ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
судді Білецької Людмили Миколаївни у справі №904/1732/22 щодо оскарження ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 1 липня 2022 року .
03.11.2022 Справа № 904/1732/22
Не погоджуюся з думкою колегії суддів щодо залишення без змін ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 1 липня 2022 року у цій справі, якою відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позовних вимог, на підставі наступного.
У своїй заяві про забезпечення позову, з приводу чого прийнята оскаржувана ухвала місцевим господарським судом, прокурор просив накласти арешт на спірну будівлю або заборонити відповідачеві та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо державної реєстрації речових прав на спірну будівлю, у тому числі щодо вчинених щодо неї правочинів.
Дійсно, інститут забезпечення позову є досить чутливим питанням судової практики, оскільки є важливим елементом судового захисту за умови добросовісної процесуальної поведінки учасників судового процесу. Він може нести певні тимчасові обмеження для відповідача як можливого порушника прав позивача, до того часу, поки спір не буде вирішено. З іншого боку, це велике поле для зловживань. Арбітром, який повинен чітко це розмежовувати, виступає суд.
Саме тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.
З матеріалів справи вбачається, що у червні 2022 року до господарського суду Дніпропетровської області звернувся прокурор - в особі заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до відповідача ТОВ «Грейт Естейт» з позовною заявою про зобов"язання відповідача повернути земельну ділянку площею 173 кв м, розташовану на Бульварі Слави , 34 а, у м. Дніпро, привівши її у придатний для використання стан шляхом знесення розташованих на ній будівель і споруд та скасування державної реєстрації прав на будівлю, яка розташована на цій земельній ділянці.
Прокурор посилався на те, що забудова земельної ділянки комунальної власності відбулася самовільно, що порушує права територіальної громади м.Дніпра користуватися своїм майном . Відповідно , предмет позову у цій справі стосується двох об`єктів: 1) земельної ділянки як комунальної власності; 2) будівлі , самочинно, як вважає прокурор, побудованої на ній, власником якої наразі є відповідач з 2019 року. Отже, спір поміж сторонами дійсно існує,
Однак наведена місцевим господарським судом справа стосується рішення тендерного комітету філії «Центр забезпечення виробництва» акціонерного товариства «Українська залізниця» - протокол від 08.07.2019 № 167/19Т про виконання рішення постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства в сфері публічних закупівель від 31.05.2019 № 7022-р/пк-пз, і не є релевантною щодо правовідносин про повернення земельних ділянок, на яких розташовані будівлі самочинного будівництва, що розглядається у цій справі.
Більш того, у п. 8.7. зазначеної постанови, колегія суддів Верховного Суду прийшла до висновку що , місцевий господарський суд, надавши повну та всебічну оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з дотриманням норм процесуального права, навівши в своєму судовому рішенні необхідне мотивування, дійшов правомірного та обґрунтованого висновку щодо недоведеності заявником підстав для вжиття заявлених заходів забезпечення позову, а також неспівмірності заходів забезпечення із заявленими позовними вимогами, у зв`язку з чим правильно відмовив у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.
Акцентую увагу, що вказана справа стосується виключно забезпечення позову у оспорюванні тендера шляхом зупинення виконання дії договору.
Водночас, приймаючи до уваги нерелевантні правові висновки ВС, місцевий господарський суд не дав оцінки посиланню прокурора на те, що у разі подальшого відчуження спірного майна буде втрачено ефективний засіб відновлення порушеного права позивача, що нівелює правосуддя і про що йдеться не тільки у судових рішеннях ЄСПЛ, але і у ст. 136 ГПК України. Національний закон має бути ефективним. Він не може мати декларативного характеру. Гарантоване особі право на судовий розгляд справи має бути забезпечене.
Оскільки спір у справі стосується землі і будівлі, самочинно розташованої на землях комунальної власності, не припущенням, а фактом є та обставина, що розпорядження відповідача своєю власністю не тільки утруднить виконання судового рішення, відтак, порушить ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, але і позбавить ефективного механізму захисту своїх прав територіальну громаду м.Дніпро, яка в умовах воєнного стану не тільки надала прихисток тисячам біженців, утримує обороноздатність міста , територіальну оборону, безпеку своїх мешканців, територію області як блокпосту захисту України, але бореться і відстоює свої права комунальної власності на земельну ділянку у судових процесах. Має бути враховано баланс інтересів сторін.
З метою досягнення цього балансу в умовах воєнного стану і загрози територіальній цілісності України вважає за необхідне задовільнити апеляційну скаргу прокурора, частково задовільнити його заяву, забезпечити позовні вимоги способом, зазначеним у п.2 поданої заяви ( а.с.16, зворотній бік), а саме - заборонити відповідачеві та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо державної реєстрації речових прав на спірну будівлю, у тому числі щодо вчинених щодо неї правочинів
Разом із тим, обраний позивачем вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.