ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2022 р. Справа №914/3270/21

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Желіка М.Б.

Орищин Г.В.

без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Наш дім Рясне» б/н від 16.02.2022 (Вх.№ ЗАГС 01-05/541/22 від 17.02.2022)

на рішення Господарського суду Львівської області від 04.01.2022 (повний текст складено 11.01.2022)

у справі №914/3270/21

за позовом Приватного підприємства «Львівобленерго», м. Львів

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Наш дім Рясне», м. Львів

про стягнення вартості необлікованої електричної енергії в розмірі 28 217, 56 грн

Короткий зміст позовних вимог.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Приватного підприємства Львівобленерго до Товариства з обмеженою відповідальністю Управлінська компанія Наш дім Рясне про стягнення вартості необлікованої електричної енергії в розмірі 28 217, 56 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються неналежним дотриманням відповідачем Правил роздрібного ринку електричної енергії. Зокрема, позивачем зазначено про порушення на об`єкті відповідача цілісності пломбувального матеріалу, на якому встановлені пломби з відбитками тавр оператора системи. За наслідком виявленого порушення представниками позивача складено Акт про порушення № 035523 від 22.03.2021, на підставі якого Комісією Львівських МЕМ ПАТ Львівобленерго визначено ТОВ Управлінська компанія Наш дім Рясне обсяг та вартість необлікованої електричної енергії та суму збитків у розмірі 28 217,56 грн.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 04.01.2022 у справі №914/3270/21 позов задоволено. Стягнуто з ТОВ «Управлінська компанія «Наш дім «Рясне» на користь ПАТ «Львівобленерго» 28 217,56 грн вартості необлікованої електричної енергії, 2 270,00 грн судового збору та 6 400,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідальність внаслідок порушення ТОВ УК Наш дім Рясне ПРРЕЕ встановлена та передбачена Договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, який укладений між ПрАТ Львівобленерго (оператор системи) та ТОВ УК Наш дім Рясне (споживач), а тому для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії ТОВ УК Наш дім Рясне достатньо виявлення порушення ПРРЕЕ, без встановлення факту викрадення електричної енергії. Позивачем дотримано вимоги додатку 8 до ПРРЕЕ при складанні акту про порушення №035523 від 22.03.2021 та додатку до акту схема підключення електроустановки споживача, якими зафіксовано факт порушення споживачем пункту 8.4.2 ПРРЕЕ.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

ТОВ «Управлінська компанія «Наш дім Рясне» подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 04.01.2022 у справі №914/3270/21 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що рішення винесено при неповному з`ясуванні фактичних обставин справи і з порушенням норм матеріального права. Зокрема, скаржник, не погоджується з висновком господарського суду про те, що ПрАТ «Львівобленерго» для нарахування необлікованої електроенергії застосував формулу для побутового споживача, тоді як ТОВ «УК « Наш Дім Рясне» є колективним побутовим споживачем.

Скаржник зазначає, що предметом доказування у даній справі є неправомірність рішень комісії ЛМЕМ ПрАТ «Львівобленерго», оформлених протоколом №035523-а з розгляду акту про порушення №035523, на підставі якого ТОВ «УК «Наш Дім Рясне» було донараховано вартість необлікованої електроенергії.

Скаржник стверджує, що ТОВ «УК «Наш Дім Рясне» немає власного споживання. Управлінська компанія сприяє отриманню співвласниками багатоквартирного будинку комунальних послуг, зокрема постачанню та розподілу електричної енергії, яка постачається у багатоквартирний будинок виключно задля функціонування спільного майна співвласників та для задоволення побутових (спільно-побутових) потреб співвласників (зокрема електропостачання ліфтів, освітлення МЗК та прибудинкової території тощо). Мешканці багатоповерхового будинку за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 350А, оплачують спожиту електричну енергію в квартирах по окремим прямим договорам, в той же час, ТОВ «УК «Наш Дім Рясне» оплачує спожиту електричну енергію за освітлення під`їзду, ліфту, сходів і двору для забезпечення потреб мешканців будинку на підставі показів встановленого у будинку розрахункового засобу обліку.

На думку скаржника, розширене тлумачення підстав застосування глави 8.4. ПРРЕЕ, зокрема у випадках встановлення порушення споживачем ПРРЕЕ без виявлення фактів безоблікового споживання електричної енергії, самовільного підключення до об`єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без засобів вимірювальної техніки призведе до безпідставного збагачення постачальників електроенергії, у відповідності до ст. 1212 ЦК України, які будуть отримувати кошти без будь-яких втрат електроенергії.

Таким чином, на думку скаржника, не будь-які дії тягнуть відповідальність та донарахування вартості неврахованої електричної енергії, а лише ті, що можуть або могли вплинути на показники, об`єми, облік її споживання. Представниками ПрАТ «Львівобленерго» жодним чином не було доведено те, що ТОВ «УК «Наш Дім Рясне» реально споживав необліковану електричну енергію.

Скаржник стверджує, що товариство є прибутковою організацією і має на меті одержання прибутку та використання його в інтересах учасників та трудового колективу, розвитку виробництва та рішення соціальних завдань суспільства, відтак, в розумінні абз. 49 п. 1.1.2. ПРЕЕ ТОВ «УК «Наш Дім Рясне» є колективним побутовим споживачем.

За зазначених обставин, скаржник вважає, що ПрАТ «Львівобленерго» неправильно визначив формулу розрахунку вартості необлікованої електроенергії, а саме як не для побутового споживача, посилаючись на п. 8.4.10 ПРРЕЕ.

Також, на думку скаржника, витрати в сумі 6400,00 грн на професійну правничу допомогу є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг (підготовка цієї справи до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної й технічної роботи, адже зазначена справа не є складною, та типовою для представника у даній справі) не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу.

ПрАТ «Львівобленерго» у відзиві на апеляційну скаргу рішення суду прояить залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що доводи апелційної скарги є безпідставними та необгрунтованими, а рішення суду першої інстанції ухвалене відповідно до вимог чинного законодавства України.

Позивач вважає, що враховуючи всі фактичні обставини справи, судом вірно застосовано як норми процесуального, так і матеріального права, в повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення господарського спору, доведено та всебічно обґрунтовано їх в своєму рішенні, надано належну оцінку всім доказам, що ґрунтуються на повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.

ПрАТ «Львівобленерго» дотримано вимоги додатку 8 до ПРРЕЕ при складанні акту про порушення №035523 від 22.03.2021 та додатку до актів - схема підключення електроустановки споживача, якими зафіксовано порушення споживачем пункту 8.4.2 ПРРЕЕ. Відповідальність внаслідок порушення ТОВ «УК «Наш дім Рясне» ПРРЕЕ встановлена та передбачена договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, який укладений між ПрАТ «Львівобленерго» (оператор системи) та ТОВ «УК «Наш дім Рясне» (споживач), а тому для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії ТОВ «УК «Наш дім Рясне» достатньо виявлення порушення ПРРЕЕ, без встановлення факту викрадення електричної енергії.

Позивач зазначає, що товариство з обмеженою відповідальністю саме в силу правової природи його створення і діяльності, не є колективним побутовим споживачем.

На думку позивача, скаржник при складанні акту про порушення жодних заперечень чи зауважень не мав, своїм правом надати пояснення чи докази не скористався та факт порушення ПРРЕЕ визнав. Всі факти та обставини, які викладені в апеляційній скарзі, вже раніше встановлені судовим рішенням Господарського суду Львівської області від 14.03.2022 у справі №914/2661/21, яке набрало законної сили.

Процесуальні дії суду у справі.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2022 сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Галушко Н.А., судді Желік М.Б., Орищин Г.В.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 22.02.2022 апеляційну скаргу ТОВ «Управлінська компанія «Наш дім Рясне» б/н від 16.02.2022 (Вх. № ЗАГС 01-05/541/22 від 17.02.2022) у справі №914/3270/21 залишено без руху. Зобов`язано скаржника усунути встановленні при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме: надати (надіслати) на адресу Західного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору в сумі 3 405,00 грн протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 15.03.2022 продовжено скаржнику строк виконання вимог ухвали суду від 22.02.2022, зобов`язано скаржника після закінчення воєнного стану протягом 10 днів усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме: надати (надіслати) на адресу Західного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору в сумі 3 405,00 грн.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 03.08.2022 встановлено скаржнику строк для виконання вимог ухвали суду від 22.02.2022 про залишення апеляційної скарги без руху до 25.08.2022.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 29.08.2022 поновлено пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Львівської області від 04.01.2022 у справі №914/3270/21, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Управлінська компанія «Наш дім Рясне» б/н від 16.02.2022 (Вх.№ ЗАГС 01-05/541/22 від 17.02.2022) на рішення Господарського суду Львівської області від 04.01.2022 у справі №914/3270/21, апеляційну скаргу вирішено розглядати без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до приписів ч. 10 ст. 270 ГПК України вказана апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції про стягнення 28 217, 56 грн, тобто з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розглядається без повідомлення учасників справи.

Згідно з ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Між ПрАТ Львівобленерго (оператор системи) та ТОВ Управлінська компанія Наш дім Рясне (споживач) укладено договір про надання послуг з розподілу електричної енергії №72816 від 23.09.2020, а також Заяву-приєднання від 20.11.2020 до умов вищевказаного договору за об`єктом споживача за адресою м. Львів, вул. Шевченка, 350-А.

Умовами п.8.6 договору сторони погодили, що споживач сплачує оператору системи вартість необлікованої електричної енергії, визначену відповідно до ПРРЕЕ.

Як встановлено судом першої інстанції, при перевірці на об`єкті за вказаною адресою споживача 22.03.2021 представниками ПрАТ Львівобленерго виявлено порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, про що на місці складено Акт про порушення № 035523 від 22.03.2021, яким зафіксовано порушення цілісності пломбувального матеріалу, на якому встановлені пломби з відбитками тавр оператора системи, а саме: на клемній кришці електролічильника №020640 пломба ОЛ9328.

Вказаний Акт складено за участю представника споживача заступника директора ТОВ Управлінська компанія Наш дім Рясне (Лисяка Н. Т.) та підписано останнім без зауважень.

За результатами засідання комісії Львівських МЕМ по розгляду Акту про порушення №035524 від 22.03.2021 (в присутності представника споживача), 23.04.2021 прийнято протокольне рішення № 035523-а, відповідно до якого споживачу визначено обсяг та вартість необлікованої електроенергії та суму завданих збитків, внаслідок порушення ПРРЕЕ та проведено нарахування за період з дати останньої технічної перевірки (15.12.2020) по дату складання Акту про порушення (22.03.2021), виходячи з дозволеної потужності, режиму роботи електрообладнання згідно договору на суму 28217,56 грн.

Листом № 203-07-1578 від 27.04.2021 оператором надіслано ТОВ «УК «Наш дім Рясне» копію протоколу № 035524-а від 23.04.2021 та рахунок до сплати за необліковану електричну енергію та завдані збитки № 234283 від 23.04.2021 на суму 28 217,56 грн з терміном оплати до 23.05.2021.

Листом № 347 від 17.05.2021 ТОВ Управлінська компанія Наш дім Рясне звернулось до ПрАТ Львівобленерго з проханням скасувати протокол №035523-а від 23.04.2021.

За результатами засідання комісії ПрАТ Львівобленерго по розгляду Акту про порушення № 035523 від 22.03.2021, 09.06.2021 прийнято протокольне рішення № 035523-ЛОЕ, відповідно до якого комісія вирішила залишити без змін рішення комісії Львівських МЕМ ПрАТ Львівобленерго № 035523 від 23.04.2021.

Вказана заборгованість на момент прийняття рішення у даній справі відповідачем не сплачена.

Вищенаведені обставини стали підставою звернення позивача до суду з матеріально- правовою вимогою про стягнення з ТОВ Управлінська компанія Наш дім Рясне 28 217,56 грн вартості необлікованої електричної енергії.

Мотиви, якими керується суд та застосоване ним законодавство.

Предметом судового розгляду є вимога позивача про стягнення вартості необлікованої електричної енергії у зв`язку із неналежним дотриманням відповідачем Правил роздрібного ринку електричної енергії.

Відповідно до ч.2 ст.4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи- підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Статтею 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно з положеннями ст.ст.509,525,526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання договору чи зміни умов його виконання не допускається.

Відповідно до ст.599 ЦК України та ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами існували правовідносини з надання послуг з розподілу електричної енергії.

Відносини сторін врегульовані Законом України Про ринок електричної енергії, Правилами роздрібного ринку електричної енергії, Договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, а також Заявою-приєднання від 20.11.2020 до умов Договору за об`єктом споживача за адресою м. Львів, вул. Шевченка, 350-А.

Правила роздрібного ринку електричної енергії, затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 14.03.2018 №312 (ПРРЕЕ), передбачають, що на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку (п. 1.2.1).

Вказаними правилами передбачено права оператора системи, зокрема, проводити (за пред`явленням представником службового посвідчення) обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза засобами вимірювання та інших порушень, що викликають неправильне вимірювання обсягів споживання електричної енергії; на безперешкодний доступ (за пред`явленням представником службового посвідчення) до електричних установок споживача для проведення технічної перевірки засобів вимірювання, контролю за рівнем споживання електричної енергії та потужності, вимірювання показників якості електричної енергії, контрольного огляду електричних мереж від межі балансової належності до точки вимірювання та/або точки обліку відповідно до умов укладених договорів, а також для виконання відключення та обмеження споживання відповідно до встановленого цими Правилами порядку та умов договору, виконання інших робіт відповідно до договору (ч.3,4 п. 5.1.1 ПРРЕЕ).

Згідно з п.8.2.4 ПРРЕЕ, у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до порядку, визначеного главою 8.4 цього розділу.

У разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 9 до цих Правил.

Акт про порушення складається представниками оператора системи, які мають таке право згідно з посадовою інструкцією, пройшли відповідне навчання та інструктаж, після пред`явлення ними службових посвідчень До акту про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в цьому акті (п. 8.2.5 Правил).

На підставі акту про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків (п. 8.2.6. Правил).

Згідно з ч.1 п.8.4.2 ПРРЕЕ визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі акта про порушення, складеного у порядку, визначеному цими Правилами, у разі виявлення порушення цілісності пломб, цілісності пломбувального матеріалу, на якому встановлені пломби (дріт, кордова нитка тощо), порушення цілісності гвинтів, на яких закріплено пломбувальний матеріал (далі - пошкодження пломб), або відсутність на засобах вимірювальної техніки пломб з відбитками тавр про їх повірку чи пломб з відбитками тавр оператора системи або інших заінтересованих сторін, установлених на кріпленнях кожуха лічильника електричної енергії (за умови наявності акта про пломбування, складеного в порядку, установленому Кодексом комерційного обліку, або іншого документа, який підтверджує факт пломбування і передачу на збереження засобів вимірювальної техніки, установлених пломб, та за умови втручання споживача в роботу засобів вимірювальної техніки).

Не береться судом до уваги твердження скаржника, що споживач - ТОВ УК Наш дім Рясне відповідно до ч.3.1. ст.3 Статуту є прибутковою організацією і має на меті одержання прибутку та використання його в інтересах учасників та трудового колективу, розвитку виробництва та рішення соціальних завдань суспільства, а тому в розумінні абз.49 п.1.1.2. ПРРЕЕ є колективним побутовим споживачем з огляду на таке.

Відповідно до п. 62 cт. 1 Закону України Про ринок електричної енергії побутовий споживач - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність).

Аналогічні приписи містять п. 1.1.2 розділу І Правил роздрібного ринку електричної енергії, відповідно до якого споживач електричної енергії - фізична особа, у тому числі фізична особа-підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання; а побутовий споживач - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність).

Згідно з ст. 1 Закону України Про господарські товариства (зі змінами та доповненнями) господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками. Господарськими товариствами відповідно до цього Закону визнаються підприємства, установи, організації, створені на засадах угоди юридичними особами і громадянами шляхом об`єднання їх майна та підприємницької діяльності з метою одержання прибутку. До господарських товариств належать: акціонерні товариства, товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, повні товариства, командитні товариства. Товариства можуть займатися будь-якою підприємницькою діяльністю, яка не суперечить законодавству України.

Отже, товариство з обмеженою відповідальністю саме в силу правової природи його створення і діяльності, не є колективним побутовим споживачем.

Відповідно до п. 2.3.4. ПРРЕЕ відповідальність за збереження і цілісність засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб, відповідно до акта про пломбування покладається на власника (користувача) електроустановки або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені. Відповідальним за експлуатацію та технічний стан засобів (вузлів) вимірювальної техніки є їх власник.

Згідно з ст. 77 Закону України Про ринок електричної енергії учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, зокрема пошкодження цілісності пломб, повірочного тавра тощо (п.14) несуть відповідальність згідно із законом.

Судом першої інстанції правомірно встановлено, що позивачем дотримано вимоги додатку 8 до ПРРЕЕ при складанні акту про порушення №035523 від 22.03.2021 та додатку до акту схема підключення електроустановки споживача, якими зафіксовано факт порушення споживачем пункту 8.4.2 ПРРЕЕ.

Вищенаведене спростовує твердження скаржника, що розширене тлумачення підстав застосування глави 8.4. ПРРЕЕ, зокрема у випадках встановлення порушення споживачем ПРРЕЕ без виявлення фактів безоблікового споживання електричної енергії, самовільного підключення до об`єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без засобів вимірювальної техніки призведе до безпідставного збагачення постачальників електроенергії, у відповідності до ст. 1212 ЦК України, які будуть отримувати кошти без будь-яких втрат електроенергії.

Отже, відповідальність внаслідок порушення ТОВ УК Наш дім Рясне ПРРЕЕ встановлена та передбачена Договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, який укладений між ПрАТ Львівобленерго (оператор системи) та ТОВ УК Наш дім Рясне (споживач), а тому для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії ТзОВ УК Наш дім Рясне достатньо виявлення порушення ПРРЕЕ, без встановлення факту викрадення електричної енергії.

Оскільки, електроенергія споживачу фактично поставлена, і спожита останнім, але, як правомірно встановлено судом першої інстанції, внаслідок порушення вимог ПРРЕЕ мав місце недооблік електричної енергії, нарахування за недовраховану електроенергію проводилось виходячи з дозволеної потужності, режиму роботи електрообладнання згідно договору, вартість недооблікованої електричної енергії повинна бути відшкодована споживачем. Доказів відшкодування відповідачем вартості недооблікованої електричної енергії в розмірі 28 217,56 грн матеріали справи не містять та не надано таких в суд апеляційної інстанції.

Пунктами 1, 3 частини 1 статті 129 Конституції України одними з основних засад судочинства визначені рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із п.1 ст.76 ГПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Скаржником у встановленому законом порядку не надано суду належних та допустимих доказів у спростування позовних вимог, доказів відшкодування відповідачем вартості недооблікованої електричної енергії в розмірі 28 217,56 грн матеріали справи не містять.

Щодо вимог позивача в частині стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6400,00 грн судова колегія зазначає таке.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

За змістом ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Зокрема, до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч.8 ст. 129 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

На підтвердження судових витрат позивачем до заяви долучено:

-Договір №21/9-4 від 17.09.2021 про надання правничої допомоги, укладений між ПАТ Львівобленерго та Адвокатським об`єднанням Юріс Консультус щодо відповідача ТОВ УК Наш дім Рясне на суму 6 400, 00 грн,

-платіжне доручення №21872 від 08.10.2021 на суму 6 400, 00,

-рахунок на оплату №21/113 від 06.10.2021 на суму 6 400, 00 грн,

-свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю Кухар Надії Василівни,

-ордер серії ВС №1088412 від 17.09.2021 на надання правничої (правової) допомоги ПрАТ Львівобленерго адвокатом Кухар Надією Василівною, згідно яких вбачається, що всього ПрАТ Львівобленерго надано правничої допомоги на суму 6 400, 00 грн.

Для цілей розподілу судових витрат, зокрема, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Позивач просить стягнути з відповідача 6 400,00грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката, понесених ним в суді першої інстанції при розгляді цієї справи.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони (постанова Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст.129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рішеннях від 12 жовтня 2006 у справі Двойних проти України, від 10 грудня 2009 у справі Гімайдуліна і інші проти України, від 23 січня 2014 у справі East/West Alliance Limited проти України, від 26 лютого 2015 у справі Баришевський проти України зазначає, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду у додатковій постанові у справі №755/9215/15-ц (провадження 14-382цс19) від 19.02.2020, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Таким чином, суд не може на власний розсуд зменшувати розмір витрат на оплату правничої допомоги, який підлягає відшкодуванню.

Клопотань про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами від ТОВ Управлінська компанія Наш дім Рясне не надходило.

З огляду на викладене, судом першої інстанції правомірно задоволено вимогу позивача щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6400, 00 грн, оскільки такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим та підтверджений матеріалами справи.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч.23 рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Пронін проти України» за заявою №63566/00 суд нагадує, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Ryabykh v.Russia» від 24.07.2003 року, «Svitlana Naumenko v. Ukraine» від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 04.01.2022 у справі №914/3270/21 відповідає матеріалам справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства і підстав для його скасування немає.

Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 236, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 ГПК України

Західний апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ :

1.Рішення Господарського суду Львівської області від 04.01.2022 у справі №914/3270/21 залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Наш дім Рясне» б/н від 16.02.2022 (Вх.№ ЗАГС 01-05/541/22 від 17.02.2022) - без задоволення.

Судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку покласти на скаржника

2. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

суддя Желік М.Б.

суддя Орищин Г.В.