ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2022 р. Справа№ 910/16564/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ходаківської І.П.

суддів: Владимиренко С.В.

Демидової А.М.

за участю секретаря судового засідання: Зозулі Н.М.

за участю представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Корсун Ю.Ю.

від третьої особи-1: не з`явився

від третьої особи-2: не з`явився

від третьої особи-3: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Державного підприємства "Гарантований покупець"

на рішення господарського суду міста Києва від 19.05.2022 (повний текст рішення складено 31.05.2022)

та на додаткове рішення господарського суду міста Києва від 09.06.2022 (повний текст складено 14.06.2022)

у справі № 910/16564/21 (суддя Полякова К.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Рей"

до Державного підприємства "Гарантований покупець"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:

1) Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг;

2) Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго";

3) Кабінет Міністрів України

про стягнення 4 433 466, 39 грн

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерджі Рей" (далі за текстом - ТОВ "Енерджі Рей"; позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Гарантований покупець" (далі за текстом - ДП "Гарантований покупець"; відповідач) про стягнення 4 433 466, 39 грн заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № 451/01 від 22.07.2019 в частині своєчасної та повної оплати поставленої електроенергії за період з січня по липень 2021 року, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за вказаним правочином.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/16564/21; розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження; залучено до участі у справі третіми особами без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі за текстом - НКРЕКП), Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі за текстом - НЕК «Укренерго»).

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.12.2021 залучено до участі у справі третьою особою без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Кабінет Міністрів України (далі за текстом - КМУ).

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.05.2022 закрито провадження у справі № 910/16564/21 у частині позовних вимог про стягнення 2 081 638, 50 грн (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 30.05.2022) у зв`язку з погашенням вказаної суми заборгованості.

Рішенням господарського суду міста Києва від 19.05.2022 (що є предметом апеляційного перегляду у цій справі) позовні вимоги ТОВ "Енерджі Рей" задоволено частково та стягнуто з ДП «Гарантований покупець» на користь ТОВ «Енерджі Рей» 2 351 827, 89 грн основного боргу та 35 277, 42 грн витрат зі сплати судового збору (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 30.05.2022).

Рішення суду мотивовано тим, що рішення НКРЕКП щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел не є відкладальною обставиною в розумінні статті 212 ЦК України, до настання якої позивач не має права вимагати здійснення оплати за продану ним електричну енергію відповідачу за договором від 22.07.2019 № 451/01. При цьому вартість проданої електричної енергії за «зеленим тарифом» визначена позивачем на підставі встановлених тарифів, встановлених Регулятором, що відображено в актах купівлі-продажу електричної енергії. До того ж, вартість електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у виробників за «зеленим» тарифом, враховується при визначені Регулятором суми послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел.

Додатковим рішенням господарського суду міста Києва від 09.06.2022 (що є предметом апеляційного перегляду у цій справі) частково задоволено заяву ТОВ "Енерджі Рей" про ухвалення додаткового рішення у справі №910/16564/21 та стягнуто з ДП «Гарантований покупець» на користь ТОВ «Енерджі Рей» 11 000 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката. В іншій частині заяви відмовлено.

Додаткове рішення мотивовано тим, що наданими позивачем доказами, зокрема, договором від 09.09.2021 № 09/09-1 про надання правничої допомоги укладеним з Адвокатським об`єднанням "КД-ГРУП", угодою №09/09-1 від 09.09.2021 про встановлення вартості послуг, актом від 19.05.2022 № 1 прийому-передачі, наданих послуг підтверджується, що загальна вартість адвокатських послуг складає 65 000,00 грн. Суму передоплати (60 000,00 грн) сплачено позивачем у повному обсязі, що підтверджується копією платіжного доручення від 14.09.2021 № 654.

Поряд з цим, місцевий господарський суд, врахувавши принцип співмірності таких витрат, дійшов висновку, що обґрунтованим є стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 11 000 грн.

Короткий зміст апеляційних скарг, їх доводів та заперечень.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду міста Києва від 19.05.2022 у справі № 910/16564/21, ДП "Гарантований покупець" звернулося до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення суду як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального права (зокрема ст.ст. 11, 509, 530 ЦК України, ст.ст.174, 193 ГК України, ч. 1 ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст. 19, 92, 129, 129-1 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини) та норм процесуального права (ст.ст. 2,7,13,73, 74, 86, 202, 236, пар. 2-4 Глави 6 Розгляду справи по суті ГПК України), та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована посиланням на те, що розмір вартості послуги за розрахунковий період 2021 року (станом на день подання позовної заяви), Регулятором не затверджений, тому зобов`язання з проведення розрахунків за періоди січень-липень 2021 року взагалі виникнути не могло, оскільки в п. 3.3 договору та п. 10.4 Порядку купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 №641 (у редакції постанови НКРЕКП від 15.01.2021 № 46) строк оплати ДП «Гарантований покупець» визначений вказівкою на певну подію - протягом трьох робочих днів з дати оприлюднення рішення Регулятора щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці.

Також не погоджуючись з додатковим рішенням господарського суду міста Києва від 09.06.2022 у цій справі ДП «Гарантований покупець» подано до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, у якій просить його скасувати і в задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу відмовити, посилаючись на правові позиції, викладені в постановах Верховного Суду, зокрема, від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, згідно із якою суд при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат, їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, а також враховувати, чи були вони фактично понесені та оцінити їх необхідність.

В свою чергу, позивач подав до Північного апеляційного господарського суду відзиви на апеляційні скарги відповідача, у яких просить залишити їх без задоволення, а судові рішення - без змін. Зокрема, позивач вказує, що між сторонами підписано без жодних зауважень акти купівлі-продажу енергії, у яких вказано обсяг та тариф відповідно до встановлених НКРЕКП та діючих тарифів та здійснено розрахунок загальної вартості переданої відповідачу електроенергії, а також підписано акт звірки розрахунків за договором від 22.07.2019 № 451/01.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті та явка представників сторін.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.06.2022 та протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) від 17.06.2022 апеляційні скарги у справі № 910/16564/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Ходаківська І.П., судді: Владимиренко С.В., Демидова А.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.06.2022 витребувано з господарського суду міста Києва матеріали справи №910/16564/21 та відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційними скаргами ДП "Гарантований покупець" на рішення господарського суду міста Києва від 19.05.2022 та на додаткове рішення господарського суду міста Києва від 09.06.2022 у справі № 910/16564/21 до надходження матеріалів із суду першої інстанції.

Після надходження до суду матеріалів справи, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.07.2022 апеляційну скаргу ДП "Гарантований покупець" на рішення господарського суду міста Києва 19.05.2022 у справі № 910/16564/21 залишено без руху та встановлено скаржнику строк для усунення її недоліків; відмовлено в задоволенні клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.07.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДП "Гарантований покупець" на додаткове рішення господарського суду міста Києва від 09.06.2022 у справі № 910/16564/21 та призначено її до розгляду на 23.08.2022.

Після усунення недоліків апеляційної скарги, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.08.2022 у справі № 910/16564/21 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДП "Гарантований покупець" на рішення господарського суду міста Києва 19.05.2022 у справі № 910/16564/21 та призначено її до розгляду на 14.09.2022.

18.08.2022 судом апеляційної інстанції, в порядку частини 6 статті 120 ГПК України, повідомлено учасників справи за допомогою засобів телефонного зв`язку, про що свідчать долучені до матеріалів справи телефонограми про те, що судове засідання призначене на 23.08.2022 не відбудеться у зв`язку з перебуванням у відпустках суддів Владимиренко С.В. та Демидової А.М., повідомлено, що наступне судове засідання відбудеться 14.09.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.09.2022 за клопотанням позивача розгляд справи, призначений на 14.09.2022, постановлено здійснювати у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.09.2022 розгляд справи № 910/16564/21 відкладено на 28.09.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2022 оголошено перерву у розгляді справи №910/16564/21 на 12.10.2022; продовжено строк розгляду апеляційних скарг.

Судове засідання, призначене на 12.10.2022 не відбулося у зв`язку з небезпекою та загрозою ракетних ударів по місту Києву.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.10.2022 розгляд апеляційних скарг у справі призначено на 19.10.2022.

У судове засідання 19.10.2022 з`явився представник скаржника, який підтримав клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю предмета спору на суму 2 351 827, 89 грн, просив його задовольнити, вирішити питання про повернення сплачено судового збору за подання апеляційної скарги, а також просив задовольнити апеляційну скаргу на додаткове судове рішення про розподіл судових витрат.

У судове засідання 19.10.2022 представник позивача не з`явився. В своїх письмових поясненнях позивач просив: закрити провадження у справі в частині стягнення заборгованості за поставлену електричну енергію в розмірі 2 351 827, 89 грн у зв`язку з її повним погашенням; відмовити у задоволенні апеляційної скарги відповідача на судове рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу; розгляд справи здійснювати без участі представника позивача.

НКРЕКП, НЕК "Укренерго" та КМУ у судове засідання 19.10.2022 явку своїх представників не забезпечили, про поважність причин їх нез`явлення суд не повідомили, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується довідками Північного апеляційного господарського суду про доставку електронного документа в електронні кабінети учасників справи.

До визначеної дати проведення судового засідання від вказаних учасників справи не надійшло заяв чи клопотань, пов`язаних з рухом апеляційних скарг, із вказівкою на наявність обставин, які б об`єктивно унеможливили розгляд справи у судовому засіданні 19.10.2022.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).

Враховуючи, що явка представників у судове засідання не була визнана обов`язковою, з метою дотримання принципу розумності строків розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутністю представників позивача та третіх осіб.

Обставини, встановлені судом першої та перевірені судом апеляційної інстанції, визначення відповідно до них правовідносин.

Як встановлено судом першої та перевірено судом апеляційної інстанції, відповідно до умов договору від 22.07.2019 № 451/01, укладеного між відповідачем та позивачем, останній взяв на себе зобов`язання продавати електричну енергію, вироблену виробником за "зеленим" тарифом, а відповідач - купувати всю відпущену електроенергію та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору та законодавства України, у тому числі Порядку купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 №641.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що сторони визнають свої зобов`язання згідно з Законом України "Про ринок електричної енергії", Порядком № 641, Правилами ринку, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №307, та керуються їх положеннями та положеннями законодавства України при виконанні цього договору.

Згідно з п. 2.3 договору виробник за "зеленим" тарифом зобов`язується продавати, а гарантований покупець зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію виробника в точках комерційного обліку електричної енергії генеруючих одиниць виробника за встановленим йому "зеленим" тарифом з урахуванням надбавки до тарифу.

Пунктами 2.4, 2.5 договору встановлено, що виробник за "зеленим" тарифом продає гарантованому покупцю електричну енергію відповідно до Порядку за тарифами, величини яких для кожної генеруючої одиниці за "зеленим" тарифом встановлені Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, у національній валюті України. Вартість електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у виробників за "зеленим" тарифом у розрахунковому місяці, визначається відповідно до глави 10 Порядку на підставі тарифів, встановлених НКРЕКП для кожної генеруючої одиниці за "зеленим" тарифом.

Відповідно до п. 3.1 договору обсяг фактично проданої та купленої електричної енергії визначається відповідно до положень глави 8 Порядку на підставі даних обліку, наданих гарантованому покупцю адміністратором комерційного обліку відповідно до глави 7 Порядку № 641.

За положеннями п.п. 3.2., 3.3 договору розрахунок за куплену гарантованим покупцем електроенергію здійснюється грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок виробника за "зеленим" тарифом, з урахуванням ПДВ. Оплата товарної продукції (електричної енергії), купленої гарантованим покупцем у виробників за "зеленим" тарифом у розрахунковому місяці, та формування актів купівлі-продажу електричної енергії та актів купівлі-продажу відшкодування частки вартості врегулювання небалансу електричної енергії здійснюються відповідно до положень глави 10 Порядку.

Відповідач зобов`язаний купувати у виробника за "зеленим" тарифом вироблену електричну енергію за винятком обсягів електричної енергії, необхідних для власних потреб, а також у повному обсязі здійснювати своєчасні розрахунки за куплену у виробника за "зеленим" тарифом електричну енергію (п. 4.5 договору).

Згідно з Постановою НКРЕКП від 25.06.2019 № 1229 позивачу встановлено «зелений» тариф на електричну енергію, вироблену на об`єктах електроенергетики, що використовують альтернативні джерела енергії, до 01.01.2030. Постановою НКРЕКП від 31.12.2020 № 2877 позивачу встановлено з 01.01.2021 тариф у розмірі 437,29 коп./кВт*год. (без ПДВ); постановою НКРЕКП від 31.03.2021 № 525 позивачу встановлено з 01.04.2021 тариф у розмірі 423,42 коп./кВт*год. (без ПДВ); постановою НКРЕКП від 30.06.2021 № 1057 позивачу встановлено з 01.07.2021 тариф у розмірі 420,05 коп./кВт*год. (без ПДВ).

На виконання умов зазначеного вище договору в період січень-липень 2021 року сторонами складено та підписано акти купівлі-продажу електроенергії: за січень 2021 року на суму 690 442,43 грн, з якої відповідачем сплачено 642 111,47 грн., тобто заборгованість за січень 2021 року становить 48 330,96 грн.; за лютий 2021 року на суму 1 479 364,32 грн., з якої відповідачем сплачено 1 375 808,83 грн, внаслідок чого заборгованість за лютий 2021 року становить 103 555,49 грн; за березень 2021 року на суму 2 840 686,56 грн, з якої відповідачем сплачено 2 641 838,51 грн, тобто заборгованість за березень 2021 року становить 198 848,05 грн; за квітень 2021 року на суму 2 806 380,34 грн, з якої відповідачем сплачено 2 609 933,72 грн, тобто заборгованість за квітень 2021 року становить 196 446,62 грн; за травень 2021 року на суму 4 356 067,06 грн, з якої відповідачем сплачено 3 179 118,57 грн, тобто заборгованість за травень 2021 року становить 1 176 948,49 грн; за червень 2021 року на суму 3 802 172,72 грн, з якої відповідачем сплачено 2 612 618,54 грн, у зв`язку з чим заборгованість за червень 2021 року становить 1 189 554,18 грн.; за липень 2021 року на суму 4 667 167,15 грн, з якої відповідачем сплачено 3 147 384,55 грн, тобто заборгованість за липень 2021 року становить 1 519 782,6 грн.

Також, 30.06.2021 сторонами складено та підписано акт звірки розрахунків за договором від 22.07.2019 № 451/01 без зауважень.

Позивач звертався до відповідача з претензією від 23.09.2021 про погашення боргу протягом 7 календарних днів. Ця претензія отримана відповідачем 27.09.2021.

Залишення зазначеної вище претензії відповідачем без відповіді та задоволення і стало підставою для звернення ТОВ «Енерджі Рей» з позовом у даній справі.

Під час розгляду справи в суді відповідач сплатив на рахунок позивача частину заборгованості в розмірі 2 081 638, 50 грн, що підтверджується платіжними дорученнями від 12.11.2021 №№ 179488, 182179, 181269 на суму 1 321 204, 08 грн та від 17.02.2022 № 208204 на суму 760 434, 42 грн, у зв`язку з чим, ухвалою господарського суду міста Києва від 19.05.2022 провадження у цій справі у відповідній частині було закрито.

Отже, з урахуванням здійснених відповідачем оплат, залишок несплаченої суми боргу за поставлену електричну енергію за спірний період січень-липень 2021 року становить 2 351 827, 89 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За положеннями ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як визначено в ч. 1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до ч. 2 ст. 714 ЦК України до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 275, ч.ч. 6, 7 ст. 276 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

Частиною 5 статті 65 Закону України "Про ринок електричної енергії" передбачено, що гарантований покупець здійснює оплату електричної енергії, купленої за "зеленим" тарифом та за аукціонною ціною, за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії на об`єктах електроенергетики, що використовують альтернативні джерела енергії (а з використанням гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), на підставі даних комерційного обліку, отриманих від адміністратора комерційного обліку, у порядку та строки, визначені відповідними договорами.

Розрахунок платежів та порядок їх здійснення між гарантованим покупцем та продавцем електричної енергії врегульовано розділом 10 Порядку.

Зокрема, за положеннями п. 10.1. глави 10 Порядку купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 № 641 (у редакції постанови НКРЕКП від 15.01.2021 № 46), до 15 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП уповноваженої особи, за перші 10 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію. До 25 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП уповноваженої особи, за перші 20 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.

Пунктом 10.2. Порядку встановлено, що з урахуванням положень глав 7 та 8 цього Порядку гарантований покупець протягом двох робочих днів з дня отримання сертифікованих даних комерційного обліку електричної енергії від адміністратора комерційного обліку здійснює розрахунок вартості електричної енергії, за яку здійснюється оплата продавцю за розрахунковий місяць, та направляє йому акт купівлі-продажу в електронному вигляді, підписаний зі своєї сторони КЕП уповноваженої особи, на електронну адресу. У разі необхідності оплати продавцем спожитої електричної енергії гарантований покупець протягом двох робочих днів з дня отримання сертифікованих даних комерційного обліку електричної енергії від адміністратора комерційного обліку здійснює розрахунок відповідної вартості електричної енергії та направляє продавцю акт купівлі-продажу в електронному вигляді, підписаний зі своєї сторони КЕП уповноваженої особи, на електронну адресу.

Згідно з п. 10.3. Порядку після отримання від гарантованого покупця на електронну адресу акта купівлі-продажу продавець надає у триденний строк з дати отримання актів купівлі-продажу гарантованому покупцю два примірники акта купівлі-продажу, підписані зі своєї сторони.

В пункті 10.4. глави 10 Порядку визначено, що після отримання від продавця акта купівлі-продажу протягом трьох робочих днів з дати оприлюднення рішення Регулятора щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці, гарантований покупець здійснює остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100% оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів.

За положеннями глави 12 Порядку, якою визначено порядок оплати послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, гарантованому покупцю здійснюється оплата його послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії за розрахунковий місяць, що визначається як сума платежу, що становить різницю між вартістю електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у виробників за «зеленим» тарифом, та її вартістю під час продажу на РДН (ринку добу на перед) та ВДР (внутрішньодобовому ринку), витрат гарантованого покупця, пов`язаних із врегулюванням небалансів електричної енергії балансуючої групи виробників за «зеленим» тарифом, та витрат, передбачених кошторисом гарантованого покупця на його діяльність. До 14 числа (включно) розрахункового місяця ОСП здійснює повну оплату авансового платежу гарантованому покупцю, розмір якого дорівнює різниці між вартістю придбаної електричної енергії гарантованим покупцем у виробників за «зеленим» тарифом та вартістю реалізованої електричної енергії на РДН, ВДР та за двосторонніми договорами за перші 10 днів розрахункового місяця. До 24 числа (включно) розрахункового місяця ОСП здійснює повну оплату авансового платежу гарантованому покупцю, розмір якого дорівнює різниці між вартістю придбаної електричної енергії гарантованим покупцем у виробників за «зеленим» тарифом та вартістю реалізованої електричної енергії на РДН, ВДР та за двосторонніми договорами за перші 20 днів розрахункового місяця з урахуванням попереднього авансового платежу. ОСП протягом двох робочих днів з дати оприлюднення рішення Регулятора щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці, здійснює остаточний розрахунок із гарантованим покупцем із забезпеченням йому 100 % оплати фактично наданої послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел за розрахунковий місяць відповідно до розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, затвердженої Регулятором, з урахуванням попередньо сплачених авансових платежів.

Як встановлено місцевим судом та не заперечується сторонами у справі, Регулятор рішення про затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел за спірний період січень-липень 2021 року не оприлюднив. При цьому судом враховано, що на виконання Порядку ДП "Гарантований покупець" направляло ПрАТ "НЕК "Укренерго" на підписання акти приймання-передачі послуги за січень-липень 2021 року із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, однак внаслідок необхідності зменшення вартості послуги на обсяг фінансової підтримки дані акти залишилися не підписаними.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції в даному випадку зважає на те, що правовідносини за договором за своєю правовою природою є правовідносинами купівлі-продажу, вартість поставленої електричної енергії визначається сторонами у відповідних актах купівлі-продажу, саме на підставі яких Регулятор приймає рішення щодо розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, а не навпаки, а тому таке рішення Регулятора не є відкладальною обставиною в розумінні ст. 212 ЦК України, з настанням якої настає обов`язок з оплати.

Вартість проданої електричної енергії за «зеленим тарифом» визначена позивачем на підставі встановлених тарифів НКРЕКП, що відображено в актах купівлі-продажу електричної енергії. Більш того, вартість електричної енергії, купленої ДП «Гарантований покупець» у виробників за «зеленим» тарифом, враховується при визначенні Регулятором суми послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел.

Окрім того, місцевим господарським судом у цьому зв`язку вірно враховано принцип «належного урядування», визначений в рішенні ЄСПЛ у Справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04) від 20.10.2011 (набуло статусу остаточного 20.01.2012), за яким ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися коштом осіб, яких вони стосуються.

Виконання відповідачем своїх зобов`язань за укладеним з позивачем договором підтверджується наявними в матеріалах справи актами купівлі-продажу електроенергії. Також, розмір заборгованості відповідача засвідчує акт звірки розрахунків від 30.06.2021, підписаний сторонами без заперечень.

У постановах Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 916/1727/17, від 19.04.2018 у справі № 905/1198/17, від 05.03.2019 у справі № 910/1389/18, від 24.10.2018 у справі № 905/3062/17 зазначено, що акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема, в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо, однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Як правило, акти звірок розрахунків (чи заборгованості) складаються та підписуються бухгалтерами контрагентів і підтверджують остаточні розрахунки сторін на певну дату. Відсутність в акті звірки підписів перших керівників сторін або інших уповноважених осіб, які мають право представляти інтереси сторін, у тому числі здійснювати дії, направлені на визнання заборгованості підприємства перед іншими суб`єктами господарювання, означає відсутність в акта звірки юридичної сили документа, яким суб`єкт господарської діяльності визнає суму заборгованості.

З урахуванням вищезазначеного та часткового погашення відповідачем заборгованості під час розгляду справи, суд першої інстанції, виходячи з оцінки наданих сторонами до матеріалів справи доказів, дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для стягнення з відповідача залишку заборгованості за поставлену за договором від 22.07.2019 № 451/01 електричну енергію за період з січня по липень 2021 року у розмірі 2 351 827, 89 грн.

Доводи, викладені скаржником у апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи в апеляційному порядку, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню. Оскаржене рішення по суті ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Під час розгляду судом апеляційної інстанції даної справи скаржником були подані клопотання про закриття провадження у справі, оскільки після прийняття оскаржуваного судового рішення по суті відповідачем сплачено грошові кошти за електроенергію за спірний період.

На підтвердження вказаних обставин відповідачем надано платіжні доручення: № 248 679 від 15.09.2022 на суму 58 748, 03 грн, № 245 312 від 15.09.2022 на суму 48 330, 96 грн, № 244 471 від 15.09.2022 на суму 103 555, 49 грн, № 249 678 від 20.09.2022 на суму 140 100, 02 грн, № 250 538 від 20.09.2022 на суму 196 446, 62 грн, № 251 349 від 20.09.2022 на суму 307 094, 02 грн, № 252 437 від 21.09.2022 на суму 564 119, 37 грн, № 253 343 від 21.09.2022 на суму 468 094,14 грн, № 254 290 від 22.09.2022 на суму 127 637, 03 грн, № 255284 від 28.09.2022 на суму 337 702, 22 грн (т.3., а.с.242-251).

В своїх письмових поясненнях представник позивача підтвердив оплату відповідачем спірної суми основного боргу (2 351 827, 89 грн) і не заперечив проти закриття провадження у справі в цій частині.

Пунктом 2 частини першої статті 231 ГПК встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Предмет спору - це об`єкт спірних правовідносин, щодо якого виник спір між позивачем і відповідачем. Як предмет позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Аналогічну правову позицію висловили Велика Палата Верховного Суду у справі № 13/51-04 (постанова від 26.06.2019) і Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду, зокрема у справі № 916/144/18 (постанова від 25.07.2019).

Згідно зі статтею 278 ГПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу, а згідно з частиною 2 статті 241 ГПК України - у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Наведеною нормою Закону України «Про судовий збір» передбачено повернення судового збору в разі закриття (припинення) провадження у справі.

Отже, керуючись наведеними нормами права та враховуючи відсутність предмета спору на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування оскарженого рішення по суті та закриття провадження у справі у частині стягнення з відповідача основного боргу за поставлену електричну енергію в сумі 2 351 827, 90 грн на підставі пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України, та повернення скаржнику з державного бюджету сплаченої ним суми судового збору у відповідній частині за подання апеляційної скарги на підставі статті 7 Закону України «Про судовий збір», а в іншій частині (в частині розподілу судових витрат (судового збору за подання позову)) судове рішення слід залишити без змін, як таке, що ухвалено з додержанням норм процесуального права (ст.ст. 123, 129 ГПК України).

Щодо оскарження відповідачем в апеляційному порядку додаткового судового рішення про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.

Підставою для подання відповідної апеляційної скарги стала незгода відповідача із присудженою до стягнення сумою судових витрат на професійну правничу допомогу, яка на його думку, є завищеною і не відповідає критеріям розумності та необхідності таких витрат.

Судом першої інстанції встановлено, що 09.09.2021 між позивачем (клієнт) та Адвокатським об`єднанням "КД-ГРУП" укладено договір №09/09-1 про надання правничої допомоги, відповідно до якого Адвокатське об`єднання зобов`язалося надавати клієнту правову допомогу, передбачену пунктом 1.1 даного Договору, а клієнт - надати всю інформацію та документи, що необхідні для надання Адвокатським об`єднанням послуг належним чином та оплатити вартість послуг за цим договором.

Згідно з пунктом 1.2 договору на підтвердження факту надання Адвокатським об`єднанням клієнту правової допомоги відповідно до умов цього Договору складається Акт прийому-передачі наданих послуг.

Відповідно до пункту 4.1 договору орієнтовна вартість послуг, передбачених пунктом 1.1 цього договору складає 65 000, 00 грн.

За послуги, передбачені пунктом 1.1 договору, клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню грошові кошти в якості передоплати в розмірі 60 000,00 грн протягом 30 (тридцяти) робочих днів з моменту підписання сторонами даного договору (пункт 4.2 договору).

Пунктом 4.3 договору передбачено, що остаточна вартість послуг, передбачених цим договором, буде встановлюватись виходячи з вартості кожної окремої послуги, зазначеної в Угоді про встановлення вартості послуг, що є невід`ємною частиною договору та сплачується клієнтом Адвокатському об`єднанню на підставі складеного сторонами акту прийому-передачі наданих послуг протягом 30 (тридцяти) робочих днів з дати прийняття судом рішення по справі.

Згідно з пунктом 7.3 договору, даний договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором, а в частині розрахунків - до їх повного виконання.

До вказаного договору сторонами також укладено Угоду № 09/09-1 від 09.09.2021 про встановлення вартості послуг.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим судом, між сторонами договору підписано акт від 19.05.2022 № 1 прийому-передачі, відповідно до якого виконавець надав позивачу наступні послуги з правничої допомоги: усна юридична консультація - 3 000 грн; збір доказів, юридичний аналіз документів - 6 000 грн.; аналіз судової практики по аналогічним справам - 2000 грн; розробка стратегії захисту прав та інтересів клієнта на підставі проаналізованих документів, судової практики та чинного законодавства - 5000 грн; підготовка, складання та подання позовної заяви - 20000 грн; контроль та моніторинг за процесуальним рухом справи - 3000 грн; представництво інтересів клієнта у суді - 20000 грн; складання та подання до суду письмових пояснень - 3000 грн; складання та направлення до суду супровідного листа із доказами направлення позовної заяви залученій судом третій особі - 1000 грн; складання та подання клопотання до суду про відшкодування витрат на правничу допомогу - 2000 грн. Загальна вартість послуг - 65 000,00 грн.

Сума передоплати у розмірі 60 000,00 грн сплачена позивачем у повному обсязі, що підтверджується копією платіжного доручення від 14.09.2021 № 654.

Положення статті 126 ГПК України передбачають, що для цілей розподілу судових витрат суд враховує: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21.05.2019 у справі №903/390/18, від 21.01.2020 у справі №916/2982/16, від 07.07.2020 у справі №914/1002/19.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (частина 5 статті 126 ГПК України).

Частиною 6 статті 126 ГПК України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Об`єднаної палати Верховного суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та у постанові Об`єднаної палати Верховного суду у складі Касаційного господарського суду від 22.11.2019 року у справі № 902/347/18, для розподілу понесених судових витрат стороні необхідно подати лише договір про надання правничої допомоги та детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідні докази розміру судових витрат позивача на оплату правничої допомоги адвоката направлені відповідачу разом із заявою про ухвалення додаткового рішення, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідач подав до суду першої інстанції заперечення на заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу та просив зменшити їх розмір до 1 %, посилаючись на їх завищення та невідповідність критеріям розумності та необхідності таких витрат.

Проаналізувавши підписаний між позивачем та Адвокатським об`єднанням "КД-ГРУП" акт прийому-передачі № 1 від 19.05.2022, місцевий суд дійшов висновку про те, що посилання відповідача на завищення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката є частково обґрунтованими з наступних підстав.

Так, щодо наданих адвокатом послуг на суму 3 000 грн (1,5 год.) за усну юридичну консультацію, на суму 6 000 грн (2 год.) за збір доказів, юридичний аналіз документів, на суму 2 000 грн (1 год.) за аналіз судової практики по аналогічним справам, на суму 3000 грн. (протягом всього часу ведення справи) за контроль та моніторинг за процесуальним рухом справи, на суму 1000 грн (0,5 год.) за складання та направлення до суду супровідного листа із доказами направлення позовної заяви залученій судом третій особі, на суму 2000 грн (1 год.) за складання та подання клопотання до суду про відшкодування витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції дійшов висновку, що розмір таких витрат є необґрунтовано завищеним, неспівмірним зі складністю справи та таким, що не відповідає критерію розумності, у зв`язку з чим у відшкодуванні даних витрат суд відмовив.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

В додатковому рішенні суд першої інстанції зазначив, що витрати на аналіз законодавства, судової практики, підготовку додаткових пояснень чи інших процесуальних документів, які не є заявами по суті справи, і вчинення (виконання) яких не вимагається, згідно з процесуальним законом, не є обов`язковими для відшкодування у кожному без винятку випадку.

Поряд із цим, щодо витрат у сумі 20 000 грн (5 год.) за підготовку, складання та подання позовної заяви, у сумі 20 000 грн (незалежно від кількості судових засідань) за представництво інтересів клієнта у суді, у сумі 3000 грн (1,5 год.) за складання та подання до суду письмових пояснень, місцевий суд дійшов висновку про співмірність таких витрат загалом у сумі 11 000 грн.

Отже дослідивши заяву позивача про розподіл судових витрат та заперечення на неї суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 11 000 грн, оскільки цей розмір судових витрат є співмірним з обсягом наданих послуг та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи відповідача щодо фактичного понесення витрат, оскільки витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 ГПК України).

Судова колегія вважає, що додаткове судове рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування чи зміни не вбачається, відповідно, апеляційна скарга ДП "Гарантований покупець" має бути залишена без задоволення.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду першої інстанції про розподіл витрат на професійну правничу допомогу не є об`єктом справляння судового збору, відповідно розподіл судових витрат судом не здійснюється.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд апеляційної інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).

З огляду на вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, суд дає вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Щодо решти аргументів учасників справи, окрім викладених у мотивувальній частині даної постанови, суд визнає їх такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги Державного підприємства "Гарантований покупець" залишити без задоволення.

Скасувати рішення господарського суду міста Києва від 19.05.2022 у справі № 910/16564/21 в частині стягнення 2 351 827, 90 грн основного боргу за поставлену електричну енергію та закрити провадження у справі у цій частині.

В іншій частині рішення господарського суду міста Києва від 19.05.2022 у справі № 910/16564/21 залишити без змін.

Повернути Державному підприємству "Гарантований покупець" (01032, місто Київ, ВУЛИЦЯ СИМОНА ПЕТЛЮРИ, будинок 27, ) з Державного бюджету України 52 916, 13 грн (п`ятдесят дві тисячі дев`ятсот шістнадцять гривень тринадцять копійок) судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Додаткове рішення господарського суду міста Києва від 09.06.2022 у справі №910/16564/21 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/16564/21 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено - 31.10.2022 (у зв`язку з перебуванням колегії суддів у відпустці в період з 24.10.2022 по 26.10.2022 та у зв`язку з відсутністю енергопостачання в приміщенні Північного апеляційного господарського суду 27.10.2022, 28.10.2022, що підтверджується відповідними актами Північного апеляційного господарського суду).

Головуючий суддя І.П. Ходаківська

Судді С.В. Владимиренко

А.М. Демидова