ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2022 року Справа № 906/820/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Розізнана І.В. , суддя Філіпова Т.Л.

секретар судового засідання Першко А.А.

за участю представників сторін:

від позивача - не з`явився

від відповідача 1 - Григорчук Н.І.

від відповідача 2 - Григорчук Н.І.

від відповідача 3 - Артеменко А.В., Каптенко М.О.

розглянувши апеляційну скаргу Виробничого геоекологічного кооперативу "Біосфера" на рішення Господарського суду Житомирської області від 30 червня 2022 року у справі №906/820/21 (повний текст складено 06 липня 2022 року, суддя Лозинська І.В.)

за позовом Виробничого геоекологічного кооперативу "Біосфера"

до 1) Житомирської міської ради

2) Виконавчого комітету Житомирської міської ради

3) Державний заклад професійної (професійно-технічної) освіти зі специфічними умовами навчання "Житомирська академія поліції"

про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, скасування державних реєстрацій права власності та права постійного користування

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 30 червня 2022 року у справі №906/820/21 відмовлено у задоволенні позовної вимоги про визнання незаконним та скасування рішення Житомирської міської ради №142 від 25 березня 2021 року "Про затвердження документацій із землеустрою та надання права користування земельними ділянками суб`єктам земельних відносин" в частині затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання в користування земельної ділянки Державній установі "Житомирський навчальний центр підготовки поліцейських", кадастровий №:07:008:0044, пл. 3.89 га, яка знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. С. Параджанова, 133-а; цільове призначення: 15.10 Для розміщення та постійної діяльності Національної поліції України, її територіальних органів, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Національної поліції для розміщення та постійної діяльності Національної поліції України, її територіальних органів, підприємств, установ та організацій, що належать до, сфери управління Національної поліції.

Відмовлено у задоволені позовної вимоги про скасування рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Житомирської міської ради Шевченка Олександра Вікторовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 22 квітня 2021 року індексний номер 57793550 та запис від 20 квітня 2021 року №41633795 про державну реєстрацію за Житомирською міською радою права власності на земельну ділянку для розміщення та постійної діяльності Національної поліції України, її територіальних органів, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Національної поліції для розміщення та постійної діяльності Національної поліції України, її територіальних органів, підприємств, установ та організацій, що належать до, сфери управління Національної поліції, площею 3,89 га, кадастровий номер :07:008:0044.

Відмовлено у задоволені позовної вимоги про скасування рішення Державного реєстратора виконавчого комітету Житомирської міської ради Житомирської області Гриценко Наталії Миколаївни про державну реєстрацію, прав та їх обтяжень від 12 травня 2021 року індексний номер 58073943 та запис від 06 травня 2021 року №41888652 про державну реєстрацію за Державною установою "Житомирський навчальний центр підготовки поліцейських" права постійного користування земельною ділянкою для розміщення та постійної діяльності Національної поліції України, її територіальних орган в, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Національної поліції для розміщення та постійної діяльності Національної поліції України, її територіальних органів, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Національної, поліції, площею 3.89 га, кадастровий номер :67:008:0044.

Вказане рішення мотивоване тим, що ВГК "Біосфера" не набув право постійного користування у відповідності до вимог законодавства, а тому відсутні підстави для визнання незаконним та скасування рішення Житомирської міської ради №142 від 25 березня 2021 року "Про затвердження документацій із землеустрою та надання права користування земельними ділянками суб`єктам земельних відносин" в частині затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її в користування відповідачу 3), кадастровий №:07:008:0044, площею 3.89 га (м. Житомир, вул. С. Параджанова, 133-а). Не підлягають задоволенню і позовні вимоги щодо скасування рішень державних реєстраторів виконкому Житомирської міської ради, оскільки останні є похідними від основної вимоги, у задоволенні якої відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Виробничий геоекологічний кооператив "Біосфера" звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 30 червня 2022 року у справі №906/820/21 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт зазначає, що Житомирська міська рада рішенням від 11 жовтня 1991 року надала Виробничому геоекологічному кооперативу "Біосфера" земельну ділянку площею 0.9.га у Східному промвузлі по вул. Баранова, 87-б для будівництва виробничої бази. Цим же рішенням доручено управлінню архітектури та містобудування розробити та видати архітектурно - планове завдання. Вказане рішення не скасоване в установленому законом порядку, а тому є діючим. Відповідно до частини 1 та частини 2 статті 7 Земельного кодексу України, редакція від 18 грудня 1990 року земля надається в безстрокове або тимчасове користування. Безстроковим (постійним) визнається землекористування без заздалегідь встановленого строку. Тому, оскільки в рішенні Житомирської міської ради від 11 жовтня 1991 року заздалегідь не встановлено строку користування земельною ділянкою, то позивачу земельну ділянку площею 0,9 га була надано в постійне користування. Відповідно до частини 1 статті 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22 вересня 2005 року №5-рп/2005 вказав, шо стаття 92 Земельного кодексу України не обмежує і не скасовує чинне право постійного користування земельними ділянками, набуте громадянами в установлених законодавством випадках. Таким чином, право постійного користування земельною ділянкою, набуте особою у встановленому законодавством порядку, відповідно до законодавства, що діяло на момент набуття права постійного користування, не втрачається та не підлягає обов`язковій заміні.

Скаржник зауважує, що за погодженням міського управління архітектури і містобудування та відповідно до листа голови Житомирського міськвиконкому від 08 липня 1991 року на замовлення Виробничого геоекологічного кооперативу "Біосфера" від 03 липня 1991 року, Київським державним проектним інститутом "Промбудпроект" розроблено проект розміщення виробничої бази на виділеній земельній ділянці (копії яких знаходяться в матеріалах справи). Крім цього, той факт, що в постійному користуванні позивача перебуває земельна ділянка площею 0,9 га, яка знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Баранова, 87-6 (нинішня назва вул. Сергія Параджанова, буд. 131), підтверджується листом Головного управління містобудування та архітектури Житомирської міської ради від 02 листопада 2005 року та висновком Житомирського обласного головного управління земельних ресурсів (знаходяться в матеріалах справи).

Крім того, апелянт звертає увагу суду, що на даній земельній ділянці площею 0,9 га знаходиться нежитлова будівля площею 16,2 м2, яка належить на праві власності позивачу, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №272690289 від 31 серпня 2021 року, а також знаходиться залізобетонний паркан, свердловина на воду та недобудова, які знаходяться на позабалансовому обліку позивача, що підтверджується довідкою позивача №2 від 10 липня 2021 року.

ВГК "Біосфера" у апеляційній скарзі також зазначає, що відповідачі у своїх відзивах на позовну заяву позивача не заперечували з приводу того, що земельна ділянка з кадастровим номером :07:008:0044 площею 3.89 га, якій присвоєна адреса: Житомирська обл., м. Житомир, вул. Сергія Параджанова, 133-а, накладається на земельну ділянку площею 0,9 га, яка знаходиться в користуванні позивача на підставі рішення Житомирської міської ради від 11 жовтня 1991 року, а тільки зазначали, що позивач нібито не набув права постійного користування земельною ділянкою площею 0,9 га, яка знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Баранова, 87-6 (нинішня назва вул. Сергія Параджанова, буд. 131).

Листом №906/820/21/4335/22 від 09 серпня 2022 року матеріали справи було витребувано з Господарського суду Житомирської області.

18 серпня 2022 року до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №906/820/21.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23 серпня 2022 року залишено без руху апеляційну скаргу Виробничого геоекологічного кооперативу "Біосфера" на рішення Господарського суду Житомирської області від 30 червня 2022 року у справі №906/820/21. Надано скаржнику 10-денний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків, а саме надання доказів сплати судового збору на суму 5107,5 грн.

02 вересня 2022 року від скаржника надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 вересня 2022 року, у зв`язку із перебуванням у відпустці судді Василишина А.Р., внесено зміни до складу колегії суддів та визначено наступний її склад: головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Філіпова Т.Л., суддя Розізнана І.В.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 06 вересня 2022 року у справі №906/820/21 поновлено строк на апеляційне оскарження. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Виробничого геоекологічного кооперативу "Біосфера" на рішення Господарського суду Житомирської області від 30 червня 2022 року у справі №906/820/21 та призначено дату судового засідання на 19 жовтня 2022 року. Зупинено дію рішення Господарського суду Житомирської області від 30 червня 2022 року у справі №906/820/21 до закінчення апеляційного провадження.

10 жовтня 2022 року від ВГК "Біосфера" надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Від Державного закладу професійної (професійно-технічної) освіти зі специфічними умовами навчання "Житомирська академія поліції" надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого остання вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, прийнятим у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права, відтак в задоволенні апеляційної скарги просить відмовити, а судове рішення у справі залишити без змін. У відзиві відповідача 3 також зазначено, що 28 липня 2022 року Державна установа "Житомирський навчальний центр підготовки поліцейських" на підставі наказу Голови Національної поліції України була перейменована в Державний заклад професійної (професійно-технічної) освіти зі специфічними умовами навчання "Житомирська академія поліції".

12 жовтня 2022 року від Житомирської міської ради надійшло клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19 жовтня 2022 року розгляд апеляційної скарги було відкладено на 02 листопада 2022 року об 14:30 год. Змінено найменування відповідача 3 у справі з Державної установи "Житомирський навчальний центр підготовки поліцейських" на Державний заклад професійної (професійно-технічної) освіти зі специфічними умовами навчання "Житомирська академія поліції".

ВГК "Біосфера" до апеляційної скарги було додано клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи. Вказане клопотання обгрунтовано тим, що Житомирська міська рада рішенням від 11 жовтня 1991 року надала Виробничому геоекологічному кооперативу "Біосфера" земельну ділянку площею 0,9 га у Східному промвузлі по вул. Баранова, 87-Б для будівництва виробничої бази, доручила управлінню архітектури та містобудування розробити та видати архітектурно - планове завдання; вказане рішення не скасоване в установленому законом порядку та є діючим; оскільки в цьому рішенні не встановлено строк користування земельною ділянкою, то позивач вважає, що земельну ділянку площею 0,9 га надано в постійне користування; після проведення впорядкування адресного господарства в м. Житомирі та внесення відповідних змін в картографічні матеріали, було уточнено адресу спірної земельної ділянки по вул. Баранова, 131, яка розпорядженням Житомирського міського голови від 19 лютого 2016 року №112 "Про перейменування топонімічних об`єктів та демонтаж пам`ятних знаків у м. Житомирі", перейменовано на вул. С. Параджанова без зміни нумерації будівель. За погодженням міського управління архітектури і містобудування та відповідно до листа голови Житомирського міськвиконкому від 08 липня 1991 року на замовлення ВГК "Біосфера" від 03 липня 1991 року, Київським ДПІ "Промбудпроект" розроблено проект розміщення виробничої бази на виділеній земельній ділянці, на якій знаходиться нежитлова будівля площею 16,2 м2, що належить на праві власності позивачу, залізобетонний паркан, свердловина на воду та недобудова, які перебувають на позабалансовому обліку позивача. Проте 17 травня 2021 року позивачу з Публічної кадастрової карти України та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна стало відомо, що рішенням Житомирської міської ради №142 від 25 березня 2021 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, кадастровий №:07:008:0044, площа 3.89 га за адресою: м. Житомир, вул. С. Параджанова, 133-а; цільове призначення: 15.10 Для розміщення та постійної діяльності Національної поліції України, її територіальних органів, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Національної поліції для розміщення та постійної діяльності Національної поліції України, її територіальних органів, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Національної поліції, та надано її в постійне користування Державній установі "Житомирський навчальний центр підготовки поліцейських". Рішенням Держреєстратора виконкому Житомирської міськради Шевченка О.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 22 квітня 2021 року, індексний №57793550, запис від 20 квітня 2021 року №41633795 здійснено держреєстрацію за Житомирською міською радою права власності на цю земельну ділянку; рішенням Держреєстратора виконкому Житомирської міськради Гриценко Н.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12 травня 2021 року, індексний номер 58073943 та запис від 06 травня 2021 року №41888652 здійснено державну реєстрацію за Державною установою "Житомирський навчальний центр підготовки поліцейських" права постійного користування вказаною земельною ділянкою. Однак вказана земельна ділянка з кадастровим №:07:008:0044 площею 3,89 га, адреса: м. Житомир, вул. С. Параджанова, 133-а, майже повністю накладається на земельну ділянку площею 0,9 га, якій присвоєна адреса: м. Житомир, вул. С. Параджанова, 131, та знаходиться в користуванні позивача на підставі рішення Житомирської міської ради від 11 жовтня 1991 року.

Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання про призначення експертизи з огляду на наступне.

Згідно з частиною 1 статті 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Згідно з положеннями ст. 1 Закону України "Про судову експертизу" - судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Спеціальні знання - це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи. Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо.

Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень. Експертиза - це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17 липня 2018 року у справі №910/4071/17.

Колегією суддів з матеріалів справи вбачається, що місцевим господарським судом в порядку статті 81 Господарського процесуального кодексу України витребовувалось у Дочірнього підприємства "Проектний інститут "Київський Промбудпроект" Державного публічного акціонерного товариства "Будівельна компанія "Укрбуд" (01054, м. Київ, вул. М. Коцюбинського) належним чином засвідченої копії розробленого на замовлення Виробничого геоекологічного кооперативу "Біосфера" від 03 липня 1991 року проєкту розміщення виробничої бази на земельній ділянці за адресою: м. Житомир, вул. Баранова, 87-6 (після проведення впорядкування адресного господарства в м. Житомирі та внесення відповідних змін в картографічні матеріали було уточнено вказану адресу - вул. Баранова, 131, яка розпорядженням Житомирського міського голови від 19.02.2016 № 112 "Про перейменування топонімічних об`єктів та демонтаж пам`ятних знаків у м. Житомирі", перейменовано на вул. Сергія Параджанова без зміни нумерації будівель).

Листом №01-13/163 від 28 жовтня 2021 року ДП "Проектний інститут "Київський промбудпроект" повідомило суд, що підприємство є створеним з 12 лютого 2005 року, не було і не могло бути учасником правовідносин, що склалися між ВГК "Біосфера" і Київським державним проектним інститутом "Промбудпроект", не було розробником і не могло приймати участь у розробленні проекту розміщення виробничої бази на спірній земельній ділянці.

Представниками відповідача поставлено під сумнів проект розміщення виробничої бази на виділеній земельній ділянці, оригіналу вказаного проекту не надано, юридична особа, яка зазначена виконавцем такого проекту повідомила, що вона створена лише у 2005 році тоді як проект датований 1991 роком. Визначити конкретне місце розташування земельної ділянки є можливим виключно за допомогою кадастрових процедур. Точне розташування обумовлено чіткими координатами, саме по яких визначаються межі тієї або іншої ділянки на місцевості. Враховуючи відсутність будь-яких документів на підтвердження меж земельної ділянки площею 0,9 га, яка надавалась позивачу у 1991 році, проведення земельно технічної експертизи буде неможливим.

Окрім того, підставою відмови в позові, у відповідності до оскаржуваного рішення, є відсутність доказів права постійного користування ВГК "Біосфера" на земельну ділянку площею 0,9 га, у зв`язку з чим питання накладення земельних ділянок не було предметом дослідження у суді першої інстанції. Обгрунтування апеляційної скарги виключно спростовують висновки суду щодо відсутності права у позивача на визначену земельну ділянку.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання апелянта про призначення судової земельно-технічної експертизи.

У судовому засіданні 02 листопада 2022 року представники відповідача 3 повністю підтримали вимоги і доводи викладені у відзиві на апеляційну скаргу. Представник відповідача 1 та відповідача 2 своїм правом, передбаченим статтею 263 ГПК України, не скористалась, відзиву на апеляційну скаргу не надала, в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечувала.

Представник позивача (апелянта) згідно поданого клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду на зв`язок не вийшов через технічні проблеми та повідомив про зайнятість під час проведення слідчих дій. Однак, у відповідності до частини 5 статті 197 ГПК України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву. Таким чином, колегія суддів вважала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника позивача.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників відповідачів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши надану судом юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, рішення місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, рішенням Житомирської міської ради від 11 жовтня 1991 року "Про надання земельної ділянки для будівництва виробничо - геоекологічним кооперативом "Біосфера" виробничої бази" надано кооперативу "Біосфера" земельну ділянку площею 0,9 га у Східному промвузлі по вулиці Баранова, 87-б та доручено управлінню архітектури та містобудування розробити та видати архітектурно-планувальне завдання (до матеріалів справи долучено лише проект) /т.1, а.с. 20/.

У матеріалах справи є копія акта представника міськвідділу у справах будівництва та архітектури м. Житомира від 12 березня 1992 року, згідно з яким земельна ділянка загальною площею 0,9 га за адресою: м. Житомир, вул. Баранова, 87-Б, передана кооперативу "Біосфера" для будування виробничої бази. Пунктом 1 акта передбачено, що до укладення з міськжитлоуправлінням договору про забудову не дозволяється будь-яке користування відведеною ділянкою. Якщо протягом одного місяця з дня відведення не буде укладеного зазначеного договору даний акт втрачає силу і земельна ділянка зараховується в земфонд (пункт 2) /т.1, а.с. 21/.

У листах Державного архіву Житомирської області від 16 вересня 2021 року вих. №07-12/647 та від 22 вересня 2021 року №07-12/666, адресованих, відповідно, відповідачу 3) та представнику позивача, адвокату Джус Д. В., зазначено, що акта приймання-передавання земельної ділянки від 12 березня 1992 року площею 0,9 га за адресою: м. Житомир, вул. Баранова, 87-б у фондах Державного архіву Житомирської області не виявлено /т.1, а.с. 160/.

Після проведення впорядкування адресного господарства в м. Житомирі та внесення відповідних змін в картографічні матеріали управління було уточнено адресу вищевказаної земельної ділянки - вул. Баранова 131 /т.2, а с. 81, 82/.

Як зазначено у постанові Господарського суду Житомирської області від 18 грудня 2006 року у справі №8/14"НМ", що набрала законної сили /т.1, а.с. 15, 16/ за погодженням міського управління архітектури і містобудування та відповідно до листа голови Житомирського міськвиконкому від 08 липня 1991 року /т.1, а.с.177/ на замовлення позивача від 03 липня 1991 року №210, Київським державним проектним інститутом "Промбудпроект" розроблено проект розміщення виробничої бази на виділеній земельній ділянці /т.2, а.с. 84 94/.

Крім того, даною постановою Господарський суд Житомирської області скасував рішення Житомирської міської ради від 02 червня 2004 року №368 в частині надання ПВП "Гранбудсервіс" дозволу на вибір та обстеження спірної земельної ділянки по вул. Баранова, 131 в м. Житомирі для збору матеріалів попереднього погодження місця розташування цеху по обробці каменю і рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 26 серпня 2004 року №499 в частині затвердження акта вибору та обстеження земельної ділянки передбаченої для попереднього погодження місця розташування цеху по обробці каменю ПВП "Гранбудсервіс" по вул. Баранова, 131 у м. Житомирі на підставі перебування в постійному користуванні ВГК "Біосфера" спірної земельної ділянки, відповідно до рішення Житомирська міська рада від 11 жовтня 1991 року.

Розпорядженням Житомирського міського голови від 19 лютого 2016 року №112 "Про перейменування топонімічних об`єктів та демонтаж пам`ятних знаків у м. Житомирі" вул. Баранова перейменовано на вул. С. Параджанова без зміни нумерації будівель.

На підтвердження належного використання земельної ділянки за призначенням позивачем подано довідку ГУ ДПС у Житомирській області №7782/6/06-30-13-02 від 05 травня 2021 року про відсутність у ВГК "Біосфера" станом на 05 травня 2021 року заборгованості зі сплати податків та податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за період з 2021 року /т.1, а.с. 22 25/.

У матеріалах справи є копія складеного ТОВ "Підприємство "Житомирземпроект" на замовлення ВГК "Біосфера" розрахунку нормативно-грошової оцінки земельної ділянки за адресою: м. Житомир, вул. С. Параджанова, 131, яка передана у користування, від 29 листопада 2019 року /т.1, а.с. 26/.

Рішенням Житомирської міської ради №142 від 25 березня 2021 року "Про затвердження документацій із землеустрою та надання права користування земельними ділянками суб`єктам земельних відносин" затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :07:008:0044, пл. 3.89 га (м. Житомир, вул. С. Параджанова, 133-а) та надано її в користування Державній установі "Житомирський навчальний центр підготовки поліцейських"; цільове призначення: 15.10 для розміщення і постійної діяльності Національної поліції України, її територіальних органів, підприємств, установ, організацій, що належать до сфери управління Нацполіції /т.1, а.с. 29 36/.

Відповідно до витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 20 квітня 2021 року державним реєстратором виконкому Житомирської міської ради Шевченко О. В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 22 квітня 2021 року індексний №57793550 внесено запис №41633795 про державну реєстрацію за Житомирською міською радою права власності на спірну земельну ділянку на підставі листа Департаменту містобудування та земельних відносин №300/12 від 19 квітня 2021 року про реєстрацію права власності на земельні ділянки та витягу Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-021 від 01 лютого 2021 року, видавник: відділ у Нижньосірогозькому районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області /т.1, а.с. 41/.

Крім того, державним реєстратором виконкому Житомирської міської ради Гриценко Н.М. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12 травня 2021 року індексний №58073943 внесено запис від 06 травня 2021 року №41888652 про держреєстрацію за Державною установою "Житомирський навчальний центр підготовки поліцейських" права постійного користування земельною ділянкою площею 3.89 га, кадастровий номер :67:008:0044 для розміщення та постійної діяльності Національної поліції України, її територіальних органів /т.1, а.с.41 на звороті/.

Дані обставини підтверджуються витягом із Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 13 липня 2021 року /т.1, а.с. 37 на звороті/.

ВГК "Біосфера" не погоджується з вказаним рішенням Житомирської міської ради №142 від 25 березня 2021 року, вважає його таким, що прийняте з порушенням вимог чинного законодавства, так як надана ДУ "Житомирський навчальний центр підготовки поліцейських" земельна ділянка площею 3,8900 га за адресою: м. Житомир, вул. Сергія Параджанова 133-а накладається на земельну ділянку площею 0,9 га, яка перебуває в постійному користуванні ВГК "Біосфера", у зв`язку з чим звернувся до суду з вказаним позовом.

На підтвердження накладання вищевказаних земельних ділянок позивач надає викопіювання земельної ділянки за адресою: м. Житомир, вул. Сергія Параджанова 131 /т.1, а.с. 46/.

Крім того, у матеріалах справи є витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №272690289 від 31 серпня 2021 року, відповідно до якого 28 серпня 2021 року за ВГК "Біосфера" зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним №101, а саме будівлю прохідної загальною площею 16,2 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Сергія Параджанова, 131 /т.1, а.с. 182/.

Враховуючи викладені обставини справи, місцевий господарський суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, з чим погоджується колегія суддів з огляду на наступне.

Статтею 2 Земельного кодексу України передбачено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Згідно із частиною 1 статті 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності, заклади освіти незалежно від форми власності (пункти "а" частини 2 статті 92 Земельного кодексу України).

За змістом частини 5 статті 116 Земельного кодексу України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Статтею 123 врегульований порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування. Так, частиною 1 цієї статті передбачено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Відповідно до частини 2 статті 123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки).

Частиною 3 статті 123 Земельного кодексу України передбачено, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про надання земельної ділянки у користування (частина 6 статті 123 Земельного кодексу України).

Відповідно до статей 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

ВГК "Біосфера" доводить, що позивачу земельну ділянку надано у постійне користування на підставі рішення Житомирської міської ради від 11 жовтня 1991 року "Про надання земельної ділянки для будівництва виробничо - геоекологічним кооперативом "Біосфера" виробничої бази", яким надано кооперативу "Біосфера" земельну ділянку площею 0,9 га у Східному промвузлі по вулиці Баранова, 87-б та доручено управлінню архітектури та містобудування розробити та видати архітектурно-планувальне завдання.

Відповідно до статті 18 Земельного кодексу Української РСР (в редакції чинній на момент прийняття рішення) до відання міських Рад народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території, зокрема, належить надання відповідно до статті 18 цього Кодексу земельних ділянок у володіння або користування, в тому числі на умовах оренди, а також для ведення селянського (фермерського) господарства.

Згідно статті 7 Земельного кодексу Української РСР у постійне або тимчасове користування, серед іншого, земля надається сільськогосподарським державним, кооперативним і громадським підприємствам, установам і організаціям для використання у несільськогосподарських цілях.

Статтею 22 Земельного кодексу Української РСР передбачено, що право володіння або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання наданої земельної ділянки (в тому числі і на умовах оренди) до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право володіння або право користування землею, забороняється.

Рішенням від 11 жовтня 1991 року Житомирська міська рада надала кооперативу "Біосфера" земельну ділянку площею 0,9 га у Східному промвузлі по вулиці Баранова, 87-б, при цьому, не зі змісту рішення не вбачається, на якому правовому титулі здійснео надання земельної ділянки. А тому твердження позивача про належність йому такої земельної ділянки на праві постійного користування не підтверджено належними доказами.

Згідно із частиною 4 статті 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, їх рівність перед законом. Основний Закон України гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю відповідно до закону.

У рішенні Конституційного Суду України №5-рп/2005 від 22 вересня 2005 року, зазначено, що Земельний кодекс УРСР 1970 року встановлював безстрокове і тимчасове користування землею. Поняття користування землею у Земельному кодексі УРСР 1990 року поряд з постійним передбачало тимчасове користування. Земельний кодекс України визначив право постійного користування земельною ділянкою як право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку, проте не надав визначення праву тимчасового користування, яке продовжує існувати на підставі рішень, прийнятих у відповідності до вимог чинного на той час законодавства.

Суб`єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Кодексом та іншими законами України, що регулюють земельні відносини. Підставою для виникнення права на земельну ділянку є відповідний юридичний факт. Чинний Земельний кодекс України серед підстав набуття права на землю громадянами та юридичними особами не називає оформлення чи переоформлення прав на земельні ділянки. Крім того, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" визнаються державою.

Згідно з пунктом 5 Постанови Верховної Ради Української РСР №562-ХІІ від 18 грудня 1990 року "Про порядок введення в дію Земельного кодексу Української РСР" громадяни, підприємства, установи, організації, які мають у користуванні земельні ділянки, надані їм до введення в дію Кодексу, зберігають свої права на користування до оформлення ними в установленому порядку прав власності на землю або землекористування.

Аналогічне положення міститься в пунктах 1 і 7 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України.

Законодавство, чинне до прийняття ЗК УРСР 1970 року, не визначало момент, з якого особа набувала прав землекористування, а тому право користування земельною ділянкою виникало на підставі рішення відповідного органу про надання (закріплення) земельної ділянки. Прийнятими у подальшому Земельними кодексами (1970 року, 1990 року) було встановлено, що право власності та право користування земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельних ділянок на місцевості та видачі документа (Державного акту), що посвічує відповідне право. З урахуванням принципу дії законів у часі, вказані нормативно-правові акти поширювали свою дію на відносини, що виникли після набрання ними чинності (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 червня 2022 року у справі №914/3293/20).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що право користування земельною ділянкою про яку йдеться у рішенні Житомирської міської ради від 11 жовтня 1991 року у ВГК "Біосфера" не виникло, оскільки матеріали справи не містять як доказів того, що землевпорядними організаціями були встановлені межі земельної ділянки на місцевості так і доказів видачі документа, який би посвідчував таке право (державного акта).

Крім того, колегія суддів звертає увагу на пункти 1, 2 акта представника міськвідділу у справах будівництва та архітектури м. Житомира від 12 березня 1992 року, якими передбачено, що до укладення з міськжитлоуправлінням договору про забудову не дозволяється будь-яке користування відведеною ділянкою. Якщо протягом одного місяця з дня відведення не буде укладеного зазначеного договору даний акт втрачає силу і земельна ділянка зараховується в земфонд.

Також, колегією суддів приймається до уваги той факт, що рішення Житомирської міської ради від 11 жовтня 1991 року, копію якого додано ВГК "Біосфера" до позовної заяви містить відмітку "проект". З дати вказаного рішення та протягом тривалого часу (понад 30 років), позивачем не вживалось заходів щодо належного оформлення права постійного користування на вказану земельну ділянку, у тому числі, відповідно до норм законодавства, чинного на час виникнення спірних відносин. Водночас, матеріали справи містять заяву ВГК "Біосфера" №6707 від 03 вересня 2021 року до Житомирської міської ради з проханням надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею (орієнтовною площею) 0,11 га з метою оформлення права оренди на земельну ділянку за адресою вул. Параджанова, 131, на якій знаходиться нерухоме майно /т.2, а.с.131/. В подальшому, позивач звернувся з заявою до Житомирської міської ради з проханням зняти з розгляду його заяву №6707 від 03 вересня 2021 року. Вказані дії ВГК "Біосфера" свідчать про взаємосуперечливу поведінку останнього.

Оскільки право на користування земельною ділянкою площею 0,9 га за адресою м.Житомир, вул. Параджанова, 131 у ВГК "Біосфера" не виникло, безпідставними є посилання апелянта на обставини, встановлені постановою Господарського суду Житомирської області від 18 грудня 2006 року у справі №8/14 "НМ" щодо надання Житомирською міською радою ВГК "Біосфера" земельної ділянки площею 0,9 га у Східному промвузлі по вулиці Баранова, 87-б в постійне користування, а також на лист Головного управління містобудування та архітектури Житомирської міської ради від 02 листопада 2005 року, вих. №12/1702, адресований начальнику відділу захисту майнових, інших особистих прав і свобод, громадян та інтересів держави прокуратури Житомирської області Алхімовій Д.О.

Встановлена відсутність юридичного факту набуття права користування земельною ділянкою у позивача виключає необхідність встановлення факту накладання земельних ділянок.

Не беруться до уваги доводи апелянта щодо знаходження на земельній ділянці з кадастровим номером :07:008:0044, площею 3.89 га, яка передана у постійне користування Державному закладу професійної (професійно-технічної) освіти зі специфічними умовами навчання "Житомирська академія поліції" об`єкту нерухомого майна (нежитлова будівля площею 16,2 м2), який належить на праві власності позивачу, що свідчить про порушення прав останнього оскаржуваними рішенням Житомирської міської ради, оскільки відповідачу 3 передана земельна ділянка за адресою м. Житомир, вул. С. Параджанова, 133-а, в той час як об`єкт нерухомості позивача зареєстрований за адресою м. Житомир, вул. С. Параджанова, 133-а. Також згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №272690289 від 31 серпня 2021 року, за ВГК "Біосфера" зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним №101, а саме будівлю прохідної загальною площею 16,2 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Сергія Параджанова, 131, 28 серпня 2021 року, тобто після прийняття радою оскаржуваних рішень. При цьому суд звертає увагу на те, що наявність нерухомого майна, яке належить позивачу на праві власності та знаходиться на змельній ділянці, відведеній відповідачу 3, не було підставою позовних вимог позивача. Враховуючи те, що адреса земельної ділянки, відведеної відповідачу 3 оскаржуваним рішенням, та об`єкта нерухомості, власником якого є позивач, не є тотожними, позивач не довів належними доказами факт порушення прийнятими міською радою рішеннями його прав як власника нерухомого майна. Окрім того, власнику нерухомого майна переходить право на земельну ділянку, що знаходиться під таким майном та земельну ділянку, необхідну для його обслуговування. Водночас позивачем не надано розрахунку площі земельної ділянки, необхідної для обслуговування нерухомого майна, право на яке він оформив після прийняття оскаржуваних рішень, як і не надав беззаперечних доказів того, що таке майно знаходиться на земельній ділянці, що надана відповідачу 3 на праві постійного користування.

Крім того, з візуального дослідження фотографій, які додані до висновку Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради про розгляд документації із землеустрою №85/20 П, вбачається, що нежитлове приміщення знаходиться за межами земельної ділянки, яка надана відповідачу 3 у постійне користування /т.1, а.с.155, 158/.

Згідно з пунктом "в" частини 1 статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Так, з аналізу наведеної норми матеріального права вбачається, що право здійснювати розпорядження землями комунальної власності, у тому числі, передавати їх у користування фізичним та юридичним особам, належить до виключної компетенції органу місцевого самоврядування та не може бути делеговане ані іншому органу державної влади, ані суду.

Дана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №372/5635/13-ц (провадження (14-122цс18).

Частиною 1 статті 21 Цивільного кодексу України встановлено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Частиною 10 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або Законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Враховуючи той факт, що ВГК "Біосфера" не набув право постійного користування у відповідності до вимог законодавства, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для визнання незаконним та скасування рішення Житомирської міської ради №142 від 25 березня 2021 року "Про затвердження документацій із землеустрою та надання права користування земельними ділянками суб`єктам земельних відносин" в частині затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її в користування відповідачу 3), кадастр. №:07:008:0044, пл. 3.89 га (м. Житомир, вул. С. Параджанова, 133-а). Не підлягають задоволенню і позовні вимоги щодо скасування рішень державних реєстраторів виконкому Житомирської міської ради, оскільки останні є похідними від основної вимоги, у задоволенні якої відмовлено.

Таким чином, доводи позивача, викладені у апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Місцевим господарським судом повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи. Висновки, викладені у рішенні місцевого господарського суду, відповідають обставинам справи. Судом не порушені та правильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

За таких обставин підстав для зміни, скасування рішення місцевого господарського суду не вбачається.

Керуючись ст. ст. 269, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Виробничого геоекологічного кооперативу "Біосфера" на рішення Господарського суду Житомирської області від 30 червня 2022 року у справі №906/820/21 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Житомирської області від 30 червня 2022 року у справі №906/820/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №906/820/21 повернути до Господарського суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений "10" листопада 2022 р.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Розізнана І.В.

Суддя Філіпова Т.Л.