РІШЕННЯ

Іменем України

26 жовтня 2022 року м. Чернігівсправа № 927/512/22

Господарським судом Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., за участю секретаря судового засідання Солончевої О.П., за правилами загального позовного провадження в відкритому судовому засіданні розглянуто справу

за позовом: Фермерського господарства "Плисківське",

вул. Молодіжна, 93б, с. Плиски, Ніжинський район, Чернігівська область, 16453;

електронні адреси: ; ;

до відповідача: Плисківської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області,

вул. Незалежності, 33, с. Плиски, Ніжинський район, Чернігівська область, 16453;

електронна адреса: ;

предмет спору: про визнання протиправним та скасування рішення органу місцевого самоврядування

за участю повноважних представників сторін:

від позивача: Висіцька І. - адвокат, ордер на надання правничої (правової) допомоги, серії АА №1211532, виданий 27.07.2022;

Ілляшенко М.Є. - голова Фермерського господарства (присутній в судовому засіданні 26.10.2022);

від відповідача: Кінебас О.М. - адвокат, ордер на надання правничої (правової) допомоги, серії СВ №1037740;

У судовому засіданні 26.10.2022, Господарським судом Чернігівської області, після закінчення оголошеної перерви в судовому засіданні 19.10.2022, на підставі частини 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

02.08.2022, Фермерським господарством "Плисківське" (надалі - ФГ "Плисківське") подано позов до Плисківської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області з проханням визнати протиправним та скасувати рішення двадцять першої сесії восьмого скликання Плисківської сільської ради №449-21/VIII від 06.05.2022 "Про дострокове припинення договору оренди землі".

Позов мотивовано тим, що в ФГ "Плисківське" до цього часу не виникло право оренди за договором оренди землі від 28.05.2021 б/н, відтак і обов`язку по сплаті орендної плати за цим Договором, оскільки останній був позбавлений можливості зареєструвати за собою право оренди за указаним правочином та почати фактично користуватись спірними земельними ділянками, беручи до уваги наявність між ним та попереднім орендарем - ТОВ "Плиски-Агро" спору відносно речового права щодо цих земельних ділянок, а тому оскаржуване рішення прийнято відповідачем безпідставно.

Ухвалою суду від 08.08.2022, після усунення недоліків, дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 29.08.2022; учасникам справи встановлено строки для подачі письмових заяв по суті спору, зокрема відповідачу 15 календарних днів з моменту отримання процесуального документу, для подачі відзиву на позов, у порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України).

22.08.2022, від відповідача, засобами поштового зв`язку, в установлений судом строк, надійшов відзив на позовну заяву (завчасно направлений на адресу позивача), яким проти задоволення позову заперечено в повному обсязі. Звертав увагу, що позивач, звертаючись до суду за захистом, не визначив яке саме право чи інтерес порушено оскаржуваним ним рішенням, враховуючи, що за доводами останнього, в нього відсутнє речове право (право оренди) відносно спірних земельних ділянок. За статтею 288 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) підставою для нарахування орендної плати за землю є договір оренди земельної ділянки. При цьому, відповідно до статті 25 Закону України "Про оренду землі" обов`язок орендаря щодо сплати орендної плати за користування земельною ділянкою не прив`язаний до моменту державної реєстрації речового права, а виникає на підставі укладеного договору. Невикористання орендарем земельних ділянок не з вини орендодавця не створює для нього, як орендаря цих земельних ділянок, права невнесення орендної плати за землю. За умовами договору оренди землі від 28.05.2021 б/н (п.4.5.) орендар має сплачувати орендну плату за перший рік користування не пізніше п`яти днів з дня укладення договору. Будь-яких відкладальних або скасувальних обставин дане положення договору не передбачає. Водночас, за п.11.5. договору оренди землі передбачено право орендодавця на дострокове припинення договору в разі невнесення орендарем орендної плати протягом трьох місяців підряд. Таким чином, відповідач вважає, що правомірно скористався правом на дострокове припинення договору оренди землі від 28.05.2021 б/н шляхом його розірвання за власною ініціативою.

29.08.2022, повноважні представники сторін у підготовче засідання не прибули, про дату, час та місце його проведення повідомлені належним чином, про що свідчать наявні матеріали справи. Натомість, на адресу суду, від позивача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання на іншу дату, з огляду на його намір скористатись, в порядку статей 166, 184 ГПК України, правом на подання мотивованої відповіді на відзив.

Судом, за клопотання позивача, відкладено підготовче засідання на 14.09.2022, про що сторони повідомлені за їх офіційними електронними адресами, в порядку статей 120, 121 ГПК України.

06.09.2022, засобами поштового зв`язку, від позивача надійшла мотивована відповідь на відзив, що направлена до суду та відповідачу 02.09.2022, тобто з порушенням семиденного строку, встановленого ухвалою від 08.08.2022 (що закінчив свій перебіг 01.09.2022).

Приймаючи до уваги, що позивачем порушено встановлений строк на подання відповіді на відзив на один календарний день, судом, у порядку частини 2 статті 119 ГПК України, продовжено його за власною ініціативою та залучено цей документ до матеріалів справи, для врахування його змісту при ухваленні рішення в справі.

У відповіді на відзив, позивач, спростовуючи доводи відповідача зазначив, що договори оренди землі від 28.05.2021 б/н є дійсними (чинними) з дати їх підписання сторонами, тобто з 28.05.2021, і відсутність реєстрації права оренди не впливає на вказану обставину. Відтак, у ФГ "Плисківське" є право захищати свої порушені права за цими договорами будь-якими зобов`язально-правовими способами. Натомість, обов`язок щодо сплати орендної плати в позивача не настав, з огляду на неможливість реєстрації ним речового права (права оренди) відносно спірних земельних ділянок, що зареєстровані за попереднім орендарем - ТОВ "Плиски-Агро" згідно з витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (наявні в матеріалах справи). Відтак, саме ТОВ "Плиски-Агро", що фактично користувалось спірними земельними ділянками, мало сплачувати орендну плату за землю, в тому числі в період з 28.05.2021 по 06.05.2022. Сплата ФГ "Плисківське" орендної плати за договорами оренди землі від 28.05.2021 б/н призвело б до отримання відповідачем подвійної оплати за одні й ті самі земельні ділянки.

Також у відповіді на відзив позивач поставив під сумнів дотримання відповідачем Регламенту роботи Плисківської сільської ради (затверджений рішенням Плисківської сільської ради від 27.01.2022 №391-19/VIII), в частині повідомлення населення (зокрема позивача як сторони (орендаря) за договорами оренди землі від 28.05.2021 б/н) про восьме скликання двадцять першої сесії Плисківської сільської ради Ніжинського району, на розгляд якої винесено питання про дострокове припинення орендних відносин.

13.09.2022, на адресу суду, від позивача, засобами поштового зв`язку, надійшло клопотання про поновлення строку на витребування додаткових доказів у відповідача.

14.09.2022, у підготовче засідання прибув повноважний представник позивача; відповідач до суду не прибув, повноважного представника не направив, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчать наявні матеріали справи.

Представником позивача в підготовчому засіданні підтримано клопотання про поновлення строку та витребування додаткових доказів у справі.

Беручи до уваги, що позивач звертаючись з позовом до суду зазначав, що попередньо направив відповідачу адвокатські запити від 19.05.2022 №1905/001, №1905/002 та №1905/003, та має намір подати до суду запитувані документи, рахуючи, що до цього часу запитувані ним документи не отримано, суд визнав поважними причини пропуску строку на подання клопотання про витребування доказів у справі, та в порядку частини 1 статті 119 ГПК України поновив його перебіг.

Ухвалою від 14.09.2022, клопотання позивача задоволено частково, в порядку статті 81 ГПК України, витребувано в Плисківської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області:

-довідку про оплату / не оплату ТОВ "Плиски-Агро" (), за яким зареєстровано речове право (право оренди) на спірні земельні ділянки, на рахунок Плисківської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області орендної плати в період з 28.05.2021 по 06.05.2022 (разом з документами, що підтверджують факт проведеної оплати, в разі її наявності), відповідно до договору оренди землі від 01.06.2013 б/н, за користування наступними земельними ділянками:

:02:000:0526; :02:000:0516; :02:000:0515; :02:000:0514; :02:000:0509; :02:000:0508; :02:000:0507; :02:000:0476; :02:000:0356; :02:000:0259; :02:000:0128; :02:000:0083; :02:000:0015; :02:000:0645; :02:000:0007; :02:000:0536; :02:000:0535; :02:000:0531; :02:000:0527; :02:000:0525; :02:000:0524; :02:000:0517; :02:000:0501; :02:000:0500; :02:000:0499; :02:000:0495; :02:000:0446; :02:000:0390; :02:000:0389; :02:000:0150; :02:000:0147; :02:000:0087;

- належні докази на підтвердження інформування (повідомлення) населення про восьме скликання двадцять першої сесії Плисківської сільської ради Ніжинського району, на якій прийнято рішення від 06.05.2022 №449-21/VIII (що оскаржується), з зазначенням часу скликання, місця проведення сесії та основних питань, внесених на розгляд ради;

- належним чином засвідчену копію протоколу поіменного голосування двадцять першої сесії восьмого скликання Плисківської сільської ради Ніжинського району, на якій прийнято оскаржуване рішення.

Судом установлено відповідачу строк для подання запитуваних документів по 23.09.2022 та відкладено підготовче засідання на 28.09.2022.

На виконання вимог ухвали від 14.09.2022, відповідач направив на електронну адресу суду запитувані документи, що долучені судом до матеріалів справи.

28.09.2022, у підготовче засідання прибув повноважний представник позивача; відповідач до суду не прибув, повноважного представника не направив, про дату, час та місце підготовчого засідання повідомлений належним чином, про що свідчать наявні матеріали справи.

Судом, за результатами підготовчого засідання, в порядку п.3 частини 2 статті 185 ГПК України, закрито підготовче провадження; призначено слухання справи по суті на 05.10.2022 в яке, в порядку статей 120, 121 ГПК України, викликано повноважних представників обох сторін.

05.10.2022, у судове засідання прибув повноважний представник позивача; відповідач на виклик суду в судове засідання не прибув, натомість клопотав відкласти слухання справи на іншу дату, оскільки було проведено заміну його представника на нового, про що надано ордер на надання правничої допомоги серія СВ №1037740, виданий 05.10.2022 Кінебас О.М., який не має можливості прибути в дане судове засідання, оскільки приймає участь в іншій судовій справі (№732/1060/20).

Судом відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, оскільки наведені причини неприбуття його представника на виклик суду, не є поважними; розгляд справи в порядку статті 216 ГПК України, відкладено на 19.10.2022, в яке повторно, в порядку статей 120, 121 ГПК України, викликано повноважного представника відповідача.

19.10.2022, у судове засідання прибули повноважні представники обох сторін.

Судом розпочато розгляд справи по суті та заслухано повноважних представників обох сторін.

Представник позивача позов підтримав у повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві. Повноважний представник відповідача проти задоволення позову заперечував, посилаючись на обставини, вказані в відзиві на позов.

У судовому засіданні оголошено перерву до 26.10.2022 до 12:50.

26.10.2022, після закінчення оголошеної перерви, в судове засідання прибули повноважні представники позивача та відповідача.

Суд продовжив розгляд справи по суті.

У судовому засіданні повноважний представник відповідача ствердив, що оскаржуване рішення стосується виключно 4 земельних ділянок з кадастровими номерами: :03:001:0019, :03:001:0025, :03:001:0029 та :03:001:0048, розташованих на території Великозагорівського старостинського округу Плисківської сільської ради, та відносно яких у позивача відсутні будь-які речові права, оскільки рішенням Господарського суду Чернігівської області від 13.09.2021 у справі №927/730/21, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2021, встановлено, що належним орендарем перелічених земельних ділянок є ТОВ "Плиски-Агро".

Повноважні представники позивача спростовуючи доводи представника відповідача вказали, що з оскаржуваного рішення органу місцевого самоврядування не можливо встановити, яких саме земельних ділянок воно стосується, оскільки їх перелік у ньому відсутній, в той час, як сторонами 28.05.2021 було укладено два окремих договори оренди землі б/н, за одним з яких (не був предметом розгляду в межах справи №927/730/21) ФГ "Плисківське" мало набути в строкове оплатне користування 34 земельні ділянки за кадастровими номерами:

:02:000:0526; :02:000:0516; :02:000:0515; :02:000:0514; :02:000:0509; :02:000:0508; :02:000:0507; :02:000:0476; :02:000:0356; :02:000:0259; :02:000:0128; :02:000:0083; :02:000:0015; :02:000:0645; :02:000:0007; :02:000:0536; :02:000:0535; :02:000:0531; :02:000:0527; :02:000:0525; :02:000:0524; :02:000:0517; :02:000:0501; :02:000:0500; :02:000:0499; :02:000:0495; :02:000:0446; :02:000:0390; :02:000:0389; :02:000:0150; :02:000:0147; :02:000:0087; :02:000:0079; :02:000:0447, розташовані за межами населеного пункту на території Плисківської сільської ради.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши повноважних представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Статтею 2 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) визначено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками, особливості розпорядження землями та використання земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) врегульовано положеннями Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05.06.2003 № 899-IV.

Виходячи з положень статті 5 Закону від 05.06.2003 № 899-IV (у редакції чинній на час укладення сторонами договору оренди землі) сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості).

Відповідно до частин 1 - 3 статті 13 Закону від 05.06.2003 № 899-IV (у редакції чинній на час укладення сторонами договору оренди землі) нерозподіленою земельною ділянкою є земельна ділянка, яка відповідно до проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) увійшла до площі земель, що підлягають розподілу, але відповідно до протоколу про розподіл земельних ділянок не була виділена власнику земельної частки (паю).

Невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості).

Нерозподілені земельні ділянки, невитребувані частки (паї) після формування їх у земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участі у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення або шляхом вручення відповідного повідомлення особисто, якщо відоме їх місцезнаходження. З моменту державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку договір оренди припиняється, а державна реєстрація припинення права оренди проводиться одночасно з державною реєстрацією права власності.

Таким чином, відповідач - Плисківська сільська рада Ніжинського району Чернігівської області, є розпорядником (орендодавцем) спірних земельних ділянок, невитребуваних земельних часток (паїв), розташованих на території Великозагорівського старостинського округу та поза межами населеного пункту на території Плисківської сільської ради.

Згідно з п.1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

27.05.2021, Плисківською сільською радою (восьмої сесії восьмого скликання) прийнято рішення №196-8/VIII "Про передачу в оренду земельних ділянок на території Плисківської сільської ради (невитребуваних земельних часток (паїв)", за яким вирішено передати ФГ "Плисківське" в оренду на 7 років невитребувані земельні частки (паї), як сформовані земельні ділянки згідно з додатком 1, розташовані на території Плисківської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зі ставкою річної орендної плати 12% від розміру нормативної грошової оцінки кожної з таких земельних ділянок.

На підставі рішення від 27.05.2021 №196-8/VIII, між Плисківською сільською радою (Орендодавець) та ФГ "Плисківське" (Орендар) укладено договір оренди землі від 28.05.2021, за умовами якого (п.1.1.) Орендодавець надав, а Орендар прийняв у строкове платне користування невитребувані частки (паї), сформовані як земельні ділянки сільськогосподарського призначення з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі положень частини 3 статті 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" за кадастровими номерами: :03:001:0019, :03:001:0025, :03:001:0029 та :03:001:0048, розташовані на території Великозагорівського старостинського округу Плисківської сільської ради.

За частиною 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У провадженні господарського суду Чернігівської області перебувала справа №927/730/21 за позовом ТОВ "Плиски - Агро" до Плисківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області та ФГ "Плисківське" про визнання недійсним та скасування рішення органу місцевого самоврядування; визнання недійсним договору оренди землі.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 13.09.2021 у справі №927/730/21, залишеним без змін за результатами апеляційного перегляду (постанова Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2022), позов ТОВ "Плиски - Агро" до Плисківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області та ФГ "Плисківське" задоволено повністю, визнано незаконним (недійсним) та скасовано рішення восьмої сесії восьмого скликання Плисківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області від 27.05.2021 №196-8/VIII "Про передачу в оренду земельних ділянок на території Плисківської сільської ради (невитребуваних земельних часток (паїв))"; визнано недійсним договір оренди землі від 28.05.2021, укладений між Плисківською сільською радою Борзнянського району Чернігівської області () та ФГ "Плисківське" ().

З урахуванням установлених обставин, за висновком суду, в позивача - ФГ "Плисківське" відсутнє речове право (право оренди) відносно земельних ділянок за кадастровими номерами: :03:001:0019, :03:001:0025, :03:001:0029 та :03:001:0048, що підлягало б захисту в судовому порядку.

Також 27.05.2021, Плисківською сільською радою (восьмої сесії восьмого скликання), прийнято рішення №195-8/VIII "Про передачу в оренду земельних ділянок на території Плисківської сільської ради (невитребуваних земельних часток (паїв)", за яким вирішено передати ФГ "Плисківське" в оренду на 7 років невитребувані земельні частки (паї), як сформовані земельні ділянки згідно з додатком 1, розташовані на території Плисківської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зі ставкою річної орендної плати 12% від розміру нормативної грошової оцінки кожної з таких земельних ділянок.

На підставі рішення від 27.05.2021 №195-8/VIII між Плисківською сільською радою (Орендодавець) та ФГ "Плисківське" (Орендар) укладено договір оренди землі від 28.05.2021, за умовами якого (п.1.1.) Орендодавець надав, а Орендар прийняв у строкове платне користування невитребувані частки (паї), які сформовані як земельні ділянки сільськогосподарського призначення з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі положень частини 3 статті 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", за кадастровими номерами:

:02:000:0526; :02:000:0516; :02:000:0515; :02:000:0514; :02:000:0509; :02:000:0508; :02:000:0507; :02:000:0476; :02:000:0356; :02:000:0259; :02:000:0128; :02:000:0083; :02:000:0015; :02:000:0645; :02:000:0007; :02:000:0536; :02:000:0535; :02:000:0531; :02:000:0527; :02:000:0525; :02:000:0524; :02:000:0517; :02:000:0501; :02:000:0500; :02:000:0499; :02:000:0495; :02:000:0446; :02:000:0390; :02:000:0389; :02:000:0150; :02:000:0147; :02:000:0087; :02:000:0079; :02:000:0447, розташовані за межами населеного пункту на території Плисківської сільської ради.

За умовами пунктів 2.3., 4.2. Договору нормативна грошова оцінка земельних ділянок, що передаються в оренду, на дату укладення договору, згідно з додатком 1, становить 3846513,60грн. Оренда плата вноситься Орендарем виключно в грошовій формі в розмірі 12% на рік від нормативної грошової оцінки кожної з таких земельних ділянок. Станом на дату укладення цього Договору річний розмір орендної плати за всі земельні ділянки, що передаються, становить - 461581,63грн щорічно, 38465,14грн щомісячно.

Сторони, в пункті 4.5. Договору погодили, що Орендар сплачує орендну плату за перший рік користування не пізніше 5 календарних днів з дати укладення договору. За користування земельними ділянками в наступних періодах у межах строку дії договору орендна плата вноситься відповідно до вимог ПК України.

Договір укладено на 7 років, з обов`язковим урахуванням вимог частини 3 статті 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", ділянки передаються в оренду на строк до дня державної реєстрації права власності на такі земельні ділянки власниками земельних часток (паїв). З моменту державної реєстрації права власності на такі земельні ділянки договір оренди припиняється, а державна реєстрація припинення права оренди проводиться одночасно з державною реєстрацією права власності (п.3.1. цього Договору).

Дата закінчення дії договору оренди обчислюється від дати його укладення.

Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права (п.3.2. цього Договору).

Орендар зобов`язаний приступити до користування земельними ділянками після реєстрації права оренди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (п.8.4. Договору),

Згідно з пунктами 11.5., 11.5.1. та 11.5.2. Договору, розірвання договору оренди в односторонньому порядку без звернення до суду допускається, зокрема, в разі невнесення орендної плати за користування земельною ділянкою протягом трьох місяців підряд від передбаченої дати оплати орендної плати.

Розірвання в односторонньому порядку здійснюється шляхом прийняття Орендодавцем відповідного рішення. Завірена копія цього рішення надсилається до Орендаря та державного реєстратора речових прав для припинення дії речового права (права користування земельною ділянкою). Дата припинення права оренди не може бути раніше ніж через 3 місяці від дати прийняття відповідного рішення Орендодавцем.

Правовідносини вважаються припиненими або розірваними з моменту настання відповідної події або/та внесення відповідних даних до бази даних державної реєстрації речових прав.

Виходячи з умов пунктів 13.1. та 13.2. цей Договір набирає чинності після його підписання сторонами.

Право користування земельними ділянками виникає з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно.

Керуючись положеннями Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 №1952-ІV, статтею 125 ЗК України, статтею 6 Закону України "Про оренду землі", позивач звернувся до державних реєстраторів прав на нерухоме майно Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради із заявами про реєстрацію права оренди на спірні земельні ділянки. Натомість, йому було відмовлено в проведенні державної реєстрації речового права за рішеннями: від 08.06.2021 №58607275, від 08.06.2021 №58606990, від 08.06.2021 №58606355, від 09.06.2021 №58645490, від 09.06.2021 №58645836, від 09.06.2021 №58646048, від 09.06.2021 №58646326, від 09.06.2021 №58646890, від 08.06.2021 №58602768, від 08.06.2021 №58605005, від 08.06.2021 №58606065, від 08.06.2021 №58607086, від 09.06.2021 №58636677, від 09.06.2021 №58637014, від 09.06.2021 №58637305, від 09.06.2021 №58637857, від 08.06.2021 №58606349, від 08.06.2021 №58609270, від 08.06.2021 №58608387, від 08.06.2021 №58609886, від 09.06.2021 №58644895, від 09.06.2021 №58646061, від 09.06.2021 №58646407, від 08.06.2021 №58605117, від 08.06.2021 №58606719, від 08.06.2021 №58608590, від 08.06.2021 №58610505, від 08.06.2021 №58609566, від 09.06.2021 №58634419, від 09.06.2021 №58634948, від 09.06.2021 №58637890, від 09.06.2021 №58636054, оскільки відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (довідки сформовано 05.11.2021 за №283249780, №283123530, №283201579, №283126682, №283205582, №283233764, №283143640, №283236107, №283238411, №283207032, №283129570, №283145778, №283149602, №283151733, №283132676, №283209714, №283211649, №283153334, №283243732, №283134845, №283179874, №283244957, №283215441, №283218128, №283136865, №283187926, №283246671, №283189429, №283223334, №283228618, №283249106, №283139770), право оренди на ідентифіковані вище земельні ділянки зареєстровано за іншим орендарем - ТОВ "Плиски-Агро" до 2023 року, на підставі договору оренди землі від 01.06.2013 (зі змінами).

Перераховані рішення державних реєстраторів відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень оскаржуються ФГ "Плисківське" в межах судових справ №927/1005/21, №927/1008/21 та №927/1009/21.

У провадженні Господарського суду Чернігівської області перебувала справа №927/734/21 за позовом ТОВ "Плиски-Агро" до Плисківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області та ФГ "Плисківське" про визнання незаконним (недійсним) та скасування рішення восьмої сесії восьмого скликання Плисківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області від 27.05.2021 №195-8/VIII "Про передачу в оренду земельних ділянок на території Плисківської сільської ради (невитребуваних земельних часток (паїв)" та визнання недійсним договору оренди землі від 28.05.2021, укладеного на підставі указаного рішення.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 14.07.2021 у справі №927/734/21 вжито заходи до забезпечення позову ТОВ "Плиски-Агро" до Плисківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області та ФГ "Плисківське" про визнання незаконним (недійсним) та скасування рішення та визнання недійсним договору.

Заборонено ФГ "Плисківське" (40178928) використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва), невитребуваних земельних часток (паїв) загальною площею 179,0021 га, за кадастровими номерами: :02:000:0007, площею 7,1925га; :02:000:0015, площею 7,8220га; :02:000:0079, площею 5,2352га; :02:000:0083, площею 9,5721га; :02:000:0087, площею 9,2317га; :02:000:0128, площею 2,8061га; :02:000:0147, площею 3,3168га; :02:000:0150, площею 4,4712га; :02:000:0259, площею 3,1759га; :02:000:0356, площею 2,8343га; :02:000:0389, площею 2,7828га; :02:000:0390, площею 2,7823га; :02:000:0446, площею 4,1445га; :02:000:0447, площею 2,8890га; :02:000:0476, площею 5,0647га; :02:000:0495, площею 6,0918га; :02:000:0499, площею 2,7628га; :02:000:0500, площею 2,7685га; :02:000:0501, площею 2,7685га; :02:000:0507, площею 7,4616га; :02:000:0508, площею 2,0328га; :02:000:0509, площею 5,2431га; :02:000:0514, площею 7,4979га; :02:000:0515, площею 2,8252га; :02:000:0516, площею 3,4643га; :02:000:0517, площею 7,5209га; :02:000:0524, площею 7,2751га; :02:000:0525, площею 7,3479га; :02:000:0526 площею 7,2777га; :02:000:0527, площею 7,2927га; :02:000:0531, площею 7,4013га; :02:000:0535, площею 7,4013га; :02:000:0536, площею 7,4014га; :02:000:0645, площею 3,8462га, розташованих на території Плисківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області.

Заборонено державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень вчиняти будь-які дії, спрямовані на реєстрацію за ФГ "Плисківське" (код 40178928) інших речових прав (прав оренди) щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва) невитребуваних земельних часток (паїв) загальною площею 179,0021 га, щодо ідентифікованих вище земельних ділянок, розташованих на території Плисківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 30.09.2021 у справі №927/734/21 позов ТОВ "Плиски-Агро" до Плисківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області та ФГ "Плисківське" задоволено повністю. Визнано недійсним рішення (восьмої сесії восьмого скликання) Плисківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області від 27 травня 2021 року № 195-8/VIII "Про передачу в оренду земельних ділянок на території Плисківської сільської ради (невитребуваних земельних часток (паїв))". Визнано недійсним договір оренди землі від 28.05.2021, укладений між Плисківською сільською радою Борзнянського району Чернігівської області (код 04414885) та ФГ "Плисківське" (код 40178928) на підставі цього рішення.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.07.2022 скасовано рішення Господарського суду Чернігівської області від 30.09.2021 у справі №927/734/21, прийнято нове, яким відмовлено в задоволенні позову ТОВ "Плиски - Агро" до Плисківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області та ФГ "Плисківське". Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 14.07.2021 у справі №927/734/21.

З урахуванням установлених обставин, суд дійшов висновку, що по 27.07.2022, ФГ "Плисківське", з незалежних від нього причин, було позбавлено можливості зареєструвати в установленому законом порядку речове право (право оренди) на спірні земельні ділянки.

06.05.2022, Плисківською сільською радою Ніжинського району Чернігівської області (21 сесія 8 скликання) прийнято рішення №449-21/VIII "Про дострокове припинення договору оренди землі", яким, керуючись п.34 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та статтями 12, 93, 124, 126 ЗК України, вирішено достроково, з ініціативи орендодавця, припинити шляхом розірвання договір оренди землі від 28.05.2021, укладений між Плисківською сільською радою та ФГ "Плисківське", у зв`язку з невиконанням ФГ "Плисківське" (орендарем) зобов`язань зі сплати орендної плати за землю за договором, керуючись приписами пунктів 11.5. та 11.5.1. цього Договору.

Позивач, оскаржуючи вказане рішення органу місцевого самоврядування, вказує на відсутність у орендодавця - Плисківської сільської ради, права на розірвання в односторонньому порядку договору оренди землі від 28.05.2021, оскільки в нього, як орендаря за цим Договором, не виникло обов`язку зі сплати орендної плати, враховуючи, що право користування спірними земельними ділянками в нього не виникло, з підстав неможливості проведення державної реєстрації речового права (права оренди) відносно перерахованих вище земельних ділянок, незважаючи на всі дії вчинені ним з цією метою.

Фактичним користувачем спірних земельних ділянок залишався попередній орендар - ТОВ "Плиски-Агро", який впродовж усього часу продовжував сплачувати орендну плату за користування спірними земельними ділянками, що відповідачем не спростовано.

Натомість, Північним апеляційним господарським судом, у постанові від 27.07.2022 у справі №927/734/21 встановлено, що в ТОВ "Плиски-Агро" відсутні будь-які права та обов`язки (в тому числі право оренди) за договором оренди землі від 01.06.2013, з огляду на відсутність державної реєстрації цього договору, що була обов`язковою в силу закону на момент укладення цього правочину.

Відтак, лише починаючи з 27.07.2022, позивач міг зареєструвати за собою речове право та отримати спірні земельні ділянки в користування.

Відповідач, заперечуючи проти позову, вказує на відсутність у позивача речового права (права оренди), що підлягало б захисту в судовому порядку, що, на його думку, є підставою для відмови в задоволенні позову.

Судом заперечення відповідача відхилено, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості стаття 6 та частина 1 статті 627 ЦК України).

Майнові відносини, що виникають з договору (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору і крім загальних норм цивільного законодавства, зокрема щодо договору найму, регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України "Про оренду землі".

За статтею 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 13 вказаного Закону визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку в володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

У письмовій формі належить вчиняти правочини між юридичними особами (п.1 частини 1 статті 208 ЦК України).

Статтею 207 ЦК України встановлено загальні вимоги до письмової форми правочину.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку, … якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їхню ідентифікацію.

Відповідно до частини 1 статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Правочин підлягає державній реєстрації лише в випадках, установлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (частина 1 статті 210 ЦК України).

Починаючи з 01.01.2013, набрали чинності зміни, внесені Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та інших законодавчих актів України" від 11.02.2010 №1878-VI, якими з тексту статей 182, 640, 657, 732, 745 ЦК України виключено посилання щодо державної реєстрації правочинів, а із Закону України "Про оренду землі" виключено статті 18 та 20 про обов`язковість державної реєстрації договорів оренди землі.

Таким чином, починаючи з 01.01.2013, державній реєстрації підлягав не сам договір оренди землі, а право оренди за цим договором. Проте це не означає, що після внесення змін щодо відміни необхідності реєстрації самого договору оренди, момент реєстрації прав на оренду став пов`язуватись з моментом набрання чинності договором оренди.

Наведені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду в постанові від 02.10.2020 у справі №913/3295/18 та від 15.04.2021 у справі №927/75/20, за якими реєстрація прав на оренду землі є офіційним визнанням і підтвердженням факту виникнення прав на землю; саме право оренди виникає з моменту реєстрації цього права; земля вважається переданою з моменту державної реєстрації права оренди. Натомість це не свідчить про те, що сам договір, для якого визначені загальні правила набрання чинності, набирає чинність з моменту реєстрації права.

Дійсно, орендар не може до реєстрації права оренди реалізувати законно своє право, проте його реєстрація знаходиться в зоні відповідальності самого орендаря, який уклавши договір оренди, що набрав чинності за загальним правилом після його підписання сторонами (якщо інший порядок не встановлений в самому договорі), самостійно реалізує своє право та отримує всі повноваження користувача земельної ділянки на підставі договору оренди.

У проміжку часу між укладенням договору і переданням орендарю земельної ділянки в користування (реєстрації речового права) договір діє, а в сторін є право захищати свої порушені права зобов`язального характеру зобов`язально-правовими способами, встановленими законом.

Таким чином, оскільки договір оренди землі від 28.05.2021 набув чинності з моменту його підписання сторонами (п.13.1.), у ФГ "Плисківське" є право захищати свої порушені права та охоронювані законом інтереси, що виникають на підставі вказаного правочину, будь-яким зобов`язально-правовим способом установленим законом, що забезпечує ефективний захист.

За висновком суду, ФГ "Плисківське" є належним позивачем у справі.

Згідно з частиною 1 статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (частина 2 статті 4 ГПК України).

Статтею 20 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) передбачено, що кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Захист цивільних прав та інтересів судом здійснюється в спосіб установлений законом або договором.

Перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів визначається частиною 2 статті 16 ЦК України, до яких, зокрема відноситься визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Аналогічні положення закріплені в статті 20 ГК України.

За частиною 1 статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення в зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача в справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, в господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Частинами 2 та 3 статті 152 ЗК України встановлено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Як встановлено судом, оскаржуване рішення прийнято відповідачем з мотивів систематичної несплати позивачем орендної плати за договором оренди землі від 28.05.2021. При цьому, встановити яких саме земельних ділянок стосується оскаржуване рішення, як вірно звертає увагу позивач, не є можливим, оскільки їх перелік у ньому відсутній, так само відсутні будь-які додатки до цього рішення. Відтак, доводи відповідача про те, що рішення Плисківської сільської ради (21 сесії 8 скликання) від 06.05.2022 №449-21/VIII стосується виключно земельних ділянок за кадастровими номерами: :03:001:0019, :03:001:0025, :03:001:0029 та :03:001:0048, переданих 28.05.2021 ФГ "Плисківське" в оренду на підставі рішення №196-8/VIII (визнаного в судовому порядку недійсним), судом залишено поза увагою, оскільки не ґрунтується на будь-яких доказах у справі.

Частиною 1 статті 651 ЦК України унормовано, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

За статтею 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою, зокрема, є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Згідно з частиною 1 статті 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Виходячи зі змісту статей 24 та 25 цього Закону, право орендодавця на своєчасне отримання орендної плати за земельну ділянку кореспондує з обов`язком орендаря своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.

Сторони, в пунктах 11.5. та 11.5.1. договору оренди землі від 28.05.2021 установили, що розірвання договору оренди в односторонньому порядку, без звернення до суду, допускається, зокрема, в разі невнесення орендної плати за користування земельною ділянкою протягом трьох місяців підряд від передбаченої дати оплати орендної плати. Розірвання в односторонньому порядку здійснюється шляхом прийняття орендодавцем відповідного рішення.

Згідно з дефініцією, наведеною в статті 1 Закону України "Про оренду землі", оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до частин 1 та 5 статті 6 цього Закону орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

За статтею 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (стаття 126 ЗК України).

За змістом п.1 частини 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, похідні від права власності, зокрема, право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки (п.2 частини 1 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Виходячи зі змісту наведених норм право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права, в той час як, вчинення реєстраційних дій, як правило, заходиться в зоні відповідальності самого орендаря земельної ділянки, який уклавши договір оренди, самостійно реалізує своє право та отримує всі повноваження користувача земельної ділянки на підставі договору оренди.

За частинами 1 та 2 статті 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до ПК України).

За визначенням, наведеним у п.14.1.147. статті 14 ПК України плата за землю це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється в формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Платниками орендної плати є землекористувачі (орендарі) земельних ділянок державної та комунальної власності на умовах оренди. Об`єктами оподаткування орендною платою - земельні ділянки державної та комунальної власності, надані в користування на умовах оренди. Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди земельної ділянки (п.269.1.2. статті 269, п.270.1.2. статті 270 та п.288.1. статті 288 ПК України).

Відповідно до п.287.1. статті 287 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні в поточному році.

Враховуючи, що предметом договору оренди землі від 28.05.2021 є право оренди невитребуваних земельних часток (паїв), розпорядником яких є Плисківська сільська рада (до дня державної реєстрації права власності на такі земельні ділянки власниками земельних часток (паїв)), суд дійшов висновку, що наведені норми ПК України поширюють свою дію на спірні правовідносини сторін.

Судом установлено, що в позивача право користування спірними земельними ділянками не виникло, так само як і обов`язку щодо внесення орендної плати за користування цими ділянками, оскільки він був позбавлений можливості зареєструвати за собою речове право (право оренди) на такі земельні ділянки, незважаючи на всі необхідні дії, вчинені ним з цією метою (звернення до державних реєстраторів з відповідними заявами). Неможливість позивачем набути право користування спірними земельними ділянками, перш за все, зумовлена протиправною поведінкою самого відповідача, який уклавши з позивачем договір оренди землі від 28.05.2021, не припинив в установленому законом порядку договірні відносини з попереднім орендарем - ТОВ "Плиски-Агро", за яким упродовж усього часу було зареєстровано право оренди на спірні земельні ділянки.

У свою чергу відповідач підтвердив, що в період з 24.06.2021 по 25.04.2022 отримував оренду плату за користування спірними земельними ділянками від ТОВ "Плиски-Агро" за договором оренди землі від 01.06.2013, про що до матеріалів справи надав довідку №424 від 21.09.2022.

За висновком суду, за договором оренди землі від 28.05.2021 не відбулась передача в користування ФГ "Плисківське" спірних земельних ділянок ні юридично, ні фактично.

У той час як лише станом на 27.07.2022, постановою Північного апеляційного господарського суду в справі №927/734/21 встановлено, що з огляду на відсутність державної реєстрації договору оренди землі б/н від 01.06.2013 (із змінами внесеними договорами та угодами від 10.04.2014, від 10.02.2015, від 04.05.2016, від 26.12.2016, 01.07.2017, 25.05.2017), указаний договір не був вчиненим (чинним), зважаючи на що він не може бути підставою для виникнення у ТОВ "Плиски-Агро" будь-яких прав та обов`язків, у тому числі права оренди спірних земельних ділянок.

За результатами апеляційного перегляду, рішення Господарського суду Чернігівської області від 30.09.2021 у справі №927/734/21 було скасовано та прийнято нове. Одночасно скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 14.07.2021 у даній справі, за якими ФГ "Плисківське" було заборонено використання спірних земельних ділянок; та заборонено державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень вчиняти будь-які дії, спрямовані на реєстрацію за ФГ "Плисківське" інших речових прав (прав оренди) щодо цих земельних ділянок.

Згідно з частиною 6 статті 762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що оскільки станом на 06.05.2022 у позивача не виникло право користування спірними земельними ділянками, з незалежних від нього причин, у нього був відсутній обов`язок зі сплати орендної плати за договором оренди землі від 28.05.2021, а відповідач за відсутності достатніх правових підстав прийняв рішення від 06.05.2022 №449-21/VIII "Про дострокове припинення договору оренди землі".

Всі інші заперечення відповідача не спростовують наведених висновків суду.

Доводи позивача про порушення відповідачем на момент прийняття оскаржуваного рішення Регламенту роботи Плисківської сільської ради VIII скликання (затвердженого рішенням №391-19/VIII Плисківської сільської ради від 27.01.2022) судом залишено поза увагою як невмотивовані, оскільки положеннями Регламенту не передбачено обов`язкового попереднього розгляду на засіданні постійної комісії ради питань, пов`язаних з припиненням орендних правовідносин, так само як і персонального повідомлення орендарів про винесення на розгляд сесії ради питань, указаного змісту. В той час як голова ФГ "Плисківське", Ілляшенко М.Є., який є депутатом Плисківської сільської ради VIII скликання, був обізнаний про питання, що виносились 06.05.2022 на розгляд сесії ради згідно з розпорядженням від 05.05.2022 №55 "Про скликання позачергової двадцять першої сесії восьмого скликання Плисківської сільської ради" та був присутній на голосуванні (що ним підтверджено в судовому засіданні 26.10.2022), однак участі в розгляді цього питання не приймав, з огляду на конфлікт інтересів, про що свідчить заява від 06.05.2022 за підписом Ілляшенко М.Є. , та відомість про хід відкритого поіменного голосування по питанню про дострокове припинення договору оренди землі з ФГ "Плисківське", винесене 06.05.2022 на розгляд позачергової 21 сесії 8 скликання Плисківської сільської ради.

За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред`явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він заперечує проти позову.

За приписами частин 2 та 3 статті 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом.

Обов`язок доказування і подання доказів установлено статтею 74 ГПК України, за якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частина 3 статті 74 ГПК України).

Відповідно до частини 4 цієї статті суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви в добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, установлених цим Кодексом (частина 1 статті 14 ГПК України).

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З огляду на зміст статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Стаття 76 даного Кодексу визначає, що належними доказами є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтями 78, 79 ГПК України встановлено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними ніж докази, надані на її спростування.

За приписами частин 1 та 2 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Тобто, виходячи зі змісту статей 13, 74 ГПК України кожна сторона на підставі належних, допустимих, достовірних та вірогідних доказів повинна довести правомірність заявлених нею вимог або заперечень.

З урахуванням установлених обставин, суд дійшов висновку, що рішення Плисківської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області (21 сесії 8 скликання) "Про дострокове припинення договору оренди землі" від 06.05.2022 №449-21/VIII, є таким, що суперечить чинному законодавству та порушує охоронювані законом правомірні очікування позивача набути в строкове оплатне користування спірні земельні ділянки на підставі чинного договору оренди землі від 28.05.2021.

Судом вирішено позов задовольнити в повному обсязі, визнати протиправним та скасувати рішення Плисківської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області (21 сесії 8 скликання) "Про дострокове припинення договору оренди землі" від 06.05.2022 №449-21/VIII.

При ухваленні рішення в справі, суд, у тому числі вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п.2 частини 1 статті 129 ГПК України в спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись наведеними нормами, враховуючи, що спір підлягає задоволенню в повному обсязі, судом покладено судовий збір у сумі 2481грн, сплачений позивачем за розгляд даного спору, на відповідача. У той час як судовий збір у сумі 1240,50грн, сплачений позивачем за розгляд заяви про вжиття заходів забезпечення позову, відшкодуванню за рахунок відповідача не підлягає, з огляду на відмову судом у задоволенні вказаної заяви (ухвала від 04.08.2022).

За п.1 частини 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, в разі задоволення позову покладаються на відповідача.

У заяві від 03.10.2022 позивачем заявлено до відшкодування за рахунок відповідача судові витрати на правничу допомогу в розмірі 28500грн.

На підтвердження обсягу та вартості заявлених витрат, до заяви від 03.10.2022, позивачем додано належним чином засвідчені копії: договору про надання професійної правничої допомоги №5/2022 від 20.01.2022; акту приймання наданих послуг до нього; рахунку на оплату №15/22 від 30.09.2022 до вказаного договору та платіжного доручення №195 від 03.10.2022 на суму 28500грн.

За частиною 1 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 цієї статті передбачено, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За приписами частини 3 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Частиною 3 статті 126 ГПК України унормовано, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, зокрема, враховує:

- чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

- чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмету спору, з урахуванням ціни позову, значенням справи для сторін, у тому числі чи міг її результат вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

- поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

- дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (частина 5 статті 129 ГПК України).

Виходячи з аналізу вказаних норм для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу суд повинен враховувати критерії складності справи, обсяг наданих адвокатом послуг, кваліфікації і досвіду адвоката, ціни позову, поведінку сторін у ході судового розгляду спору, а також керуватися принципами розумності та справедливості.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі договору №5/2022 про надання професійної правничої допомоги від 12.01.2022, укладеного між ФГ "Плисківське" (надалі - Замовник) та Адвокатським бюро "Висіцької "ВІВ Лігал" (надалі - Виконавець) (п.1.1.), Замовник замовив, а Виконавець прийняв на себе зобов`язання з якісного та своєчасного надання Замовнику послуг, а Замовник зобов`язався прийняти та своєчасно оплачувати належним чином надані послуги. Під послугами сторони, зокрема, розуміють представництво інтересів Замовника в органах державної влади, будь-яких судах України та судових установах у інших державах, перед юридичними та фізичними особами, у тому числі нерезидентами, з питань захисту законних прав і інтересів Замовника, пов`язаних з правовими питаннями, оскарження неправомірних дій органів державного управління по відношенню до Замовника тощо.

Адвокат Висіцька І.В. (свідоцтво №2679, видане 08.12.2006 на підставі рішення Київської міської кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури) представляла інтереси ФГ "Плисківське" за його позовом до Плисківської сільської ради, в межах справи №927/512/22, на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АА №1211532, виданого 27.07.2022.

Сторони, в договорі №5/2022 від 12.01.2022 про надання професійної правничої допомоги, погодили (пункти 2.6., 3.1., 3.5.) наступне: датою фактичного надання результатів послуг Виконавцем та їх прийняття Замовником є дата підписання акту прийому послуг; оплата послуг, наданих у зв`язку з виконанням предмету цього договору, на день його підписання встановлюється в залежності від посади співробітника Виконавця, який безпосередньо виконує конкретне замовлення і складає, без урахування ПДВ: 2500грн (для адвоката) та 2200грн (для помічника адвоката) за годину; Замовник зобов`язаний оплатити послуги Виконавця протягом трьох банківських днів, з моменту підписання сторонами акту прийому послуг, або здійснити передоплату за послугу Виконавця, в залежності від домовленості сторін.

На виконання умов договору №5/2022 від 12.01.2022, між Виконавцем та Замовником складено двосторонній акт приймання наданих послуг від 30.09.2022, за яким Виконавцем надано, а Замовником прийнято адвокатські послуги в межах справи №927/512/22, загальна вартість яких склала 28500 (із розрахунку 11,4год х 2500грн/год), зокрема: ознайомлення з матеріалами справи, підготовка та подання до Господарського суду Чернігівської області позовної заяви про визнання протиправним та скасування рішення (витрачено 3,5год, вартість 8750грн); підготовка та подання заяви про забезпечення позову в справі (витрачено 2год, вартість 5000грн); підготовка та направлення клопотання про відкладення розгляду справи від 29.08.2022 (витрачено 0,2год, вартість 500грн); ознайомлення із відзивом на позов, підготовка та подання відповіді на відзив від 02.09.2022 (витрачено 2,5год, вартість 6250грн); підготовка та подання клопотання про поновлення строків та про витребування доказів судом (витрачено 1год, вартість 2500грн); участь адвоката в судовому засіданні 14.09.2022 в приміщенні Господарського суду Чернігівської області (витрачено 1,5год, вартість 3750грн); участь адвоката в судовому засіданні 28.09.2022 в приміщенні Господарського суду Чернігівської області (витрачено 0,7год, вартість 1750грн).

За змістом п.1 частини 2 статті 126 та частини 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

На оплату перелічених послуг Виконавцем виставлено рахунок №15/2022, що оплачений Замовником згідно з платіжним дорученням від 03.10.2022 №195 на суму 28500грн.

Відповідно до частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) (1); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) (2); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт (3); ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (4).

У разі недотримання вимог частини 4 вказаної статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспіврозмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5 та 6 статті 126 ГПК України).

Відповідач письмово та його представник у судовому засіданні заперечили проти заявленого до відшкодування розміру витрат на правничу допомогу адвоката позивача, посилаючись на неспівмірність їх розміру до ступеня складності справи, фактично витраченого адвокатом часу та обсягу виконаних робіт. Звертали увагу, що вартість послуг з підготовки заяви про забезпечення позову безпідставно включена до загальної суми витрат позивача, оскільки така заява була невмотивована та відхилена судом, за результатами її розгляду. Також, ставили під сумнів доцільність включення до загальної суми витрат позивача участь його представника в судовому засіданні 28.09.2022. Вказували на відсутність в матеріалах справи детального розрахунку вартості робіт (послуг), виконаних (наданих) адвокатом у ході судового розгляду даної справи.

Як вбачається з матеріалів справи, під час судового розгляду даної справи адвокатом позивача фактично надано наступну правову допомогу, вартість якої підлягає розподілу між сторонами з урахуванням принципу пропорційності (частина 4 статті 129 ГПК України): 1) формування правової позиції, дослідження доказів, підготовка позовної заяви та її направлення до суду та відповідачу; 2) підготовка письмової відповіді на відзив; 3) підготовка клопотання про поновлення строку та витребування додаткових доказів; 4) участь в судових засіданнях, зокрема 14.09.2022 та 28.09.2022.

При цьому, судом відхилено заперечення відповідача в частині відсутності в матеріалах справи детального опису робіт (послуг), виконаних адвокатом позивача, оскільки в акті від 30.09.2022 приймання наданих послуг до договору про надання професійної правничої допомоги №5/2022 від 12.01.2022, наведено вичерпний перелік виконаних адвокатом робіт, у межах справи №927/512/22, із зазначенням затраченого часу, ставки по оплаті якого узгоджувались сторонами в Договорі (п.3.1.), що повністю оплачені ФГ "Плисківське" за платіжним дорученням від 03.10.2022 №195.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п.21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі "East/West" проти України"). У рішенні ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з статтею 15 ГПК України суд визначає в межах, установлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження в справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями тощо.

За висновком суду, відповідачем не доведено на підставі належних та допустимих доказів неспівмірність суми витрат позивача на професійну правничу допомогу, заявлених до відшкодування, до затраченого його адвокатом часу та фактичного обсягу наданих послуг у межах цієї справи, виходячи з критеріїв складності справи, принципів розумності та справедливості.

При цьому, судом враховано заперечення відповідача щодо безпідставності включення до загального розміру таких витрат вартості послуг щодо підготовки та подання заяви про забезпечення позову в справі, в задоволені якої судом було відмовлено (ухвала від 04.08.2022).

Таким чином, суд, беручи до уваги ступінь складності справи (земельні відносини, що потребували попереднього вивчення адвокатом судової практики; аналізу чинних судових рішень в справах, предмет розгляду яких пов`язаний зі спірними земельними ділянками), характер та обсяг наданих адвокатом позивача послуг (дослідження підстав та суті спору; формування правової позиції; написання та подання позову; написання та подання інших письмових заяв по суті спору; участь у судових засіданнях); виходячи з принципу розумності, справедливості та пропорційності, керуючись частиною 4 статті 129 ГПК України, вирішив покласти на відповідача відшкодування судових витрат позивача на професійну правничу допомогу в сумі 23500грн (за виключенням витрат на підготовку заяви про забезпечення позову, в задоволенні якої судом відмовлено, з підстав її невмотивованості).

Керуючись статтями 42, 46, 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 165, 166, 178, 184, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ :

1.Позов Фермерського господарства "Плисківське" (вул. Молодіжна, 93б, с. Плиски, Ніжинський район, Чернігівська область, 16453; ) до Плисківської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області (вул. Незалежності, 33, с. Плиски, Ніжинський район, Чернігівської області, 16453; ) про визнання протиправним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення двадцять першої сесії восьмого скликання Плисківської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області () від 06.05.2022 №449-21/VIII "Про дострокове припинення договору оренди землі".

3.Стягнути з Плисківської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області (вул. Незалежності, 33, с. Плиски, Ніжинський район, Чернігівської області, 16453; ) на користь Фермерського господарства "Плисківське" (вул. Молодіжна, 93б, с. Плиски, Ніжинський район, Чернігівська область, 16453; ) судовий збір у сумі 2481грн та судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 23500грн

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови в відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду в порядку визначеному статтею 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено 01.11.2022

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя А.В. Романенко