ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Д О Д А Т К О В А У Х В А Л А
31.10.2022 Справа № 905/294/22
Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., при помічнику (за дорученням) Лабуня С.Є., розглянувши у судовому засіданні
заяву представника відповідача 3 гр. ОСОБА_1 , м.Донецьк - адвоката Цвєтошенко А.А. б/н від 14.10.2022 про винесення додаткового рішення про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу
заяву представника відповідача 2 гр. ОСОБА_2 , м.Краматорськ, Донецька область та відповідача 4 гр. ОСОБА_3 , м.Краматорськ, Донецька область - адвоката Куренного С.В. б/н від 13.10.2022 про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи
за позовною заявою: гр. ОСОБА_4 , м.Донецьк
до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "КАЗКА ОЗЕРО", м.Лиман, Донецька область
до відповідача 2: гр. ОСОБА_2 , м.Лиман, Донецька область
до відповідача 3: гр. ОСОБА_1 , м.Донецьк
до відповідача 4: гр. ОСОБА_3 , м.Краматорськ, Донецька область
до відповідача 5: гр. ОСОБА_5 , м.Ворзель, Київська область
про визнання договорів купівлі-продажу частки у статутному капіталі недійсними, визнання частково недійсними рішень, оформлених протоколами №1-12-2017 від 01.12.2017 та №15-01-2018 від 16.01.2018
Представники сторін участь в засіданні суду не приймали
В провадженні Господарського суду Донецької області знаходилась справа за позовною заявою гр. ОСОБА_4 , м.Донецьк до відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю "КАЗКА ОЗЕРО", м.Лиман, Донецька область, до відповідача 2 гр. ОСОБА_2 , м.Лиман, Донецька область, до відповідача 3 гр. ОСОБА_1 , м.Донецьк, до відповідача 4: гр. ОСОБА_3 , м.Краматорськ, Донецька область, до відповідача 5: гр. ОСОБА_5 , м.Ворзель, Київська область про визнання договорів купівлі-продажу частки у статутному капіталі недійсними, визнання частково недійсними рішень, оформлених протоколами №1-12-2017 від 01.12.2017 та №15-01-2018/1 від 15.01.2018.
Ухвалою суду від 10.10.2022 провадження у справі закрито на підставі пункту 1 частини 1 статті 231 ГПК України.
16.10.2022 через систему "Електронний суд" та 17.10.2022 на електронну адресу суду надійшли:
- заява представника відповідача 3 гр. ОСОБА_1 , м.Донецьк - адвоката Цвєтошенко А.А. б/н від 14.10.2022 (з додатками) про винесення додаткового рішення про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу;
- заява представника відповідача 2 гр. ОСОБА_2 , м.Краматорськ, Донецька область та відповідача 4 гр. ОСОБА_3 , м.Краматорськ, Донецька область - адвоката Куренного С.В. б/н від 13.10.2022 (з додатками) про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Ухвалою суду від 18.10.2022 розгляд вказаних заяв призначений в судовому засіданні 24.10.2022.
20.10.2022 на електронну адресу суду від представника відповідача 3 гр. ОСОБА_1 - адвоката Цвєтошенко А.А. в доповнення до поданої заяви надійшли документи.
З метою повідомлення сторін про розгляд справи судом 24.10.2022 ухвала від 18.10.2022 була надіслана відповідачам на їх адреси електронної пошти. При цьому суд зазначає про неможливість повідомити позивача про місце, час та дату судового засідання, призначеного на 24.10.2022 засобами телефонного та електронного зв`язку, у зв`язку із відсутністю в матеріалах справи таких відомостей. Ухвала від 18.10.2022 була надіслана на електронну адресу представника позивача адвоката Статіва О.В. Також ухвала суду від 18.07.2022 розміщена на офіційній сторінці суду на веб-порталі «Судова влада України» та міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень.
24.10.2022 через систему «Електронний суд» до суду надійшла заява адвоката Статіва О.В., якою повідомлено суд про розірвання договору про надання правової допомоги №89 від 10.10.2021, укладеного між нею та позивачем гр. ОСОБА_4 , а також зазначено відому електронну адресу для листування з позивачем - ІНФОРМАЦІЯ_1
З метою належного повідомлення позивача про місце, час та дату розгляду вищевказаних заяв у судовому засіданні 24.10.2022 оголошено перерву до 31.10.2022, про що постановлено відповідну ухвалу та позивачу запропоновано надати на електронну пошту суду або через особистий кабінет в системі «Електронний суд» письмові пояснення щодо заяв відповідачів.
Ухвала від 24.10.2022 була надіслана сторонам, в тому числі позивачу, на їх адреси електронної пошти. При цьому суд зазначає про неможливість повідомити позивача про місце, час та дату судового засідання, призначеного на 31.10.2022 засобами телефонного зв`язку, у зв`язку із відсутністю в матеріалах справи таких відомостей. Ухвала суду від 24.10.2022 також розміщена на офіційній сторінці суду на веб-порталі «Судова влада України» та міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

28.10.2022 до суду від представника відповідача 3 гр. ОСОБА_1 - адвоката Цвєтошенко А.А. (на електронну адресу суду з накладанням кваліфіковано електронного підпису) та від представника відповідача 2 гр. ОСОБА_2 , відповідача 4 гр. ОСОБА_3 - адвоката Куренного С.В. надійшли письмові доповнення та пояснення до поданих заяв.

Станом на 31.10.2022 від позивача будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.

Враховуючи обмежений строк розгляду заяви про компенсацію судових витрат, а також те, що позивач мав можливість надати пояснення з приводу розгляду вказаних заяв відповідачів, однак цим правом не скористався, підстави для відкладення розгляду заяв відсутні.

Дослідивши подані заяви суд виходить з наступного:

Згідно із статтею 123 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з вимогами статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 2 статті 126 ГПК України).

Виходячи з аналізу наведених норм, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 статті 126 ГПК України).

Відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням сторони.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 ГПК України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Відповідно до частин 5 та 6 статті 130 ГПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених ч.ч. 3-5 цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом 15 днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог ч. 8 ст. 129 цього Кодексу.

Системний аналіз норм процесуального законодавства, якими врегульовано питання розподілу судових витрат, статей 129 та 130 ГПК України, дає підстави для висновку, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду суд зобов`язаний виходити з положень саме частини 5 статті 130 ГПК України, оскільки вказана норма є спеціальною. Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.06.2019 у справі №922/3787/17, від 09.07.2019 у справі № 922/592/17.

З викладеного вбачається, що у разі закриття провадження відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Тобто, відповідач повинен обґрунтовано заявити про наявність витрат, які виникли у зв`язку із поданням позову до нього і у подальшому із закриттям провадження у справі.

Отже, стягнення з позивача компенсації понесених відповідачем витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, у разі закриття провадження можливе лише у випадку встановлення необґрунтованості дій позивача. Аналогічна правова позиція викладена у додаткових ухвалах Верховного Суду від 20.05.2021 у справі №910/14162/17 та від 12.07.2021 у справі №903/254/20, у постанові від 28.04.2022 у справі №914/2234/19.

Разом з тим, ГПК України не містить норм, які б встановлювали критерії визначення необґрунтованості дій позивача в контексті застосування частини п`ятої статті 130 ГПК України, однак очевидно, що під такими діями не можна розуміти реалізацію позивачем своїх процесуальних прав. Близька за змістом послідовна та стала правова позиція викладена у постановах Верховного суду від 23.07.2021 у справі №910/13025/19, від 02.09.2021 у справі №922/2568/20, від 23.12.2021 у справі №910/16777/20.

Водночас суд також враховує й іншу послідовну та сталу правову позицію Верховного Суду, відповідно до якої ГПК України не містить норм, які б встановлювали критерії визначення необґрунтованості дій позивача, однак очевидно, що під такими діями можна розуміти таку реалізацію позивачем своїх процесуальних прав, внаслідок якої виникають підстави для закриття провадження або залишення позову без розгляду (правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16.02.2021 у справі №905/121/19, від 13.05.2021 у справі №910/16777/20, від 15.09.2021 у справі №902/136/21, від 18.01.2022 у справі №922/2017/17.

Тобто, частина п`ята статті 130 ГПК України не встановлює конкретні критерії для оцінки дій позивача на предмет обґрунтованості/необґрунтованості, а тому такі дії встановлюються судом у кожній справі відповідно до встановлених обставин.

Обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, відповідно до положень частини 5 статті 130 ГПК України для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, останньому необхідно довести, а суду - встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - порушення прав та інтересів відповідача тощо.

Аналогічні правові висновки викладено в постановах Верховного Суду від 24.03.2021 у справі №922/2157/20, від 21.01.2020 у справі № 922/3422/18, від 26.04.2021 у справі №910/12099/17, від 19.04.2021 у справі № 924/804/20, від 15.09.2021 у справі № 902/136/21.

Відповідно до частини 1 статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Однак реалізація такого права позивачем у будь-якому випадку зачіпає та має вплив на права та інтереси особи, визначеної ним в якості відповідача (ів), який (і) цілком логічно з метою ефективного захисту своїх прав змушений (і) звертатися за професійною правничою допомогою адвоката, яка є оплачуваною працею.

Судом приймається до уваги, що ініціювання позивачем судового процесу у цій справі призвело до необхідності відповідачами гр. ОСОБА_1 , гр. ОСОБА_6 , гр. ОСОБА_3 здійснювати захист своїх інтересів у судовому порядку із залученням професійної правничої допомоги адвокатів.

В судовому засіданні 07.09.2022 представник відповідача 3 гр. ОСОБА_1 - адвокат Цвєтошенко А.А. та представник відповідача 2 гр. ОСОБА_6 , відповідача 4 гр. ОСОБА_3 - адвокат Куренний С.В., надаючи пояснення, вказували про не підсудність позовних вимог господарському суду, про що також було зазначено і у відзивах відповідачів на позовну заяву. Аналогічні посилання містяться і у доповненнях до поданих заяв про компенсацію судових витрат.

В ухвалі від 10.10.2022 господарський суд зазначив про те, що позовні вимоги за позовною заявою відноситься до цивільної юрисдикції, з огляду на що, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі.

Ухвала суду від 10.10.2022 про закриття провадження у справі сторонами не оскаржувалася.

Отже з`ясовуючи в контексті статті 130 ГПК України у чому полягають необґрунтовані дії позивача, суд зазначає, що в даному випадку це дії позивача, які призвели до закриття провадження у справі, а саме звернення до господарського суду із позовною заявою, яка не підсудна цьому суду, а відноситься до цивільної юрисдикції.

Враховуючи, що відповідачами доведено, та судом встановлено, що мали місце необґрунтовані дії позивача, наявні підстави для покладення на останнього судових витрат.

На підтвердження понесення відповідачем 3 ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з розглядом справи подано:

- договір про надання правової (правничої) допомоги від 29.08.2022, укладений між адвокатом Цвєтошенко А.А. та гр. ОСОБА_1 . Договір є доказом наявності правовідносин між його сторонами щодо надання відповідачу саме правової допомоги відносно розгляду справи;

- додаток до вказаного договору - вартість послуг (підписаний обома сторонами). Додаток є доказом визначення вартості послуг адвоката як це обумовлено у пункті 3.2. договору;

- акт прийому-передачі наданих послуг від 13.10.2022 за договором про надання правової допомоги від 29.08.2022, який підписаний адвокатом, як виконавцем послуг та відповідачем ОСОБА_1 , як клієнтом на суму наданих послуг 14000,00грн.

Визначення розміру оплати послуг на правову допомогу проведено на підставі додатку до договору про надання правової допомоги; надання правової допомоги відповідачу здійснено адвокатом Цвєтошенко А.А., яка приймала участь у судовому засіданні 07.09.2022 (ордер на надання правової допомоги серія АА №1231862 від 29.08.2022 та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю КВ№4247 від 13.01.2020), вона же надавала суду свої пояснення та готувала відзив, тобто адвокат відповідача Бондаренко О.П. виконувала дії, пов`язані із захистом її прав під час провадження у цій справі.

На підтвердження понесення відповідачем 2 гр. ОСОБА_2 витрат, пов`язаних з розглядом справи подано:

- договір про надання правової допомоги від 29.08.2022, укладений між адвокатом Куренним С.В. та гр. ОСОБА_2 . Договір є доказом наявності правовідносин між його сторонами щодо надання відповідачу саме правової допомоги відносно розгляду справи;

- додаток №1 до вказаного договору (підписаний обома сторонами) - Перелік послуг, що надаються клієнту та повноваження адвоката;

- додаток №2 до вказаного договору (підписаний обома сторонами) - Конфіденційність та адвокатська таємниця;

- додаткова угода від 29.08.2022 до вказаного договору (підписана обома сторонами). Додаток є доказом визначення вартості послуг адвоката;

- акт прийому-передачі наданих послуг від 13.10.22 за договором про надання правової допомоги від 29.08.2022, який підписаний адвокатом, як виконавцем послуг та відповідачем ОСОБА_2 , як клієнтом. Загальна сума наданих послуг склала 8000,00грн. При цьому, сторони домовилися про те, що оплаті за цим актом підлягає половина вартості наданої правової допомоги у сумі 4000,00грн., враховуючи те, що вказані послуги надавалися одночасно двом відповідачам зі спільною правовою позицією.

- виписка банку, яка є доказом фактичної оплати відповідачем послуг адвоката.

Визначення розміру оплати послуг на правову допомогу проведено на підставі додаткової угоди до договору про надання правової допомоги; надання правової допомоги відповідачу здійснено адвокатом Куренним С.В., який приймав участь у судовому засіданні 07.09.2022 (ордер на надання правової допомоги серія АА №1231728 від 30.08.2022 та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю ДН№4751 від 26.10.2016), він же надавав суду свої пояснення та готував відзив, тобто адвокат відповідача Мірошніченко А.В. виконував дії, пов`язані із захистом його прав під час провадження у цій справі.

На підтвердження понесення відповідачем 4 гр. ОСОБА_3 витрат, пов`язаних з розглядом справи подано:

- договір про надання правової допомоги від 29.08.2022, укладений між адвокатом Куренним С.В. та гр. ОСОБА_3 . Договір є доказом наявності правовідносин між його сторонами щодо надання відповідачу саме правової допомоги відносно розгляду справи;

- додаток №1 до вказаного договору (підписаний обома сторонами) - Перелік послуг, що надаються клієнту та повноваження адвоката;

- додаток №2 до вказаного договору (підписаний обома сторонами) - Конфіденційність та адвокатська таємниця

- додаткова угода від 29.08.2022 до вказаного договору (підписана обома сторонами). Додаток є доказом визначення вартості послуг адвоката;

- акт прийому-передачі наданих послуг від 13.10.2022 за договором про надання правової допомоги від 29.08.2022, який підписаний адвокатом, як виконавцем послуг та відповідачем ОСОБА_3 , як клієнтом. Загальна сума наданих послуг склала 8000,00грн. При цьому, сторони домовилися про те, що оплаті за цим актом підлягає половина вартості наданої правової допомоги у сумі 4000,00грн., враховуючи те, що вказані послуги надавалися одночасно двом відповідачам зі спільною правовою позицією.

- виписка банку, яка є доказом фактичної оплати відповідачем послуг адвоката.

Визначення розміру оплати послуг на правову допомогу проведено на підставі додаткової до договору про надання правової допомоги; надання правової допомоги відповідачу здійснено адвокатом Куренним С.В., який приймав участь у судовому засіданні 07.09.22 (ордер на надання правової допомоги серія АА №1231729 від 30.08.2022 та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю ДН№4751 від 26.10.2016), він же надавав суду свої пояснення та готував відзив, тобто адвокат відповідача Безуглої О.Г. виконував дії, пов`язані із захистом її прав під час провадження у цій справі.

За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 цього Кодексу). Близька за змістом правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 зі справи №922/445/19.

Зазначені матеріали є доказами того, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 понесли витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме витрати на професійну правничу допомогу, які в силу пункту 1 частини 3 статті 123 ГПК України відносяться до судових витрат та які, згідно з частиною 2 статті 126 ГПК України підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами за результатами розгляду справи.

Дані матеріали узгоджуються з нормами частини 2 статті 126 ГПК України, де зазначено - для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Позивач заперечень проти покладення на нього витрат відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на професійну правничу допомогу не надав.

Враховуючи викладене, вказані заяви підлягають задоволенню.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 ГПК України.

Відповідно до статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Згідно з частиною 1 статті 232 ГПК України судовими рішеннями є: ухвали; рішення; постанови; судові накази.

Відповідно до частини 2 статті 232 ГПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе застосувати до розгляду заяв про розподіл судових витрат аналогію статті 244 ГПК України у зв`язку з тим, що справа по суті не розглядалась і рішення у справі не ухвалювалось, а винесено було ухвалу про закриття провадження у справі, та постановити додаткову ухвалу про задоволення заяв відповідачів про розподіл судових витрат.

Керуючись статтями 74, 76, 77, 86, 123, 126, 129, 130, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву представника відповідача 3 гр. ОСОБА_1 , м.Донецьк - адвоката Цвєтошенко А.А. б/н від 14.10.2022 про винесення додаткового рішення про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Будьонівським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 24.05.2002; адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Куйбишевським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 20.09.1997; адреса: АДРЕСА_2 ) компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи, в сумі 14000,00грн.

Видати наказ.

Задовольнити заяву представника відповідача 2 гр. ОСОБА_2 , м.Краматорськ, Донецька область та відповідача 4 гр. ОСОБА_3 , м.Краматорськ, Донецька область - адвоката Куренного С.В. б/н від 13.10.2022 про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Будьонівським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 24.05.2002; адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий Краснолиманським МВ УМВС України в Донецькій області 30.06.1999; адреса: АДРЕСА_3 ) компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи, в сумі 4000,00грн.

Видати наказ.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Будьонівським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 24.05.2002; адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , паспорт серії НОМЕР_7 , виданий Краматорським МВ УМВС України в Донецькій області 03.04.1997, адреса: АДРЕСА_4 ) компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи, в сумі 4000,00грн.

Видати наказ.

Додаткова ухвала набрала законної сили 31.10.2022 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду у строки передбачені ГПК України.

Ухвалу підписано 31.10.2022.

Суддя М.О. Лейба