ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03.11.2022 Справа № 908/2170/22

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Федорової О.В., розглянувши заяву №б/н від 31.10.2022 КП «ВРЕЖО № 7» (пр. Металургів, буд. 11, м. Запоріжжя, 69032) про видачу судового наказу про стягнення з боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Аптека №196» (вул. Мала, буд. 3, м. Запоріжжя, 69006) грошової заборгованості

ВСТАНОВИВ:

01.11.2022 до Господарського суду Запорізької області надійшла заява (вх. № 2382/08-07122 від 01.11.2022) комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання №7» (документ сформований в системі «Електронний суд») про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аптека №196» 129.443,52 грн, з яких: 123.345,84 грн заборгованість, 5.055,63 грн інфляційні втрати та 1.042,01 грн 3% річних.

Підставою для звернення з заявою до суду зазначено неналежне виконання боржником зобов`язань щодо своєчасної та повної оплати орендних платежів за період з лютого 2022 по вересень 2022 (включно) в рамках договору оренди нежитлового приміщення №25/13 від 29.10.2002. У зв`язку з наявність порушення грошового зобов`язання, заявник, приймаючи до уваги положення ст. 625 ЦК України нарахував до стягнення інфляційні втрати та 3% річних.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.11.2022 заяву про видачу судового наказу визначено для розгляду судді Федорової О.В.

Розглянувши подану заяву та додані до неї документи, суд відмовляє у видачі судового наказу з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно з ч. 1 ст. 147 ГПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Як визначено у ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У поданій заяві заявлені вимоги, розмір яких не перевищує розміру, визначеного ст. 148 ГПК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 154 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Пунктом 1 частини 3 ст. 150 ГПК України встановлено, що до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Частиною 1 ст. 151 ГПК України встановлено, що за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Заявником до заяви додано платіжне доручення №3287 від 10.06.2022 про сплату судового збору в розмірі 248,10 грн.

Втім, відповідно до бази даних КП «Діловодство спеціалізованого суду» станом на 01.11.2022 платіжне доручення №3287 від 10 червня 2022 року на суму 248,10 грн було зареєстровано 12 жовтня 2022 у картці справи №908/2055/22 вх. №2260/08-07/22 та в картці справи №908/2170/22 вх №2382/08-07/22 на судовий збір автоматично встановлено ознаку «ВРАХОВАНО РАНІШЕ», про що начальником аналітично-статистичного відділу складено відповідну довідку від 01.11.2022.

З урахуванням викладеного, надане платіжне доручення №3287 від 10 червня 2022 року на суму 248,10 грн не є належним доказом дотримання заявником положень ст. ст. 150-151 ГПК України та п. 2-1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», оскільки було використано заявником у справі 908/2055/22.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладені обставини, невиконання заявником норм чинного законодавства стосовно сплати судового збору в установленому законом розмірі, суд дійшов висновку про відмову представнику КП «ВРЕЖО № 7» у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аптека №196» 129.443,52 грн.

Суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у відповідності до ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

У разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч. 2 ст. 151 Господарського процесуального кодексу України).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 150-152, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити представнику комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання №7» у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аптека №196» 129.443,52 грн.

2. Копію даної ухвали надіслати на адресу заявника та боржника у справі.

Відповідно до ст. ст. 235, 255 ГПК України ухвала суду набрала законної сили 03.11.2022 та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Федорова