ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2022 р. Справа №910/2274/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зубець Л.П.

суддів: Суліма В.В.

Алданової С.О.

без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 31.05.2022

у справі №910/2274/22 (суддя - Удалова О.Г.)

за позовом Державного підприємства "Адміністрація морських портів"

України в особі Миколаївської філії Державного підприємства

"Адміністрація морських портів України"

до Приватного акціонерного товариства

"Судноплавна компанія "Укррічфлот"

про стягнення 11 572,06 грн.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (далі - ДП "АМПУ") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" (далі - ПАТ "Укррічфлот") заборгованості у розмірі 11 572,06 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідач у період з 11.02.2019 по 19.02.2019 здійснював розвантаження у морському порту Миколаїв товару з морського судна BAHAR-K з використанням майна позивача, а саме рейдового портового пункту РПП-2, проте ПАТ "Укррічфлот" не сплачено суму корабельних зборів в розмірі 10 397,96 грн. та суму адміністративного збору в розмірі 1 174,10 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.05.2022 у справі №910/2274/22 позов задоволено.

Присуджено до стягнення з відповідач на користь позивача корабельний збір в розмірі 10 397,96 грн., адміністративний збір в сумі 1 174,10 грн., а також 2 481,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що позивачем доведено факт, що РПП-2 знаходиться в межах Миколаївського морського порту, у зв`язку з чим у відповідача виник обов`язок щодо оплати корабельного та адміністративного збору. Розрахунки виконані позивачем вірно, відтак вимоги позивача про стягнення з відповідача корабельного збору в загальному розмірі 10 397,96 грн. та 1 174,10 грн. адміністративного збору є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Не погоджуючись з прийнятим судом рішенням, ПАТ "Судноплавна компанія "Укррічфлот" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій останнє просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2022 та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції під час ухвалення рішення по справі внаслідок поверхневого розгляду матеріалів справи було допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, що відповідно до статті 277 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) є підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції не було належним чином досліджено фактичне місце розташування РПП №2 (в межах або за межами акваторії морського порту Миколаїв), і як наслідок суд дійшов хибної думки щодо фактів, які мають вирішальне значення для справедливого вирішення справи.

Також ставиться питання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.08.2022 апеляційну скаргу ПАТ "Укррічфлот" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючої судді (судді-доповідача) - Зубець Л.П., суддів: Ткаченка Б.О., Алданової С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.08.2022 поновлено ПАТ "Укррічфлот" пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2022 у справі №910/2274/22. Відкрито апеляційне провадження у справі №910/2274/22 за апеляційною скаргою ПАТ "Укррічфлот" на рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2022.

Відповідно до частини 3 статті 270 ГПК України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною 10 цієї статті та частиною 2 статті 271 цього Кодексу.

Частиною 10 статті 270 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною 13 статті 8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини 3 статті 247 ГПК України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо.

З огляду на викладене, розгляд апеляційної скарги ПАТ "Укррічфлот" на рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2022 у справі №910/2274/22 вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Роз`яснено учасникам справи право та встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, заяв та клопотань до суду апеляційної інстанції.

Зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2022 у справі №910/2274/22 до винесення Північним апеляційним господарським судом судового рішення за результатами розгляду справи.

Витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/2274/22.

12.09.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/2274/22 з Господарського суду міста Києва.

Позивач у порядку статті 263 ГПК України скориставшись своїм правом, 22.09.2022 подав до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу ПАТ "Укррічфлот" на рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2022, в якому просить залишити скаргу відповідача без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Зокрема, позивач у своєму відзиві зазначає, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, з огляду на встановлені фактичні обставини справи, з урахуванням дослідження тих доказів, які були надані сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень.

23.09.2022 на електронну адресу Північного апеляційного господарського суду надійшли додаткові письмові пояснення позивача по суті спору.

04.10.2022 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшли заперечення відповідача на відзив на апеляційну скаргу.

У зв`язку з перебуванням судді Ткаченка Б.О., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), на лікарняному, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.10.2022, для вирішення питання щодо поновлення провадження у цій справі визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуюча суддя - Зубець Л.П., судді: Алданова С.О., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2022 колегією суддів в зазначеному складі, прийнято до свого провадження апеляційну скаргу ПАТ "Укррічфлот" на рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2022 у справі №910/2274/22. Відмовлено ПАТ "Укррічфлот" у задоволенні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Слід також зазначити, що у прохальній частині апеляційної скарги ПАТ "Укррічфлот" міститься клопотання про долучення нових доказів, які додані до апеляційної скарги, до матеріалів справи.

Обґрунтовуючи вказані клопотання скаржник посилається на те, що з 24.02.2022 фактично зупинив ведення власної господарської діяльності у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, працівники компанії не перебувають на своїх робочих місцях та не можуть виконувати свої посадові обов`язки вчасно та в повному обсязі. Отримання кореспонденції, її аналіз та опрацювання, максимально ускладнено. Вказане підтверджується наказом від 24.02.2022 №43/опф, відповідно до якого в компанії скаржника запроваджено простій та дистанційну роботу працівників.

Також, відповідач зазначає, що ухвала про відкриття провадження у справі від 18.02.2022 була отримана ним ввечері 23.02.2022, напередодні початку війни. Тому скаржник не був обізнаний з фактом розгляду справи та не брав у ньому участі.

Крім того, 29.09.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання відповідача від 23.09.2022 №14 про прийняття доказів по справі, а саме: копію листа-відповіді ДУ "Держгідрографія" від 05.09.2022 №1122/1828/06/22, схему акваторії Морського порту Миколаїв.

В обґрунтування клопотання від 23.09.2022 №14 вказано, що оскільки скаржник, не приймав участі у розгляді справи в суді першої інстанції з причин викладених в апеляційній скарзі і на момент звернення до суду апеляційної інстанції не отримав відповіді на адвокатський запит, лист-відповідь від 05.09.2022 №1122/1828/06/22 ДУ "Держгідрографія", а також схема акваторії морського порту за даними Постанови Кабінету Міністрів "Про межі акваторії морського порту Миколаїв" від 22.10.2008 №934 можуть бути прийняті та долучені судом апеляційної інстанції в якості доказів до матеріалів справи.

Згідно з частиною 3 статті 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів визнає причини неподання доказів до суду першої інстанції поважними та долучає докази додані до апеляційної скарги, а також до клопотання від 23.09.2022 №14, до матеріалів справи.

Відповідно до статті 269, частини 1 статті 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, відзиві на неї, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, у період з 11.02.2019 по 19.02.2019 ПАТ "Укррічфлот" розвантажило у морському порту Миколаїв (далі - Порт) 7 984,648 т нітрату амонія (селітра) з морського іноземного судна BAHAR-K. з використанням майна ДП "АМПУ" - Рейдового портового пункту РПП №2 в районі "Дідової хати" (далі - РПП-2), яке є гідротехнічною спорудою порту та оголошено якірною стоянкою.

З метою розвантаження судна BAHAR-K річкові судна відповідача (буксири з баржами) здійснили 15 суднозаходів у порт - до РПП-2, зокрема: 5 суднозаходів баржами: ДНЕПРОВЕЦ-9 (2 заходи), СЛАВУТИЧ-РУДА-1 (один захід), УРФ-1 (2 заходи), а також 10 суднозаходів буксирами: ЭРНСТ КРЕНКЕЛЬ (7 заходів), КОДАК (1 захід), ВОЛОДЯ ДУБИНИН (1 захід), САША ЧЕКАЛИН (1 захід).

Наведені обставини підтверджується листом обліку руху барж та загальними деклараціями про прихід/вихід буксирів та буксирів з баржами, загальною декларацією (GENERAL DECLARATION) про вихід 19.02.2019 судна BAHAR-K без вантажу, стейтментом (Statement Of Facts) від 19.02.2019 судна BAHAR-K.

ПАТ "Укррічфлот" є власником річкових суден, які заходили в порт: баржі: ДНЕПРОВЕЦ-9; УРФ-1; СЛАВУТИЧ-РУДА-1; буксири: ВОЛОДЯ ДУБИНИН; САША ЧЕКАЛИН; ЭРНСТ КРЕНКЕЛЬ, КОДАК, вказане підтверджується документами Регістра судноплавства України, а відтак за твердженням позивача, відповідач має сплатити суму корабельних та адміністративних зборів.

За фактом кожного з 15 суднозаходів річкових суден відповідача (буксири з баржами) позивачем розраховано корабельний та адміністративний збори, складено акти виконаних робіт (послуг) та виставлені рахунки на оплату, а також до рахунків, як невід`ємна їх частина, додані розрахунки по кожному рахунку.

У позовній заяві ДП "АМПУ" зазначає, що кожний рахунок направлений відповідачу електронною поштою, про що зазначено у електронних листах. Також кожний акт виконаних робіт (послуг) та рахунок з додатком були направлені відповідачу поштою, що підтверджується Журналом реєстрації рахунків.

За твердженнями позивача, такий розрахунок здійснено ним відповідно до Порядку справляння та розміри ставок портових зборів, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 27.05.2013 №316 "Про портові збори" (зі змінами та доповненнями) та, відповідно, виставлено рахунки, які, як вбачається з журналу реєстрації рахунків, отримані відповідачем 06.03.2019 разом з актами наданих послуг.

У відповідь на отримання таких документів в листі від 01.04.2019 №298 відповідач повідомив свою позицію з цього питання.

У наведеному листі зазначено, що підставою справляння адміністративного та корабельного зборів є настання певної події, а саме, заходження судна у морський порт або вихід судна з морського порту, проте, на переконання ПАТ "Укррічфлот", підстави для оплати відсутні, оскільки РПП-2 знаходиться поза межами акваторії морського порту Миколаїв, які визначені постановою Кабінету Міністрів України від 22.10.2008 №934 "Про межі акваторії морського порту Миколаїв".

Заперечуючи проти таких доводів відповідача, позивач зазначає, що РПП-2 - гідротехнічна споруда, яка перебуває на балансі позивача, побудована відповідно до наказів Міністерства транспорту України від 17.03.2003 №211, від 23.06.2003 №448 та призначена для забезпечення безпеки мореплавства, маневрування, стоянки, навантажувально-розвантажувальних робіт великотоннажних суден, складається з рейдового причалу з операційною акваторією.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 №1013-р об`єкт закріплений за Миколаївським морським портом, а у подальшому відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 04.03.2013 №133-р - за ДП "АМПУ" в особі Миколаївської філії ДП "АМПУ" (адміністрації Миколаївського морського порту) РПП-2 оголошено якірною стоянкою морського порту Миколаїв, що визначено у додатках 5, 6 Обов`язкових постанов по морському порту Миколаїв, які затверджені наказом ДП "АМПУ" від 13.12.2016 №451, зареєстровано в Головному територіальному управлінні юстиції у місті Києві 29.12.2016 за №279/1592, оголошено в Повідомленнях мореплавцям (Випуск №42 від 10.11.2017).

При цьому, відомості про РПП-2 внесені до Реєстру гідротехнічних споруд морських портів України та до Реєстру морських портів України як гідротехнічної споруди Миколаївського морського порту.

Отже, позивачем вказується, що на РПП-2 він зобов`язаний виконувати функції, які оплачуються портовими зборами - організація та забезпечення безпеки судноплавства, утримання, організації та забезпечення безпечної експлуатації судноплавних шляхів, гідротехнічних споруд відповідно до вимог законодавства.

Крім того, належність РПП-2 до меж акваторії Миколаївського морського порту встановлена в рішенні Господарського суду Миколаївської області від 26.02.2020 у справі №915/1829/19, а також рішенні Господарського суду міста Києва від 17.06.2021 у справі №910/17897/20. Вказані судові рішення набрали законної сили.

Згідно з частиною 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи викладені обставини, річкові судна відповідача (буксири та баржі), які заходили на РПП-2 для подальшого перевантаження вантажів на морські судна і навпаки - здійснювали заходження в морський порт Миколаїв і вихід з нього та, відповідно, такі обставини є підставою для сплати корабельного та адміністративного портових зборів.

Згідно зі статтею 11 ЦК України підстави виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, настання певної події, інші юридичні факти, акти цивільного законодавства.

За приписами статті 22 Закону України "Про морські порти України" у морському порту справляються такі портові збори: корабельний, причальний, якірний, канальний, маяковий, адміністративний та санітарний. Розміри ставок портових зборів для кожного морського порту встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері транспорту, відповідно до затвердженої нею методики. Порядок справляння, обліку та використання коштів від портових зборів, крім використання коштів від адміністративного збору, визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах морського і річкового транспорту. Портові збори сплачуються адміністрації морських портів України, крім випадків, визначених цим Законом. Корабельний збір справляється на користь користувача портової акваторії, а також власника операційної акваторії причалу (причалів), збудованої до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до пункту 1.3 Порядку справляння та розмірів ставок портових зборів, затвердженого Наказом Міністерства інфраструктури України від 27.05.2013 №316, портові збори (корабельний, причальний, якірний, канальний, маяковий, адміністративний та санітарний) справляються в морських портах із суден і плавучих споруд, що плавають під Державним Прапором України та іноземними прапорами, за групами згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Пунктом 7.1 вищенаведеного Порядку адміністративний збір справляється із суден груп А, Б, В і Г у каботажному плаванні під час кожного заходження судна у порт за ставкою: 0,0022 долара США за 1 куб.м умовного об`єму судна.

Згідно з пунктом 2.7 Порядку із суден групи В у каботажному плаванні корабельний збір справляється за кожне заходження в морський порт і вихід з нього за такими ставками: 16 доларів - із судна, буксира; 8 доларів США - з одиниці (баржа, ліхтер).

За приписами статті 1 Водного кодексу України, гідротехнічні споруди морських портів (гідротехнічні споруди) - це інженерно-технічні споруди (портова акваторія, причали, пірси, інші види причальних споруд, моли, дамби, хвилеломи, інші берегозахисні споруди, підводні споруди штучного та природного походження, у тому числі канали, операційні акваторії причалів, якірні стоянки), розташовані в межах території та акваторії морського порту і призначені для забезпечення безпеки мореплавства, маневрування та стоянки суден.

Частиною 1 статті 8 Закону України "Про морські порти", встановлено, що межами морського порту є межі його території та акваторії.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що РПП-2 знаходиться в межах Миколаївського морського порту, та у відповідача виник обов`язок щодо оплати корабельного та адміністративного збору, сплата якого встановлена умовами вищевказаних актів законодавства України.

Відповідачем не надано доказів оплати корабельного збору в загальному розмірі 10 397,96 грн. та 1 174,10 грн. адміністративного збору за розвантаження баржами та буксирами судна BAHAR-K у період з 11.02.2019 по 19.02.2019.

Судова колегія, перевіривши наведені позивачем в рахунках суми, погоджується з висновком місцевого господарського суду, що розрахунки виконані позивачем вірно, відтак вимоги останнього про стягнення з відповідача корабельного збору в загальному розмірі 10 397,96 грн. та 1 174,10 грн. адміністративного збору є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правомірного та обґрунтованого висновку про задоволення заявлених у даній справі позовних вимог.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1-3 статті 13 ГГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим господарським судом та судом апеляційної інстанції, інші доводи, на які посилався апелянт під час розгляду даної справи, залишені Північним апеляційним господарським судом без задоволення, як такі, що не спростовують висновків суду першої інстанції щодо задоволення позову у справі №910/2274/22.

Згідно з частиною 1 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При цьому, слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994, серія A, N303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27.09.2001).

Аналогічна правова позиція міститься у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.02.2018 у справі №910/947/17.

Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2022 у справі №910/2274/22 прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги обґрунтованих висновків суду не спростовують, у зв`язку з чим судове рішення має бути залишеними без змін, а апеляційна скарга ПАТ "Укррічфлот" - без задоволення.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, з огляду на відмову в задоволенні апеляційної скарги ПАТ "Укррічфлот" на рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2022 у справі №910/2274/22, на підставі статті 129 ГПК України, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 267-271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" на рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2022 у справі №910/2274/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2022 у справі №910/2274/22 залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Приватним акціонерним товариством "Судноплавна компанія "Укррічфлот".

4. Матеріали справи №910/2274/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Л.П. Зубець

Судді В.В. Сулім

С.О. Алданова