РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.10.2022Справа № 826/7427/16

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ДП СВ Альтера Одеса»
доПублічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц Україна» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії
Суддя Босий В.П.

секретар судового засідання Дупляченко Ю.О.

Представники сторін:

від позивача:не з`явився
від відповідача:Сидоренко Ю.А.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДП СВ Альтера Одеса» (надалі - «Товариство») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Банк Петрокоммерц Україна» (надалі - «Банк») про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що дії відповідача щодо повернення без виконання платіжних доручень позивача №142 та №143 від 15.03.2016 є протиправними, у зв`язку з чим позивачем заявлено вимоги про визнання таких дій протиправними та зобов`язання виконати вказані платіжні доручення.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.04.2018, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 30.08.2018, позов задоволено повністю, визнано протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Банк Петрокоммерц Україна» Гулея Олександра Івановича щодо повернення без виконання платіжних доручень Товариства з обмеженою відповідальністю «ДП СВ Альтера Одеса» №142 та №143 від 15.03.2016, зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Банк Петрокоммерц Україна» Гулея Олександра Івановича виконати платіжні доручення Товариства з обмеженою відповідальністю «ДП СВ Альтера Одеса» №142 та №143 від 15.03.2016.

Постановою Верховного Суду від 02.12.2021 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.04.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 30.08.2018 скасовано, провадження у справі №826/7427/16 закрито, позивачу роз`яснено, що розгляд цієї справи віднесено до компетенції суду господарської юрисдикції та він має право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутись до Верховного Суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Ухвалою Верховного Суду від 11.01.2022 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДП СВ Альтера Одеса» про направлення справи за встановленою юрисдикцією, справу №826/7427/16 передано до Господарського суду міста Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.01.2022 справу №826/7426/16 передано для розгляду судді Босому В.П.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.01.2022 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено у справі підготовче засідання.

Заперечуючи проти позовних вимог у відзиві на позовну заяву, відповідач вказує на те, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Банк Петрокоммерц Україна» є неналежним відповідачем у даній справі, і станом на момент її розгляду затверджено ліквідаційний баланс Банку та звіт про завершення процедури ліквідації.

У відповіді на відзив на позовну заяву позивач вказує, що відповідач своїми неправомірними діями порушив законні права позивача, а тому позовні вимоги останнього є єдиним способом відновлення порушеного права.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.08.2022 замінено відповідача у справі №826/7427/16 - Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Банк Петрокоммерц Україна» на належного відповідача - Публічне акціонерне товариство «Банк Петрокоммерц Україна» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відкладено підготовче засідання.

Протокольною ухвалою суду від 28.09.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.10.2022.

Представник позивача, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача в судове засідання з`явилася, надала пояснення по суті спору, проти задоволення позовних вимог заперечувала повністю.

В судовому засіданні 17.10.2022 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

28.01.2010 між Банком та позивачем (клієнт) укладено договір банківського рахунку №54367 (надалі - «Договір»), за умовами якого Банк зобов`язався відкрити клієнту поточні рахунки у визначених ним валютах, приймати і зараховувати на рахунки грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунків та проведення інших операцій за рахунками.

Відповідно до пп. 3.4.1 п. 3.4 розділу 3 Договору клієнт має право вільно розпоряджатися коштами на рахунках відповідно до чинного законодавства України.

Банк зобов`язується виконувати доручення клієнта на здійснення договірного списання коштів з рахунків клієнта, в порядку, встановленому чинним законодавством України (пп. 3.1.8 п. 3.1 розділу 3 Договору).

Банк здійснює розрахункові операції відповідно до чинного законодавства України та нормативно-правових актів Національного банку України за умови належного оформлення клієнтом розрахункових документів. Платежі з рахунку клієнта Банк виконує в межах залишку коштів на рахунку.

15.03.2016 позивачем до Банку подано платіжні доручення №142 та №143, призначення платежів «ПДВ, аванс за березень 2016 р.». Після отримання платіжних доручень Банк листами від 15.03.2016 №15.1.16/587 та №15.1.16/588 повідомив позивача про те, що Банк не виконав отримані платіжні доручення у зв`язку з тим, що недостатньо коштів на кореспондентському рахунку.

Уповноважена особа Фонду 18.03.2016 повернула позивачу платіжні доручення від 15.03.2016 №142 та №143 без виконання на підставі п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та п. 1.26 глави 1 розділу ІІІ Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012 р. №2.

Спір у справі виник у зв`язку з неправомірними, на думку позивача, діями відповідача щодо повернення без виконання вказаних платіжних доручень.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 17.03.2016 №169 «Про віднесення ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 17.03.2016 №368 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

В подальшому виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 13.04.2016 №505 про продовження строків тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» з 18.04.2016 до 22.04.2016 включно, продовжено повноваження Уповноваженої особи Фонду Гулея Олександра Івановича на вказаний період.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 21.04.2016 №280 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 22.04.2016 №561 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» та делегування повноважень ліквідатора банку».

З 26.04.2016 Фонд розпочав виплати коштів вкладникам даного банку через установи банка-агента Фонду АТ «Ощадбанк».

На підставі пункту 2 частини п`ятої статті 12, частини першої статті 35, частини п`ятої статті 44, частини третьої статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 29.03.2018 №899 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-УКРАЇНА» строком на один рік з 22.04.2018 до 21.04.2019 включно.

Позивач вказує, що платіжні доручення без виконання позивачу повернуті Уповноваженою особою Фонду 18.03.2016 після запровадження у Банку тимчасової адміністрації на підставі п. 1 ч. 5 ст. 36 «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, відповідальністю суб`єктів переказу, а також загальний порядок здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системи визначено Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

Аналізуючи норми Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» вбачається, що неперерахування банком грошових коштів згідно доручення клієнта є порушенням прав клієнта цього банку як власника грошових коштів, переказ яких відповідно ним ініційовано, а не їх отримувача. При цьому, як встановлено положеннями пункту 32.1 статті 32 даного Закону, банк, що обслуговує платника, та банк, що обслуговує отримувача, несуть перед платником та отримувачем відповідальність, пов`язану з проведенням переказу, відповідно до цього Закону та умов укладених між ними договорів.

Поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. (п.7.1.2 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»).

Положеннями статті 1066 Цивільного кодексу України визначено, що за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Відповідно до частини 1 статті 1074 Цивільного кодексу України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом у таких правовідносинах.

Пунктом 16 частини 1 статті 2 вказаного Закону встановлено, що тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відтак, у спорах пов`язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація чи почата процедура його ліквідації, своїх зобов`язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, а Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Відповідно до частини 1 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов`язань.

При цьому, відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» обмеження, встановлене пунктом 1 частини 5 цієї статті, не поширюється на зобов`язання банку щодо здійснення операцій з виплати, переказу коштів фізичних та юридичних осіб, що надійшли на їхні рахунки з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

За приписами п. 1.24 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі.

Згідно з ч. 1 ст. 1089 Цивільного кодексу України за платіжним дорученням банк зобов`язується за дорученням платника за рахунок грошових коштів, що розміщені на його рахунку у цьому банку, переказати певну грошову суму на рахунок визначеної платником особи (одержувача) у цьому чи в іншому банку у строк, встановлений законом або банківськими правилами, якщо інший строк не передбачений договором або звичаями ділового обороту.

Частиною 2 статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що банк має право здійснювати банківську діяльність на підставі банківської ліцензії шляхом надання банківських послуг. Банк здійснює професійну діяльність на ринках капіталу на підставі ліцензії, що видається Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку.

Відповідно до ч. 3 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» до банківських послуг належать:

1) залучення у вклади (депозити) коштів та банківських металів від необмеженого кола юридичних і фізичних осіб;

2) відкриття та ведення поточних (розрахункових, кореспондентських) рахунків клієнтів, у тому числі у банківських металах, та рахунків умовного зберігання (ескроу);

3) розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик.

За змістом ч. 10 вказаної статті банк має право надавати платіжні послуги відповідно до Закону України «Про платіжні послуги» з урахуванням вимог цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України, що регулюють діяльність банків.

Таким чином, банк як фінансова установа може надавати банківські послуги з ведення поточного рахунку клієнта, в тому числі щодо перерахування грошових коштів за його платіжними дорученнями, виключно на підставі банківської ліцензії.

В той же час, на підставі рішення Правління Національного банку України від 17.03.2016 №169 Банк віднесено до категорії неплатоспроможних та розпочато з 18.03.2016 процедуру виведення Банку з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації і призначення Уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 21.04.2016 №280 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 22.04.2016 №561 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Тобто, з 21.04.2016 у Банку як фінансової установи було відкликано банківську ліцензію, на підставі якої Банк мав право надавати фінансові послуги, зокрема з відкриття та ведення поточних рахунків клієнтів.

Статтею 17 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачена заборона на здійснення банківської діяльності без банківської ліцензії.

Враховуючи те, що станом на момент розгляду даного спору НБУ відкликало банківську ліцензію у Банку, виконання спірної операції з перерахування коштів на підставі платіжних доручень №142 та №143 від 15.03.2016 є неможливим, а відтак вимога позивача про зобов`язання відповідача виконати такі платіжні доручення задоволенню не підлягає.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо повернення без виконання спірних платіжних доручень суд відзначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. При цьому застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності в тому числі належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством).

Під захистом цивільних прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 зазначеної Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правовідношення.

Водночас засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05.04. 2005, заява № 38722/02).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявлені Товариством позовні вимоги у частині визнання незаконними дій відповідача щодо повернення без виконання платіжних доручень №142 та №143 від 15.03.2016 не може забезпечити поновлення порушених прав, а отже обраний спосіб захисту в будь-якому випадку є неефективним у розумінні статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, в задоволенні позовних вимог Товариства необхідно відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 233, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ДП СВ Альтера Одеса» відмовити повністю.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 03.11.2022.

Суддя В.П. Босий