливості через будь-які перешкоди бути присутніми у судовому засіданні.

При цьому відповідач та третя особа-2 не наполягали на обов`язковій участі їх представників у судовому засіданні, відповідних клопотань від них не було подано апеляційному суду.

Колегія суддів зазначає, що неявка у судове засідання вказаних представників не перешкоджає розгляду апеляційної скарги. Подальше відкладення призведе до безпідставного затягування розгляду скарги, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об`єктивного розгляду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи-1, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

Розпорядженням Президента України № 208/96-рп від 27.07.1996 р. «Про забезпечення судів приміщеннями» (далі - Розпорядження) з метою створення належних умов для здійснення правосуддя, а також враховуючи вкрай незадовільний стан забезпечення приміщеннями значної частини судів: Кабінету Міністрів України, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, головам обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій доручено вирішити питання щодо забезпечення приміщеннями судів, розташованих в аварійних приміщеннях та приміщеннях, що не відповідають вимогам судочинства; рекомендовано головам міських, селищних рад вжити заходів щодо забезпечення приміщеннями судів, які знаходяться на території відповідних рад і зазначені в додатках № 1 і № 2.

На виконання вказаного Розпорядження, Київська міська рада прийняла рішення про передачу до сфери управління Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві нежитлових приміщень у будинках комунальної власності територіальної громади міста та нежитлових будинків комунальної власності територіальної громади міста для розміщення судів, а саме:

- рішенням Київської міської ради від 29.05.2003 р. № 506/666 (зі змінами, які вносилися рішеннями Київської міської ради від 15.04.2004 р. № 168/1378, від 18.11.2004 р. № 690/2100, від 01.10.2007 р. № 416/3250, від 17.09.2009 р. № 24/2093) Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в м. Києві передано в управління, зокрема, будинки по вул. Івана Сергієнка, 3, площею 1193,3 кв. м, по вул. Полковника Потехіна, 14-а, площею 854,0 кв. м, по вул. Полковника Шутова, 1/59 літера А, площею 824,1 кв. м та приміщення по вул. Хорива, 21, площею 1364,0 кв. м;

- рішенням Київської міської ради від 06.10.2005 р. № 53/3517 (зі змінами, які вносились рішенням Київської міської ради від 02.02.2006 р. № 24/3115) Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в м. Києві передано в управління нежилий будинок загальною площею 1994,7 кв. м по вул. Кошиця, 5-а, літ. А у Дарницькому районі міста Києва;

- рішенням Київської міської ради від 22.09.2011 р. № 44/6260 передано до сфери управління Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в м. Києві нежиле приміщення загальною площею 626,70 кв. м у будинку № 5-в, літ. В на проспекті Маяковського та нежилий будинок № 2-Є на вул. Маршала Тимошенка загальною площею 2241,30 кв. м;

- рішенням Київської міської ради від 01.12.2011 р. № 752/6988 передано до сфери управління Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в м. Києві нежитлове приміщення комунальної власності територіальної громади м. Києва загальною площею 833,9 кв. м у будівлі по вул. Хрещатик, 42-а;

- рішенням Київської міської ради від 29.12.2011 р. № 1036/7272 передано до сфери управління Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в м. Києві нежилі приміщення у будинку № 31, літ. А на вул. Дегтярівській загальною площею 5908,50 кв. м, у тому числі технічні приміщення загальною площею 1130,70 кв. м (підвал - 506,90 кв. м, 10 поверх - 623,8 кв. м), для розміщення Шевченківського районного суду м. Києва;

- рішенням Київської міської ради від 13.11.2013 р. № 497/9985 передано до сфери управління Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в м. Києві нежитлові будинки та приміщення за адресами: вул. Гайцана Миколи, 4, літера А, площею 957,9 кв. м, вул. Смирнова-Ласточкіна, 10, літер Б площею 1466,6 кв. м, вул. Полковника Потєхіна, 3-а площею 206,60 кв. м, вул. Волоська, 6/14-6 площею 349,70 кв. м.

Крім цього, на виконання Розпорядження Президента України, рішенням Київської міської ради №199/5586 від 25.05.2011 р. було затверджено Міську цільову програму сприяння в забезпеченні діяльності судів загальної юрисдикції та інших судових органів у місті Києві на 2011 - 2015 роки, якою, зокрема, передбачалось передання будівель для розміщення судів, розгляд питань щодо виділення земельних ділянок під будівництво приміщень суду, реконструкція та капітальний ремонт переданих приміщень тощо.

Територіальне управління Державної судової адміністрації України в м. Києві вказує, що з моменту передачі йому комунального майна у вказаних вище нежитлових приміщеннях розташовані та здійснюють свою діяльність районні суди міста Києва.

08.07.2021 р. Київською міською радою прийнято рішення № 1595/1636 «Про організаційно-правові заходи щодо впорядкування використання майна територіальної громади міста Києва».

Пунктом 1 вказаного рішення було визначено перелік нерухомого майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке повертається зі сфери управління та іншого безоплатного користування державних органів, установ і організацій, що додається. До наведеного переліку включено нерухоме майно (об`єкти), що передавалось (-ись) в управління Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві (п. п. 26 - 38) та в управління Державної судової адміністрації в місті Києві (п. 44), а саме:

26. нежилий будинок, вул. Івана Сергієнка, 3, площа 1193,3 кв. м;

27. нежилий будинок, вул. Полковника Потєхіна, 14-а, площа 854,0 кв. м;

28. нежилий будинок, вул. Полковника Шутова, 1/59, літера А, площа 824,1 кв. м;

29. нежилий будинок, вул. Гайцана Миколи, 4, літера А, площа 957,9 кв. м;

30. нежилий будинок, вул. Смирнова-Ласточкіна, 10, літера Б, площа 1466,6 кв. м;

31. нежилий будинок, вул. Полковника Потєхіна, 3-а, площа 206,6 кв. м;

32. нежилий будинок, вул. Волоська, 6/14-б, площа 349,7 кв. м;

33. нежилий будинок, вул. Маршала Тимошенка, 2-Є, площа 2241,3 кв. м;

34. нежилі приміщення, просп. Маяковського, 5-в, літера В, площа 626,7 кв. м;

35. нежилі приміщення, вул. Полковника Шутова, 1, площа 644,0 кв. м;

36. нежилі приміщення, вул. Дегтярівська, 31, літера А, площа 5908,5 кв. м;

37. нежилі приміщення, вул. Хорива, 21, площа 1364,0 кв. м;

38. нежилі приміщення, вул. Хрещатик, 42-а, площа 833,9 кв. м;

44. нежилий будинок, вул. Кошиця, 5-а, літ. А, площа 1994,7 кв. м.

При цьому, пунктом 1 рішення Київської міської ради від 06.10.2005 р. № 53/3517 нежилий будинок загальною площею 1994,7 кв. м на вул. Кошиця, 5-а літ. А у Дарницькому районі міста Києва передано в управління саме Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві.

Пунктом 2 рішення Київської міської ради № 1595/1636 від 08.07.2021 р. Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) доручено:

2.1 Вжити організаційно-правові заходи щодо повернення нерухомого майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, зазначеного у п. 1 цього рішення.

2.2 Звернутися до державних органів, установ і організацій, які користуються нерухомим майном територіальної громади міста Києва, зазначеним у п. 1 цього рішення, щодо повернення майна територіальної громади міста Києва.

2.3 Спільно з Комунальним підприємством "Київжитлоспецексплуатація" здійснити приймання-передачу нерухомого майна територіальної громади міста Києва, яке повертається з користування державних органів, установ і організацій.

2.4 Сприяти державним органам, установам і організаціям, які підписали відповідний акт приймання-передачі і звернулися із заявою про включення повернутого нерухомого майна територіальної громади міста Києва до переліку другого типу, у проведенні незалежної оцінки відповідно до Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 р. № 483 "Деякі питання оренди державного та комунального майна".

2.5. Врахувати законні інтереси державних органів, установ і організацій, які користуються нерухомим майном територіальної громади міста Києва, зазначеним у п. 1 цього рішення, та встановити, що до 31 грудня 2021 року для них застосовується орендна плата в розмірі 1 грн на рік, а з січня 2022 року застосовується орендна ставка, передбачена Методикою розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду.

Пунктом 3 рішення Київської міської ради № 1595/1636 від 08.07.2021 р. закріплено нерухоме майно територіальної громади міста Києва, зазначене у пункті 1 цього рішення, за Комунальним підприємством "Київжитлоспецексплуатація" на праві господарського відання.

Пунктом 4 рішення Київської міської ради № 1595/1636 від 08.07.2021 р. доручено Комунальному підприємству "Київжитлоспецексплуатація'' забезпечити проведення технічної інвентаризації нерухомого майна територіальної громади міста Києва, що закріплюється за підприємством згідно з п. 3 цього рішення на праві господарського відання, та реєстрацію речових прав на це майно.

Пунктом 6 зазначеного рішення визнано такими, що втратили чинність, рішення Київської міської ради згідно з переліком, що додається. До наведеного переліку включено, зокрема:

22. Рішення Київської міської ради від 29.05.2003 р. № 506/666 "Про передачу в управління судам, Державній судовій адміністрації України та Територіальному управлінню державної судової адміністрації в м. Києві нежилих будинків та нежилих приміщень".

23. Рішення Київської міської ради від 15.04.2004 р. № 168/1378 "Про внесення змін до рішення Київради від 29.05.2003 р. № 506/666 "Про передачу в управління судам та Державній судовій адміністрації нежилих будинків та нежилих приміщень".

24. Рішення Київської міської ради від 18.11.2004 р. № 690/2100 "Про внесення змін до рішення Київради від 29.05.2003 р. № 506/666 "Про передачу в управління судам та Державній судовій адміністрації нежилих будинків та нежилих приміщень".

26. Рішення Київської міської ради від 01.10.2007 р. № 416/3250 "Про внесення змін до рішення Київради від 29.05.2003 р. № 506/666 "Про передачу в управління судам та Державній судовій адміністрації нежилих будинків та нежилих приміщень" та скасування рішення Київради від 06.10.2005 № 43/3507 "Про передачу в оперативне управління Державної судової адміністрації в місті Києві нежилого будинку на вул. Гайцана, 4 у Печерському районі".

29. Рішення Київської міської ради від 06.10.2005 р. № 53/3517 "Про передачу територіальному управлінню Державної судової адміністрації в місті Києві нежилого будинку на вулиці Кошиця, 5-а літ. А у Дарницькому районі м. Києва".

30. Рішення Київської міської ради від 02.02.2006 р. № 24/3115 "Про внесення змін до рішення Київради від 06.10.2005 р. № 53/3517 "Про передачу територіальному управлінню Державної судової адміністрації в місті Києві нежилого приміщення на вулиці Кошиця, 5 у Дарницькому районі м. Києва".

31. Рішення Київської міської ради від 01.12.2011 р. № 752/6988 "Про передачу до сфери управління Територіального управління Державної судової адміністрації в місті Києві нежитлових приміщень комунальної власності територіальної громади міста Києва на вул. Хрещатик, 42-а".

Спір у справі виник у зв`язку з тим, що рішення Київської міської ради № 1595/1636 від 08.07.2021 р., на думку позивача, прийнято Київською міською радою з порушенням вимог законодавства, у зв`язку з чим воно є недійсним та таким, що підлягає скасуванню в частинах, що порушує права та інтереси позивача.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 1 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Як передбачено ч. 5 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

За п. п. 30, 31 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад належить, зокрема прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна, прийняття рішень про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення меж цих повноважень та умов їх здійснення.

У відповідності до ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно з ч. 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції або Законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Вбачається, що оспорюваним рішенням Київської міської ради № 1595/1636 від 08.07.2021 р. було визнано такими, що втратили чинність, рішення Київської міської ради щодо надання приміщень в управління позивача.

Так, рішення Київської міської ради, чинність яких припинилася з оприлюдненням оскаржуваного рішення, виступали правовою підставою для користування позивачем комунальним майном.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.01.2019 р. у справі № 910/12224/17.

Отже, виходячи із наведених норм права та встановлених судом обставин справи, рішення Київської міської ради не вичерпали свою дію фактом їх виконання, а продовжують виступати правовою підставою для користування позивачем комунальним майном.

За змістом ч. 1 ст. 137 ГК України правом оперативного управління є речове право суб`єкта господарювання, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом) для здійснення некомерційної господарської діяльності, у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами, а також власником майна (уповноваженим ним органом).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що не перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на договірній і податковій основі та на засадах підконтрольності у межах повноважень, наданих органам місцевого самоврядування законом.

Згідно з ч. 2 ст. 135 ГК України власник має право особисто або через уповноважені ним органи з метою здійснення підприємницької діяльності засновувати господарські організації, закріплюючи за ними належне йому майно на праві власності, праві господарського відання, а для здійснення некомерційної господарської діяльності - на праві оперативного управління, визначати мету та предмет діяльності таких організацій, склад і компетенцію їх органів управління, порядок прийняття ними рішень, склад і порядок використання майна, визначати інші умови господарювання у затверджених власником (уповноваженим ним органом) установчих документах господарської організації, а також здійснювати безпосередньо або через уповноважені ним органи у межах, встановлених законом, інші управлінські повноваження щодо заснованої організації та припиняти її діяльність відповідно до цього Кодексу та інших законів.

Отже майно комунальної власності не може передаватися в оперативне управління підприємствам, установам, організаціям, які не були утворені відповідним органом місцевого самоврядування та не знаходяться в його підпорядкуванні, передача майна до сфери управління не вказує на передачу певному суб`єктові відповідного майна на праві оперативного управління.

Таким чином, у позивача не виникло право оперативного управління щодо спірних нежитлових приміщень.

Відповідних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 05.02.2020 р. у справі № 910/2770/19, від 22.01.2019 р. у справі № 910/12224/17 в аналогічних правовідносинах.

Верховний Суд у постанові від 05.02.2020 р. у справі № 910/2770/19 також зазначив, що якщо правовий акт індивідуальної дії органу державної влади, органу місцевого самоврядування суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси територіальних громад чи окремих осіб, він визнається недійсним у судовому поряду.

В той же час, на виконання Розпорядження Президента України, рішенням Київської міської ради №199/5586 від 25.05.2011 р. було затверджено Міську цільову програму сприяння в забезпеченні діяльності судів загальної юрисдикції та інших судових органів у місті Києві на 2011-2015 роки (Програма), якою, зокрема передбачалось передання будівель для розміщення судів, розгляд питань щодо виділення земельних ділянок під будівництво приміщень суду, реконструкція та капітальний ремонт переданих приміщень тощо.

Тому саме на відповідача, згідно з Розпорядженням Президента України та прийнятої відповідачем Програми, було покладено обов`язок забезпечувати суди, які розташовані у місті Києві, відповідними приміщеннями для їх належного функціонування та здійснення правосуддя без застосування умов оренди.

У відповідності до ч. 1 ст. 146 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів відповідно до Конституції України.

Положеннями цього Закону не передбачено, що місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування забезпечують розташовані на їх території суди відповідними службовими приміщеннями на умовах оренди.

Встановлено, що з моменту передачі комунального майна позивачу до теперішнього часу в нежилих будинках та приміщеннях розташовані та здійснюють свою діяльність районні суди міста Києва (Дніпровський районний суд міста Києва, Голосіївський районний суд міста Києва, Солом`янський районний суд міста Києва, Подільський районний суд міста Києва, Дарницький районний суд міста Києва, Деснянський районний суд міста Києва, Оболонський районний суд міста Києва, Шевченківський районний суд міста Києва), а також тимчасово розміщено Вищий антикорупційний суд, Апеляційну палату Вищого антикорупційного суду, Службу судової охорони, що не заперечується сторонами.

Згідно зі ст. 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя.

Таким чином, Київська міська рада хоч і наділена власними самоврядними повноваженнями, її дії у спірних правовідносинах мають узгоджуватися із наведеними положеннями Конституції України, діями відповідних державних органів щодо забезпечення належних умов для функціонування судів, видатками на утримання судів, що передбачені у Державному бюджеті України.

Без дотримання цих умов може бути поставлено під загрозу саме функціонування судів, а відтак і здійснення правосуддя.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.02.2020 р. у справі № 910/2770/19.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 16.04.2009 р. у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень ч. 2 ст. 19, ст. 144 Конституції України, ст. 25, ч. 14 ст. 46, ч. ч. 1, 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування мають право приймати рішення, вносити до них зміни та скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України, керуючись у своїй діяльності ними та актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

У даному рішенні Конституційний Суд України дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абз. 2 п. 5 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.05.1997 р. № 1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що оспорюване рішення відповідача суперечить ст. 130 Конституції України, ст. 146 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та ст. 319 ЦК України і порушує права та інтереси позивача.

При цьому, з позовної заяви вбачається, що позивачем також заявлено вимоги про визнання недійсним та скасування рішення Київської міської ради від 08.07.2021 р. № 1595/1636 "Про організаційно-правові заходи щодо впорядкування використання майна територіальної громади міста Києва" в частині, зокрема п. 6 цього рішення щодо визнання такими, що втратили чинність рішення Київської міської ради, серед яких:

22. Рішення Київської міської ради від 29.05.2003 р. № 506/666 "Про передачу в управління судам, Державній судовій адміністрації України та Територіальному управлінню державної судової адміністрації в м. Києві нежилих будинків та нежилих приміщень".

23. Рішення Київської міської ради від 15.04.2004 р. № 168/1378 "Про внесення змін до рішення Київради від 29.05.2003 р. № 506/666 "Про передачу в управління судам та Державній судовій адміністрації нежилих будинків та нежилих приміщень".

24. Рішення Київської міської ради від 18.11.2004 р. № 690/2100 "Про внесення змін до рішення Київради від 29.05.2003 р. № 506/666 "Про передачу в управління судам та Державній судовій адміністрації нежилих будинків та нежилих приміщень".

Встановлено, що рішення Київської міської ради від 29.05.2003 р. № 506/666, від 15.04.2004 р. № 168/1378, від 18.11.2004 р. № 690/2100 стосуються об`єктів (нежилих будинків та нежилих приміщень), які передані в управління не тільки позивачу, а й іншим установам, зокрема, Державній судовій адміністрації України, Господарському суду міста Києва, Апеляційному суд м. Києва.

За таких обставин, вимоги позивача про визнання недійсним та скасування рішення Київської міської ради від 08.07.2021 р. № 1595/1636 "Про організаційно-правові заходи щодо впорядкування використання майна територіальної громади міста Києва" підлягають задоволенню лише в частині, що стосується об`єктів, які передані в управління саме позивачу.

Аргументи, викладені в апеляційній скарзі, наведеного не спростовують та відхиляються колегією суддів як необґрунтовані.

За змістом п. 5 ч. 4 ст. 238 ГПК України у мотивувальній частині рішення не зазначаються аргументи, які очевидно не відносяться до предмету спору, є явно необґрунтованими або неприйнятними з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 276 ГПК передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, здійснивши перевірку та оцінку всіх належних доказів, наявних у матеріалах справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що рішення Господарського суду м. Києва від 18.07.2022 р. у справі № 910/20256/21 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Київської міської ради задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Київської міської ради залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 18.07.2022 р. у справі № 910/20256/21 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Київську міську раду.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 02.11.2022 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Шапран

В.В. Андрієнко