ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
03.11.2022 Справа № 905/866/22
Господарський суд Донецької області у складі судді Чернової О.В., розглянувши матеріали заяви стягувача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГУМ», м. Київ про видачу судового наказу до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПЛЕКС «АГРОТЕХ», м. Волноваха Донецької області про стягнення заборгованості у розмірі 161649,89грн,
Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГУМ», м. Київ звернулося до Господарського суду Донецької області із заявою про видачу судового наказу до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПЛЕКС «АГРОТЕХ», м. Волноваха Донецької області про стягнення заборгованості у розмірі 161649,89грн.
В обґрунтування своїх вимог заявник вказує на те, що він поставив боржнику електричну енергію у квітні 2022 року на суму 161649,89грн. Як стверджує заявник, акт прийому-передачі електричної енергії від 30.04.2022 було направлено боржнику, однак, останній не повернув підписаний примірник такого акту, у зв`язку з чим заявник, посилаючись на приписи п.п. 3.5, 3.4, 3.5 договору, вважає, що такий акт прийнятий і підписаний боржником.
Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГУМ», м. Київ про видачу судового наказу, суд зазначає про таке.
Відповідно до статті 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатом розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.
Згідно з статтею 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до частин 1-3 статті 150 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником. У заяві повинно бути зазначено, зокрема, вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються (п. 4); перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги (п.5). До заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (п.4).
Приписами частини 2 статті 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Отже, відповідно до приписів статей 12 та 148 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ може бути виданий лише за вимогами про стягнення грошових коштів, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо. Тобто заявлені у заяві про видачу судового наказу вимоги повинні відповідати презумпції безспірності вимог заявника.
З огляду на приписи пункту 7 частини 1 статті 155 Господарського процесуального кодексу України за загальним правилом, при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Разом з тим однією з підстав для відмови у видачі наказу є встановлення судом обставин, що з поданої заяви про видачу судового наказу не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги (пункт 8 частини 1 статті 52 Господарського процесуального кодексу України).
Така підстава для відмови у видачі судового наказу свідчить про наявність у суду обов`язку здійснити певний аналіз обґрунтованості здійснення господарських операцій саме у межах та на підставі договору, виникнення спірних правовідносин за таким, а відтак і обґрунтованості вимог заявника на предмет наявності/порушення його права.
Відсутність доказів, передбачених договором, передбачає надання оцінки наданим заявником доказам та аналізу обґрунтованості вимог заявника через призму діючого законодавства та судової практики, що унеможливлює спрощену процедуру наказного провадження.
Приписи господарського процесуального законодавства України передбачають можливість задоволення заяви про видачу судового наказу лише за умови безспірності вимог, відповідно, заявник, крім іншого, має додати документи, що вказують на правильність та безспірність грошових сум.
Дослідивши надані матеріали до заяви про видачу судового наказу, суд встановив, що п.п.3.5, 3.4, 3.6 договору викладені в іншій редакції, аніж вказано заявником за текстом заяви, та суд керується п.п.3.11-3.13 договору №35-08.02.2022/МР/ВСВ від 08.02.2022.
Суд, встановив, що акт приймання-передачі повинен бути належним чином направлений боржнику.
Заявник за текстом заяви вказує, що направляв акт приймання-передачі б/н від 30.04.2022 боржнику, однак, до матеріалів заяви не надав належних доказів на підтвердження направлення такого акту боржнику відповідно до вимог п.13.9 договору, чим порушив вимоги пункту 4 частини 3 статті 150 Господарського процесуального кодексу України.
Таким чином, суд відхиляє твердження заявника про те, що боржник прийняв і підписав акт б/н від 30.04.2022 приймання-передачі електричної енергії за квітень 2022.
Суд також звертає увагу, що враховуючи приписи розділу 5 договору та п.2, 3, розрахунок за відпущену електричну енергію здійснюється на підставі рахунку, в якому повинна визначатися ціна електричної енергії.
До матеріалів заяви не надано рахунку та доказів направлення рахунку боржнику.
Крім того, у зв`язку з відсутністю в матеріалах заяви доказів направлення боржнику акту приймання-передачі електричної енергії та рахунку на оплату, із заяви та доданих документів не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги у заявника, з якою останній звернувся до суду.
Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГУМ», м. Київ та видачу судового наказу на підставі пунктів 1, 8 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України.
Суд також повідомляє, що відповідно до розпорядження керівництва суду №7-р від 21.02.2022, у зв`язку із закінченням знаків поштової оплати (поштових марок) та проведенням відповідних процедур закупівлі у Господарському суді Донецької області зупинено з 22.02.2022 прийняття працівниками відділу документального забезпечення та контролю (канцелярія) документів для відправлення за межі суду, тому кореспонденція учасникам справи, у тому числі процесуальні документи, засобами поштового зв`язку наразі не надсилаються та повідомлення інформації по справі здійснюється альтернативними засобами зв`язку (електронна пошта, телефонограма, факсограма, підсистема «Електронний суд», розміщення відповідних повідомлень на офіційній сторінці суду на веб-порталі «Судова влада України», тощо).
Керуючись статтями 76, 77, 147, 148, 150, 152, 153, 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд
У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГУМ», м. Київ про видачу судового наказу до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПЛЕКС «АГРОТЕХ», м. Волноваха Донецької області про стягнення заборгованості у розмірі 161649,89грн відмовити.
Роз`яснити стягувачу, що за приписами частини 1 статті 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктів 1, 8 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків або в порядку спрощеного позовного провадження.
Повідомлення інформації по справі здійснити шляхом направлення ухвали суду на електронні пошти учасників справи.
Ухвала складена та підписана 03.11.2022.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строк, встановлений статтею 256 Господарського процесуального кодексу України в порядку.

Суддя О.В. Чернова