СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2022 року м. Харків Справа №922/3589/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Склярук О.І. , суддя Терещенко О.І.

за участю секретаря судового засідання Стойки В.В.

учасники провадження у справі:

прокурор Горгуль Наталя Володимирівна (поза межами приміщення суду)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Заступника керівника Харківської обласної прокуратури (вх.№37Х/1 від 05.01.2022) на рішення Господарського суду Харківської області від 25.11.2021 у справі №922/3589/21 (м. Харків, суддя Смірнова О.В., повний текст ухвали складено 03.12.2021),

за позовом Керівника Куп`янської окружної прокуратури Харківської області, м. Куп`янськ, Харківська обл,

в інтересах держави, в особі Великобурлуцької селищної ради, смт. Великий Бурлук, Куп`янський район, Харківська обл,

до 1. Головного управління Держгеокадастру у Харківської області, м. Харків,

2. Фермерського господарства «Агротемп 2015», смт. Великий Бурлук, Куп`янський район, Харківська область,

3. Фізичної особи ОСОБА_1 , смт. Великий Бурлук, Куп`янський район, Харківська область,

про визнання незаконним та скасування наказу; визнання недійсними договорів оренди землі, визнання недійсними договорів суборенди землі та повернення земельних ділянок, -

ВСТАНОВИВ:

Керівник Куп`янської окружної прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Великобурлуцької селищної ради звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до 1) Головного управління Держгеокадастру у Харківської області; 2) Фермерського господарства «Агротемп 2015»; 3) Фізичної особи ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування наказів Головного управління Держгеокадастру у Харківської області, зокрема: №№ 1359-СГ від 15.05.2015; 1362-СГ від 15.05.2015; 1364-СГ від 15.05.2015; 1366-СГ від 15.05.2015; 1368-СГ від 15.05.2015; 1370-СГ від 15.05.2015; 1372-СГ від 15.05.2015; 1373-СГ від 15.05.2015; 1360-СГ від 15.05.2015; 1374-СГ від 15.05.2015; 1363-СГ від 15.05.2015; 1365-СГ від 15.05.2015; 1367-СГ від 15.05.2015; 1369-СГ від 15.05.2015; 1371-СГ від 15.05.2015; визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок, сторонами яких є перший та другий відповідачі, зокрема: із кадастровим номером :01:000:0797 площею 7,9091 га від 06.07.2015; із кадастровим номером :01:000:0769 площею 16,8846 га від 06.07.2015; із кадастровим номером :01:000:0768 площею 17,9366 га від 06.07.2015; із кадастровим номером :01:000:0777 площею 33,9018 га від 06.07.2015; із кадастровим номером :01:000:0796 площею 10,3019 га від 06.07.2015; з кадастровим номером :01:000:0790 площею 47,3389 га від 06.07.2015; із кадастровим номером :01:000:0788 площею 102,8226 га від 06.07.2015; із кадастровим номером :01:000:0779 площею 20,6939 га від 06.07.2015; із кадастровим номером :01:000:0780 площею 20,3505 га від 06.07.2015; із кадастровим номером :01:000:0785 площею 88,783 га від 06.07.2015; із кадастровим номером :01:000:0782 площею 28,0623 га від 06.07.2015; із кадастровим номером :01:000:0794 площею 23,3268 га від 06.07.2015; із кадастровим номером :01:000:0787 площею 11,3793 га від 06.07.2015; із кадастровим номером :01:000:0786 площею 13,555 га від 06.07.2015; із кадастровим номером :01:000:0783 площею 30,568 га від 06.07.2015; визнання недійсними договорів суборенди земельних ділянок, сторонами яких є другий та третій відповідачі, зокрема: із кадастровим номером :01:000:0797 площею 7,9091 га від 25.12.2015; із кадастровим номером :01:000:0769 площею 16,8846 га від 22.12.2015; із кадастровим номером :01:000:0768 площею 17,9366 га від 25.12.2015; із кадастровим номером :01:000:0777 площею 33,9018 га від 22.12.2015; із кадастровим номером :01:000:0796 площею 10,3019 га від 25.12.2015; із кадастровим номером :01:000:0790 площею 47,3389 га від 22.12.2015; із кадастровим номером :01:000:0788 площею 102,8226 га від 22.12.2015; із кадастровим номером :01:000:0779 площею 20,6939 га від 22.12.2015; із кадастровим номером :01:000:0780 площею 20,3505 га від 25.12.2015; із кадастровим номером :01:000:0785 площею 88,783 га від 22.12.2015; із кадастровим номером :01:000:0782 площею 28,0623 га від 25.12.2015; із кадастровим номером :01:000:0794 площею 23,3268 га від 25.12.2015; із кадастровим номером :01:000:0787 площею 11,3793 га від 25.12.2015; із кадастровим номером :01:000:0786 площею 13,555 га від 22.12.2015; із кадастровим номером :01:000:0783 площею 30,568 га від 22.12.2015. Також, прокурор просить зобов`язати 2-го відповідача повернути вищезазначені земельні ділянки Великобурлуцькій селищній раді. Судовий збір прокурор просить стягнути з відповідачів.

18.10.2021 до Господарського суду Харківської області від прокуратури надійшла заява про зміну предмету позову (в порядку ст.ст.4, 46, 53 ГПК України) за вх.№24391, в якій прокурор змінює предмет позову, зокрема доповнює такими вимогами: просить визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Харківської області № 2874-СГ від 27.10.2015 «Про надання в оренду земельної ділянки»; визнати незаконним договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0792 площею 34,4208 га від 24.11.2015, сторонами якого є перший та другий відповідачі; визнати незаконним договір суборенди земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0792 площею 34,4208 га від 12.01.2016, сторонами якого є другий та третій відповідачі; зобов`язати 2-го відповідача повернути Великобурлуцькій селищній раді земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0792 площею 34,4208 га.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 25.11.2021 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Заступник керівника Харківської обласної прокуратури з рішенням суду не погодився та звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм чинного законодавства, просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 25.11.2021 у справі №922/3589/21 та ухвалити нове, яким задовольнити позов прокурора; судові витрати відшкодувати на користь Харківської обласної прокуратури за рахунок відповідачів; справу розглянути за участі представника Харківської обласної прокуратури; про дату, час та результати розгляду апеляційної скарги повідомити сторони та Харківську обласну прокуратуру.

Одночасно апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 25.11.2021 у справі №922/3589/21, посилаючись на те, що у судовому засіданні 25.11.2021 проголошено лише його вступну та резолютивну частини; обласною прокуратурою отримано 10.12.2021, що підтверджується даними офіційного веб-сайту «Укрпошта» щодо відстеження трекінгу відправлення за №639 копії оскаржуваного рішення Господарського суду Харківської області від 25.11.2021; двадцятий день строку на апеляційне оскарження рішення припадає на 30.12.2021.

В обґрунтування своєї позиції по справі прокурор зазначає наступне:

-судом не досліджено поважності причин пропуску строку позовної давності та, як наслідок, можливості отримання права на судовий захист у разі визнання цих причин поважними;

-судом не досліджено і не враховано, що орган місцевого самоврядування, в інтересах якого прокурором заявлено позов, не є стороною спірних договорів, а тому не міг знати про їх наявність з 2015 року;

- безпідставним є висновок суду про початок перебігу позовної давності у спірних правовідносинах з 2015 року, оскільки, вимоги прокурора є похідними від вимог органу, який має відповідні повноваження щодо спірного майна, то й перебіг позовної давності має розпочатися з моменту, коли про порушення прав та інтересів держави дізнався саме відповідний орган, а не прокурор (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2018 у справі №910/18560/16, пп.4.1, п. 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №10 «Про деякі питання практик застосування позовної даності у вирішенні господарських спорів»);

- Куп`янська окружна прокуратура не є володільцем або розпорядником інформації щодо надання громадянам у користування земельних ділянок, про порушення вимог земельного законодавства прокурор дізнався 18.06.2021 після отримання документів від ГУ Держгеокадастру у Харківській області (лист №10-20-14-4893/0/19-21), тобто саме з цього часу прокурор здобув докази на підтвердження матеріально-правових підстав позову, а відтак і набув можливість звернутися з відповідним позовом до суду за захистом порушеного права;

- починаючи з 14.10.2014 органи прокуратури позбавлені можливості проводити відповідні перевірки, за результатами яких прокурор міг би встановити наявність порушень закону; органи прокуратури припинили виконання функції «загального нагляду», а отже не мали повноважень на витребування з органів державної влади певних документів на підставі ст.20 Закону України «Про прокуратуру»;

- судом не надано належної оцінки тій обставині, що накази ГУ Держземагенства (на даний час Держгеокадастру) у Харківській області про передачу землі в оренду в загальному доступі не перебувають та не розміщуються на офіційному сайті ГУ, а тому прокурор не мав об`єктивної можливості довідатися про порушення вимог законодавства;

- дана справа становить значний суспільний інтерес, оскільки земля є об`єктом права власності українського народу, тому умови щодо використання даного природного ресурсу є особливо суворими.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.01.2022 витребувано у Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/3589/21. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції.

12.01.2021 до Східного апеляційного господарського суду надійшли всі матеріали справи №922/3589/21.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.01.2022 апеляційну скаргу Заступника керівника Харківської обласної прокуратури залишено без руху. Встановлено апелянту десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги. Повідомлено апелянта, що заява про усунення недоліків повинна надійти до суду апеляційної інстанції не пізніше п`ятого дня з наступного дня після закінчення десятиденного строку на усунення недоліків. Повідомлено апелянта про можливість подати заяву про усунення недоліків у справі на електронну адресу суду, через особистий кабінет в системі «Електронний суд», поштою, факсом або дистанційні засоби зв`язку, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису з урахуванням вимог Закону України «Про електронний цифровий підпис» та Закону України «Про електронні довірчі послуги». Наслідки неусунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, визначені статтями 174, 260, 261 Господарського процесуального кодексу України.

Від апелянта надійшла заява (№370 від 12.01.2022) про долучення до матеріалів справи доказів сплати судового збору, а саме платіжного доручення №4017 від 29.12.2021 на суму 13620,00 грн.

В строк, встановлений судом, від апелянта надійшла заява (вх.№959 від 26.01.2022) про усунення недоліків апеляційної скарги на виконання вимог ухвали суду від 12.01.2022. Зокрема апелянт надав докази сплати судового збору, а саме платіжне доручення №72 від 21.01.2022 на суму 204300,00 грн.

Таким чином, апелянтом виконано вимоги ухвали та надано докази сплати судового збору у розмірі 217920,00 грн.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.01.2022 поновлено Заступнику керівника Харківської обласної прокуратури пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження у справі №922/3589/21. Відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою. Встановлено учасниками справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали. Призначено справу №922/3589/21 до розгляду на 10.03.2022.

Від Головного управління Держгеокадастру у Харківської області надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№1236 від 01.02.2022), який долучено до справи.

Відповідач-1 у відзиві просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін. В обґрунтування своєї позиції по справі зазначає наступне:

- стверджувана відсутність повноважень не завадила Керівнику Куп`янської окружної прокуратури звернутися до ГУ листом від 20.05.2021 №60-1245вих21 щодо надання інформації та документів з метою встановлення підстав для наявності представництва. Тому прокуратура могла дізнатися про стверджувані порушення земельного законодавства у будь-який момент з дня прийняття оскаржуваних наказів, оскільки в прокуратури, відповідно до Закону України «Про прокуратуру», як станом на 2015 рік, так і наразі не було і немає жодних обмежень щодо звернення до органів виконавчої влади для встановлення наявності підстав представництва інтересів держави в суді у випадках, визначених цим Законом та процесуальним законодавством;

- аргументи прокуратури про те, що позивач Великобурлуцька селищна рада, набула право власності на земельні ділянки у липні 2021, з огляду на що право на звернення до суду у Великобурлуцької селищної ради виникло лише у липні 2021 є недоречними, оскільки позовна заява подана не Великобурлуцькою селищною радою, а прокуратурою в її інтересах. До 2021 року розпорядником зазначених земельних ділянок до 2021 року було Головне управління;

- наведена прокуратурою конструкція «здобув достатні докази для того, щоб довести, що публічний інтерес було порушено» та твердження, що лише 21.05.2018 прокуратурою отримано докази на підтвердження матеріально-правових підстав позову, не спростовують той факт, що прокуратура могла дізнатися про стверджувані порушення земельного законодавства у будь-який момент з дня прийняття оскаржуваних наказів;

- прокурор повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що випливає із загального правила, встановленого ЦПК України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень.

Від Фермерського господарства «Агротемп 2015» надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№1561 від 08.02.2022), який долучено до справи.

Відповідач-2 у відзиві просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції залишити без змін. В обґрунтування своєї позиції по справі зазначає наступне:

- прокурор в апеляційній скарзі стверджує, що строк позовної давності був не пропущений, оскільки право звернення з позовом позивач набув лише у 2021 році і одночасно з цим вказує на поважність причин пропуску такого строку, оскільки органи прокуратури нібито дізналися про наявність порушень; з наведеного вбачається, що прокурор не може визначитися з моментом виникнення права на позов;

- як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2018 у справі №910/18560/16, якщо у передбачених законом випадках у разі порушення або загрози порушення інтересів держави з позовом до суду звертається прокурор від імені органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, позовну давність слід обчислювати з дня, коли про порушення права або особу, яка його порушила довідався або міг довідатися орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах;

- у разі, коли прокурор звертається до суду не як самостійний позивач, а в інтересах повноважного органу, якщо прокурор мав об`єктивну можливість довідатися про порушення прав раніше такого органу, строк позовної давності починає обраховуватися саме з такого моменту;

- прокурором не зазначено яким чином скасування так званого «загального нагляду» прокуратури у 2014 році заважило прокурору так само в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» звернутися до ГУ Держгеокадастру починаючи з 2015 року, як це він зробив у 2021 році, і отримати необхідну інформацію та документи;

- відповідачем-2 надавалися до суду першої інстанції листування ГУ Держгеокадастру у Харківській області з органами прокуратури протягом 2015-2021 років, в яких органи прокуратури неодноразово звертались з відповідними запитами щодо отримання копій оскаржуваних наказів та договорів (лист прокуратури Харківської області від 06.07.2015, яким витребувано копії наказів, якими передано земельні ділянки гр. ОСОБА_1 та лист ГУ Держземагенства від 08.07.2015, яким надано витребувані копії наказів; лист прокуратури Харківської області від 13.07.2015, яким було витребувано копії договорів, які було укладено на підставі оскаржуваних наказів та лист ГУ Держземагенства від 17.07.2015, яким повідомлено, що 3 екземпляри підписаних договорів було направлено гр. ОСОБА_1 для здійснення державної реєстрації права оренди; листом прокуратури Харківської області від 17.02.2017 було витребувано інформацію щодо кількості прийнятих наказів про передачу земельних ділянок ОСОБА_1 , а листом ГУ Держгеокадастру від 17.02.2017 було надано витребувану інформацію з копіями відповідних наказів;

- Великобурлуцька селищна рада, як орган місцевого самоврядування, починаючи з 2015 року отримувала плату за землю у формі орендної плати за користування спірною земельною ділянкою, тобто селищна рада була обізнана про право на користування земельною ділянкою з 2015 року дати державної реєстрації правочинів та сплати податку у вигляді орендної плати.

Відповідно до указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та указів №259/2022 від 14.03.2022, №133/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» починаючи з 24.02.2022 на території України діє режим воєнного стану. Всі призначені у приміщенні Східного апеляційного господарського суду судові засіданні були перенесені. Враховуючи приписи ст.3 Конституції України з міркувань безпеки доступ та відвідування співробітниками будівлі Східного апеляційного господарського суду обмежено, що обмежило й доступ до певних матеріалів справ та зумовило неможливість своєчасного вирішення питання щодо поданої апеляційної скарги та проведення призначеного судового засідання (яке фактично не відбулось).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.06.2022 доведено до відома учасників справи, що дата наступного відкритого судового засідання з розгляду справи №922/3589/21 буде визначена після усунення обставин, що становлять загрозу та небезпеку життю і здоров`ю учасників судового процесу.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.08.2022 призначено справу №922/3589/21 до розгляду на 13.09.2022 о 09:30 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №131. Повідомлено учасників справи про дату, час та місце розгляду справи. Роз`яснено учасникам справи, що в умовах дії режиму воєнного стану, з міркувань безпеки та враховуючи приписи ст.3 Конституції України, розгляд апеляційної скарги може бути перенесений на іншу дату. Запропоновано учасникам справи заздалегідь визначитися із бажанням та можливістю взяти участь у судовому засіданні, про що письмово повідомити Східний апеляційний господарський суд. Явку представників учасників справи визнано необов`язковою.

Від Головного управління Держгеокадастру у Харківської області надійшло клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника (вх.№4992 від 08.09.2022).

Представником Харківської обласної прокуратури Петровою О.І. було надано суду апеляційної інстанції заяву (вх.№4599 від 24.08.2022) про участь прокурора відділу представництва інтересів держави з питань управління представництва інтересів держави в суді Харківської обласної прокуратури Горгуль Н.В. у судовому засіданні, призначеному на 13.09.2022 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.09.2022 задоволено заяву представника Харківської обласної прокуратури Петрової О.І. про участь прокурора відділу Горгуль Н.В. у судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду з розгляду справи №922/3589/21, яке відбудеться « 13» вересня 2022 р. о 09:30 год. у залі судового засідання №131 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення «EаsyCon», з використанням власних технічних засобів представника, який подав вказану заяву. Судове засідання у справі №922/3589/21, яке відбудеться 13.09.2022 о 09:30 год. ухвалено провести за участю представника Харківської обласної прокуратури прокурора відділу Горгуль Н.В. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення «EаsyCon», з використанням власних технічних засобів вказаного представника.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.09.2022 призначено справу №922/3589/21 до розгляду на 19.10.2022 о 09:55 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №132. Повідомлено учасників справи про дату, час та місце розгляду справи. Роз`яснено учасникам справи, що в умовах дії режиму воєнного стану, з міркувань безпеки та враховуючи приписи ст.3 Конституції України, розгляд апеляційної скарги може бути перенесений на іншу дату. Запропоновано учасникам справи заздалегідь визначитися із бажанням та можливістю взяти участь у судовому засіданні, про що письмово повідомити Східний апеляційний господарський суд. Явку представників учасників справи визнано необов`язковою. Запропоновано учасникам справи для прискорення документообігу в межах цієї справи, надсилати документи (заяви, клопотання тощо) з використанням програми «Електронний суд» (за умов відповідної реєстрації) або скеровувати їх з засвідченням електронним цифровим підписом уповноваженої особи на електронну адресу Східного апеляційного господарського суду . Реєстрація в електронному кабінеті можлива за посиланням https://id.court.gov.ua/rt.gov.ua/sud4875/

Від Керівника Куп`янської окружної прокуратури Харківської області Миргородського Е.О. надійшли пояснення (вх.№5741 від 05.10.2022), в яких просить скасувати оскаржуване рішення та ухвали нове, яким позов прокуратури задовольнити.

В обґрунтування своєї позиції Керівник Куп`янської окружної прокуратури зазначає, що для визначення перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а і об`єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав. Органам прокуратури про факти порушення земельного законодавства, зокрема передачу спірних земель у довгострокову оренду без проведення земельних торгів, стало відомо у 2021 році після опрацювання Листа Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 18.06.2021 №10-20-14-4893/0/19-21. В свою чергу, позивачу Великобурлуцькій селищні раді про факти порушення держаних інтересів стало відомо з листа Куп`янської окружної прокуратури №60/3-2648вих-21 від 05.08.2021. До повноважень прокуратури не входять проведення перевірок розпорядчих актів, виданих органами виконавчої влади, а тому твердження представника відповідача про можливість прокуратури довідатися про стверджувані порушення земельного законодавства у будь-який момент з дня прийняття оскаржуваних наказів є безпідставним. Листи прокуратури Харківської області від 06.07.2015, 13.07.2015 та 07.02.2015 не містять жодної конкретизації щодо земельних ділянок, а тому не зрозуміло чи стосувалася запитувана інформація спірних земельних ділянок. З Листів Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 06.07.2015, 15.07.2015 та 17.02.2017 вбачається, що будь-яких документів до них не додано, інформація щодо факту проведення/непроведення земельних торгів під час надання земель у користування відсутня. Крім того, вказане листування мало місце до 01.11.2018, тобто до дати повного віджучення Канівцем В.С. фермерського господарства «Агротемп 2015», що слугувало однією з підстав пред`явлення позову у даній справі.

Від Головного управління Держгеокадастру у Харківської області надійшло клопотання (вх.№6045 від 14.10.2022) про розгляд справи без участі представника, в якому просить з урахуванням правової позиції, викладеної у відзиві, у задоволенні апеляційної скарги заступника керівника Харківської обласної прокуратури відмовити в повному обсязі.

Про судове засідання сторони повідомлялись шляхом надсилання копій ухвали від 14.09.2022 рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та згідно картки обліку вихідних документів №1302 від 15.09.2022 шляхом направлення на електронні адреси, які учасниками провадження у справі були зазначені як контактні та до кабінетів Електронного суду. Крім того, відповідальними представниками відділу документального забезпечення та контролю було складено акт від 04.10.2022 про те що, ухвала від 14 вересня 2022 року не відправлена Східним апеляційним господарським судом в установленому порядку на адресу вул. Сільгосптехніка, 10-А, смт. Великий Бурлук, Куп`янський район, Харківська область, 62602 Фермерське господарство «Агротемп 2015», вул. Центральна, 40, смт Великий Бурлук, Куп`янський р-н, Харківська обл., 62602, Великобурлуцька селищна рада, вул. Харківська, 7, м. Куп`янськ, Харківська обл., 63701, Куп`янська окружна прокуратура, мікрорайон1, буд.6, кв.5, смт. Великий Бурлук, Куп`янський р-н, Харківська обл., 62602, ФО ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що тимчасово відсутній обмін з відділеннями поштового зв`язку №62602, 63701 в умовах воєнного стану.

Ураховуючи те, що суд не визнавав обов`язковою явку учасників справи, судом здійснено дії щодо їх належного повідомлення про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, зважаючи на необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, забезпечення судом реалізації учасниками судового процесу права приймати участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції, сприяння у наданні їм достатнього часу для належної підготовки своєї позиції та поданні процесуальних документів, констатуючи достатність матеріалів для апеляційного перегляду справи, колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи в даному судовому засіданні.

Прокурор у судовому засіданні оголосив свою позицію по справі.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.04.2015 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держземагентства у Харківській області із заявою про надання в оренду для ведення фермерського господарства 17 земельних ділянок державної власності сільськогосподарського призначення площею 335,107 га, що розташовані за межами населених пунктів на території Міловської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, з кадастровими номерами: :01:000:0224 площею 11.2433 га, :01:000:0219 площею 30.9338 га, :01:000:0222 площею 21.0669 га, :01:000:0234 площею 13.098 га, :01:000:0235 площею 4.9359 га, :01:000:0233 площею 6.7434 га, :02:000:0321 площею 14.3671 га, :02:000:0329 площею 23.5225 га, 6.321483500:02:000:0322 площею 5.737 га, :02:000:0335 площею 20.2424 га, 632148.3500:02:000:0323 площею 27.1445 га, :02:000:0.324 площею 8.3.363 га, :02:000:0325 площею 23.8994 га, :02:000:0339 площею 57.0654 га, :02:000:0326 площею 26.0483 га, :02:000:0337 площею 26.2065 га, :02:000:0338 площею 14.5168 га.

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держземагентства у Харківській області, оскільки в силу ст. 122 Земельного кодексу України саме до компетенції вказаного органу виконавчої влади відносилось розпорядження земельним ділянками сільськогосподарського призначення державної власності на території ліквідованого Великобурлуцького району Харківській області.

В заяві ОСОБА_1 зазначено, що в подальшому членом фермерського господарства буде він особисто, правом на безоплатне одержання у власність земельних ділянок скористався.

Крім цього, потенційним орендарем вказано, що він бажає отримати у користування земельні ділянки загальною площею до 1000 га, які на даний час можливо обробити власними зусиллями та технікою, оскільки в деякій мірі забезпечений власною технікою, іншу техніку є можливість залучити в інших господарствах району.

Наказами Головного управління Держземагентства у Харківській області №971-СГ від 24.04.2015, №972-СГ від 24.04.2015, №956-СГ від 24.04.2015, №957-СГ від 24.04.2015, №958-СГ від 24.04.2015, №959-СГ від 24.04.2015, №960-СГ від 24.04.2015, №961-СІ від 24.04.2015, №962-СГ від 24.04.2015, №963-СГ від 24.04.2015, №964-СГ від 24.04.2015, №965-СГ від 24.04.2015, №966-СГ від 24.04.2015, №967-СГ від 24.04.2015, № 968-СГ від 24.04.2015, №969-СГ від 24.04.2015 та №970-СГ від 24.04.2015 ОСОБА_1 передано в оренду вищевказані земельні ділянки державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 335,107 га для ведення фермерського господарства строком на 49 років.

Пунктами 3.3. вищевказаних наказів передбачено, що земельні ділянки необхідно використовувати за цільовим призначенням, з дотриманням вимог статті 96 Земельного кодексу України, Закону України «Про оренду землі» та інших нормативно-правових актів.

У подальшому, на підставі зазначених наказів, 06.07.2015 між Управлінням Держгеокадастру у Харківській області та ОСОБА_1 укладені договори оренди земельних ділянок, строком на 49 років, які 09.07.2015 зареєстровані реєстраційною службою Великобурлуцького районного управління юстиції Харківської області, що підтверджується доданими до позовної заяви Інформаціями з Державного реєстру речових прав власності на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо відповідних об`єктів нерухомою майна.

20.04.2015 ОСОБА_1 повторно звернувся до Головного управління Держземагентства у Харківській області із заявою про надання в оренду для ведення фермерського господарства земельних ділянок державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 473,8143 га, що розташовані за межами населених пунктів на території Григорівської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, а саме :01:000:0797 площею 7.9091 га, :01:000:0769 площею 16.8846 га, :01:000:0768 площею 17.9366 га, :01:000:0777 площею 33.9018 га, :01:000:0796 площею 10.3019 га, :01:000:0790 площею 47.3389 га, :01:000:0788 площею 102.8226 га, :01:000:0779 площею 20.6939 га, :01:000:0780 площею 20.3505 га, :01:000:0785 площею 88.783 га, :01:000:0782 площею 28.0623 га, :01:000:0794 площею 23.3268 га, :01:000:0787 площею 1 1.3793 га, :01:000:0786 площею 13.555 га, :01:000:0783 площею 30.568 га.

Наказами Головного управління Держземагенства у Харківській області: №1359-СГ від 15.05.2015, №1362-СГ від 15.05.2015, №1364-СГ від 15.05.2015, №1366-СГ від 15.05.2015, №1368-СГ від 15.05.2015, №1370-СГ від 15.05.2015, №1372-СГ від 15.05.2015, №1373-СГ від 15.05.2015, №1360-СГ від 15.05.2015, №1374-СГ від 15.05.2015, №1363-СГ від 15.05.2015, №1365-СГ від 15.05.2015, №1367-СГ від 15.05.2015, №1369-СГ від 15.05.2015, №1371-СГ від 15.05.2015 ОСОБА_1 передано в оренду земельні ділянки державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 473,8143 га, для ведення фермерського господарства строком на 49 років.

На виконання вищезазначених наказів, між Головним управлінням Держземагенства у Харківській області та ОСОБА_1 06.07.2015 були укладені наступні договори оренди земельних ділянок: із кадастровим номером :01:000:0797 площею 7,9091 га; із кадастровим номером :01:000:0769 площею 16,8846 га; із кадастровим номером :01:000:0768 площею 17,9366 га; із кадастровим номером :01:000:0777 площею 33,9018 га; із кадастровим номером :01:000:0796 площею 10,3019 га; із кадастровим номером :01:000:0790 площею 47,3389 га; із кадастровим номером :01:000:0788 площею 102,8226 га; із кадастровим номером :01:000:0779 площею 20,6939 га; із кадастровим номером :01:000:0780 площею 20,3505 га; із кадастровим номером :01:000:0785 площею 88,783 га; із кадастровим номером :01:000:0782 площею 28,0623 га; із кадастровим номером :01:000:0794 площею 23,3268 га; із кадастровим номером :01:000:0787 площею 11,3793 га; із кадастровим номером :01:000:0786 площею 13,555 га; із кадастровим номером :01:000:0783 площею 30,568 га.

12.08.2015 ОСОБА_1 створено фермерське господарство «Агротемп 2015» (), місцезнаходження юридичної особи: Харківська область, смт. Великий Бурлук, вул. Сільгосптехніка, 10А.

Окрім цього, 16.10.2015 ОСОБА_1 повторно звернувся до Головного управління Дежгеокадастру у Харківській області із заявою про надання в оренду для ведення фермерського господарства земельних ділянок державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 55,9843 га, що розташовані за межами населених пунктів на території Міловської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, а саме :01:000:0221 площею 31.6446 га та :01:000:0220 площею 24.3397 га.

Того ж дня ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Дежгеокадастру у Харківській області із заявою про надання в оренду для ведення фермерського господарства земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення площею 34,4208 га, що розташована за межами населених пунктів на території Григорівської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, з кадастровим номером :01:000:0792.

Наказами Головного управління Держгекадастру у Харківській області №2875-Г від 27.10.2015, №2876-СГ від 27.10.2015 та №2874-СГ від 27.10.2015 ОСОБА_1 передано в оренду вищевказані земельні ділянки державної власності сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства строком на 49 років.

Також, на виконання наказу Головного управління Держгекадастру у Харківській області №2874-СГ від 27.10.2015 між Головним управлінням Держземагенства у Харківській області та ОСОБА_1 24.11.2015 був укладений договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0792 площею 34,4208 га.

Відповідно до пункту 14 вищевказаних Договорів, які є ідентичними, земельна ділянка передається в оренду для ведення фермерського господарства.

Згідно з пунктом 29 Договору оренди, орендар має право передавати в суборенду земельну ділянку або її частину без зміни цільового призначення без письмового погодження з орендодавцем.

В подальшому між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Агротемп 2015» було укладено наступні договори суборенди земельних ділянок: із кадастровим номером :01:000:0797 площею 7,9091 га від 25.12.2015; із кадастровим номером :01:000:0769 площею 16,8846 га від 22.12.2015; із кадастровим номером :01:000:0768 площею 17,9366 га від 25.12.2015; із кадастровим номером :01:000:0777 площею 33,9018 га від 22.12.2015; із кадастровим номером :01:000:0796 площею 10,3019 га від 25.12.2015; із кадастровим номером :01:000:0790 площею 47,3389 га від 22.12.2015; із кадастровим номером :01:000:0788 площею 102,8226 га від 22.12.2015; із кадастровим номером :01:000:0779 площею 20,6939 га від 22.12.2015; із кадастровим номером :01:000:0780 площею 20,3505 га від 25.12.2015; із кадастровим номером :01:000:0785 площею 88,783 га від 22.12.2015; із кадастровим номером :01:000:0782 площею 28,0623 га від 25.12.2015; із кадастровим номером :01:000:0794 площею 23,3268 га від 25.12.2015; із кадастровим номером :01:000:0787 площею 11,3793 га від 25.12.2015; із кадастровим номером :01:000:0786 площею 13,555 га від 22.12.2015; із кадастровим номером :01:000:0783 площею 30,568 га від 22.12.2015; із кадастровим номером :01:000:0792 площею 34,4208 га від 12.01.2016.

Прокурор зазначає, що 01.11.2018 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу корпоративних прав (частки у статутному капіталі) члена фермерського господарства «АГРОТЕМП 2015», згідно якого до ОСОБА_2 перейшло право власності на 100 % у статутному капіталі фермерського господарства «АГРОТЕМП 2015».

Рішенням № 2 учасника (засновника) фермерського господарства «АГРОТЕМП 2015» від 06.11.2018 ОСОБА_1 виключено із складу учасників фермерського господарства.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 03.06.2021, станом на вказану дату засновником ФГ «АГРОТЕМП 2015» є ОСОБА_2 , а керівником - ОСОБА_3 .

Прокурор зазначає, що опрацюванням інформації з Державного реєстру речових прав і нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №264559780 від 06.07.2021 встановлено, що об`єкти нежитлової нерухомості та земельні ділянки за вказаною адресою з 2013-2014 років перебувають у власності та користуванні ТОВ «Великобурлуцька сільгосптехніка» (), засновником, кінцевим бенефіціарним власником та підписантом якого є ОСОБА_2 , на користь якого ОСОБА_1 і відчуджено 100% у статутному капіталі ФГ «АГРОТЕМП 2015» та який на даний час являється фактичним користувачем спірних земельних ділянок.

Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 18.06.2021 №10-20-14-4893/0/19-21, вказано, що процедура земельних торгів щодо вищезазначених земельних ділянок не проводилась.

Відповідно листа Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 05.08.2021 №7.0-1174нс-21, було зазначено зокрема про відсутність зареєстрованої за громадянином ОСОБА_1 та ФГ «Агротемп 2015» власної сільськогосподарської техніки для обробітку землі.

Таким чином прокурор посилається, що розглядаючи заяву ОСОБА_1 про надання йому в оренду вищевказаних спірних земельних ділянок, Головне управління Держземагенства у Харківській області не провело належну перевірку та не пересвідчилося в дійсності волевиявлення заявника, наявності в нього бажання створити фермерське господарство та спроможності вести господарство такого виду, виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельній ділянці. Крім того, ОСОБА_1 при зверненні з заявами про надання в оренду земельної ділянки не підтвердив наявність в нього необхідної матеріально - технічної бази для обробітку такої площі землі (найманих працівників, сільськогосподарської техніки тощо), оскільки згідно інформації реєстру реєстрації техніки станом на 08.04.2015, 20.04.2015 та 16.10.2015 за гр. ОСОБА_1 та ФГ «Агротемп 2015» на праві власності сількогосподарська техніка, самохідні машини та механізми не обліковуються. А відтак, на думку прокурора оскаржувані накази прийняті з порушенням вимог ст.ст. 116, 118, 121, 123, 134 Земельного кодексу України, ст.ст. 7, 12 Закону України «Про фермерське господарство», у зв`язку з чим останні підлягають визнанню їх незаконними та скасуванню як такі, що видані в порушення ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство» (далі - Закон), а укладені договори оренди та суборенди - визнанню недійсними та зобов`язанням повернути спірні земельні ділянки у відання держави за актом приймання-передачі. Зазначені обставини стали підставами для звернення прокурора до суду з позовом у даній справі.

Одночасно прокурор наголошує, що про виявлені порушення прокурор довідався лише у 2021 році, зокрема за результатами опрацювання листа ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 18.06.2021 №10-20-14-4893/0/19-21 та доданих до нього документів, що, на думку прокурора, відповідно до положень ст. ст. 256, 257 ЦК України, ч.1 ст. 261 ЦК України, свідчить про пропуск строку позовної давності з поважних причин та підлягає поновленню.

Суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність вимог прокурора при зверненні до господарського суду з позовною заявою в межах даної справи. Проте, суд зазначив, що у органів прокуратури, починаючи з травня 2015 року були усі правові підстави та можливості з`ясувати всі обставини та звернутися з відповідним позовом в межах строку позовної давності, що прокурором зроблено не було. В позовній заяві прокурором не наведено будь-якого фактичного та правового обґрунтування пропуску строку позовної давності та необхідності захисту порушеного права в зв`язку з таким пропуском. Не надано також в обґрунтування зазначених обставин будь-яких доказів. За таких обставин, суд не вважає поважними причини пропуску прокурором строку позовної давності, у зв`язку з чим відмовив у задоволенні відповідного клопотання останнього. Приймаючи до уваги наведене вище у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги керівника Куп`янської місцевої прокуратури Харківської області є такими, що задоволенню не підлягають.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Статтею 6 цього ж Закону передбачено, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Статтями 13-14 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України.

Статтею 22 Земельного кодексу України передбачено, що землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування зокрема громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Згідно з вимогами частин першої, другої статті 116 Земельного кодексу України (в редакції, що була чинній на момент спірних правовідносин), громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

В силу вимог статті 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Статтями 125-126 Земельного кодексу України передбачено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Отже, Земельним кодексом України врегульовано загальний порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування. Однак відносини пов`язані зі створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються, крім ЗК України, Законом України «Про фермерське господарство» та іншими нормативно-правовими актами України (стаття 2 цього закону). У таких правовідносинах Закон України «Про фермерське господарство» є спеціальним нормативно-правовим актом, а Земельний кодекс України - загальним. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 03.02.2016 у справі № 6-2902цс15.

Згідно з преамбулою Закону цей Закон визначає правові, економічні та соціальні засади створення та діяльності фермерських господарств як прогресивної форми підприємницької діяльності громадян у галузі сільського господарства України. Закон спрямований на створення умов для реалізації ініціативи громадян щодо виробництва товарної сільськогосподарської продукції, її переробки та реалізації на внутрішньому і зовнішньому ринках, а також для забезпечення раціонального використання і охорони земель фермерських господарств, правового та соціального захисту фермерів України.

Статтею 1 Закону (в редакції, що була чинній на момент спірних правовідносин) визначено, що фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону. Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім`ї, відповідно до закону.

Статтею 8 Закону (в редакції, що була чинній на момент спірних правовідносин) встановлювалось, що після одержання засновником державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб.

Таким чином, можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов`язана з наданням (передачею) йому земельних ділянок для ведення фермерського господарства, що є обов`язковою умовою для державної реєстрації фермерського господарства

За умовами статей 5, 7 Закону (в редакції, що була чинній на момент спірних правовідносин) право на створення фермерського господарства має кожний дієздатний громадянин України, який досяг 18-річного віку та виявив бажання створити фермерське господарство. Для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради. У заяві зазначаються: бажаний розмір і місце розташування ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. До заяви додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі. Перелік документів, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві, затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики. Земельні ділянки для ведення фермерського господарства передаються громадянам України у власність і надаються в оренду із земель державної або комунальної власності. Заяву громадянина про надання земельної ділянки у власність або в оренду районна чи міська державні адміністрації або орган місцевого самоврядування розглядають у місячний строк і в разі її задоволення дають згоду на підготовку землевпорядною організацією проекту відведення земельної ділянки.

Аналізуючи вказане законодавство, можна дійти висновку, що порядок створення фермерського господарства включає два основні етапи:

1) набуття засновником права на земельну ділянку для ведення фермерського господарства, створення;

2) державну реєстрацію фермерського господарства.

Отже, спеціальний Закон визначає обов`язкові вимоги до змісту заяви про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства, які відрізняються від загальних вимог, передбачених статтею 123 ЗК України до змісту клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Зокрема, у заяві про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства потрібно зазначити не лише бажаний розмір і місце розташування ділянки, але й обґрунтувати розміри земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства.

Зазначені вимоги відповідають загальним принципам земельного законодавства (стаття 5 ЗК України) та меті регулювання земельних відносин у сфері діяльності фермерських господарств, яка полягає у створенні умов для реалізації ініціативи громадян щодо виробництва товарної сільськогосподарської продукції, її переробки та реалізації на внутрішньому і зовнішньому ринках, а також для забезпечення раціонального використання й охорони земель фермерських господарств, правового та соціального захисту фермерів України (преамбула Закону України «Про фермерське господарство»).

Враховуючи наведене, при вирішенні вимог про законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування щодо надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства застосуванню підлягає порядок надання (передачі) земельних ділянок для ведення фермерського господарства, визначений статтею 7 Закону, як спеціального по відношенню до статті 123 Земельного кодексу України.

Таким чином, за змістом статей 1, 7, 8 Закону, заява громадянина про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства повинна містити сукупність передбачених частиною першою статті 7 цього Закону відомостей і обставин. У свою чергу, розглядаючи заяву громадянина по суті, орган виконавчої влади чи місцевого самоврядування (а в разі переданого на судовий розгляд спору - суд) повинен дати оцінку обставинам і відомостям, зазначеним у заяві, перевірити доводи заявника наведені на обґрунтування розміру земельної ділянки, з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, у тому числі щодо наявності трудових і матеріальних ресурсів.

За наслідками зазначеної перевірки орган державної виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування повинен пересвідчитися в дійсності волевиявлення заявника, наявності в нього бажання створити фермерське господарство та спроможності вести господарство такого типу - виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих для ведення фермерського господарства.

Разом з тим відсутність належної перевірки, формальний підхід до вирішення заяви громадянина створює передумови для невиправданого, штучного використання процедури створення фермерського господарства як спрощеного, пільгового порядку одержання іншими приватними суб`єктами в користування земель державної чи комунальної власності поза передбаченою законом обов`язковою процедурою - без проведення земельних торгів.

До подібних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.04 2019 року у справі № 525/1225/15-ц (провадження № 14-6 цс 19).

Матеріалами справи підтверджено, що при вирішенні вимог про законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування щодо надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства, розглядаючи заяву ОСОБА_1 про надання йому в оренду спірних земельних ділянок, Головне управління Держземагенства у Харківській області не провело належної перевірки та не пересвідчилося в дійсності волевиявлення заявника на створення фермерського господарства, та спроможності вести господарство такого виду, виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельній ділянці, зокрема чи є у нього в наявності сільськогосподарська техніка, самохідні машини тощо.

Таким чином, Головним управлінням Держземагенства у Харківській області під час розгляду заяви громадянина ОСОБА_1 використало спрощений режим отримання земель для ведення фермерського господарства всупереч цілей, визначених Законом, не перевірено можливість самостійно ним та працею найманих працівників вести фермерську діяльність, а також загалом, чи зможе потенційний орендар проводити діяльність на наданій земельній ділянці.

Однак, можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов`язана з наданням йому земельних ділянок для ведення фермерського господарства, що є обов`язковою умовою для державної реєстрації фермерського господарства (стаття 8 Закону).

Зазначені обставини Головним управлінням Держземагенства у Харківській області не були враховані. Останнє, розглядаючи заяву ОСОБА_1 про надання йому в оренду спірної земельної ділянки, не провело належну перевірку та не пересвідчилося в дійсності волевиявлення заявника, наявності в нього бажання створити фермерське господарство та спроможності вести господарство такого виду, виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельній ділянці.

За таких обставин, накази Головного управління Держгеокадастру у Харківської області: №№ 1359-СГ від 15.05.2015; 1362-СГ від 15.05.2015; 1364-СГ від 15.05.2015; 1366-СГ від 15.05.2015; 1368-СГ від 15.05.2015; 1370-СГ від 15.05.2015; 1372-СГ від 15.05.2015; 1373-СГ від 15.05.2015; 1360-СГ від 15.05.2015; 1374-СГ від 15.05.2015; 1363-СГ від 15.05.2015; 1365-СГ від 15.05.2015; 1367-СГ від 15.05.2015; 1369-СГ від 15.05.2015; 1371-СГ від 15.05.2015; 2874-СГ від 27.10.2015 «Про надання в оренду земельної ділянки» щодо передачі в оренду ОСОБА_1 земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для ведення фермерського господарства прийняті з порушенням вимог статей 116, 118, 121, 123, 134 Земельного кодексу України і статей 7, 12 Закону, а отже підлягають визнанню незаконними та скасуванню.

Крім того, скасування вищевказаних наказів Головного управління Держземагенства у Харківській області може мати наслідком визнання недійсними Договорів оренди земельної ділянки від 06.07.2021, від 24.11.2015 що укладені на виконання вказаних наказів та договорів суборенди, що укладені між ОСОБА_1 та ТОВ «Агротемп 2015» від 22.12.2015 та 25.12.2015 та з подальшим зобов`язанням ФГ «Агротемп 2015» повернути спірні земельні ділянки, які є предметом оренди, у державну власність.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про правомірність вимог прокурора при зверненні до господарського суду з позовною заявою в межах даної справи. Встановлені обставини сторонами не заперечувались.

Стосовно заяви про застосування наслідків спливу позовної давності до вимог керівника Куп`янської окружної прокуратури у даній справі, колегія суддів зазначає наступне.

Строк, у межах якого пред`являється позов як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи носія порушеного права (інтересу) Цивільним кодексом України визначено як позовну давність (стаття 256 Цивільного кодексу України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частин 3, 4 статті 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Якщо позовні вимоги господарським судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 Цивільного кодексу України і вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, або за наявності поважних причин її пропущення захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина 1 статті 261 Цивільного кодексу України).

Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа довідалася або повинна була довідатись про це порушення) чинники.

Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, про обов`язковість доведення стороною справи тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.

Аналіз стану поінформованості особи, вираженого дієсловами «довідалася» та «могла довідатися» у статті 261 Цивільного кодексу України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права, і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Отже, як у випадку пред`явлення позову самою особою, право якої порушено, так і в разі пред`явлення позову в інтересах зазначеної особи іншою уповноваженою на це особою відлік позовної давності обчислюється однаково, а саме з моменту, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється і на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів або інтересів територіальної громади (подібні висновки викладені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 359/2012/15-ц, від 07.11.2018 у справі № 372/1036/15-ц).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 у справі №697/2751/14-ц міститься висновок про те, що для вирішення питання про дотримання строку звернення до суду за захистом прав, суду слід встановити, коли прокурор дізнався чи міг дізнатися про порушення інтересів держави. Цей висновок Велика Палата Верховного Суду конкретизувала у постанові від 17.10.2018 у справі №362/44/17 (провадження №14-183цс18). Зокрема, як наголошено у зазначеній постанові Великої Палати Верховного Суду, позовна давність починає обчислюватися з дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися прокурор, у таких випадках: 1) прокурор, який звертається до суду у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, довідався чи мав об`єктивну можливість довідатися (під час кримінального провадження, прокурорської перевірки тощо) про порушення або загрозу порушення таких інтересів чи про особу, яка їх порушила або може порушити, раніше, ніж орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах; 2) прокурор звертається до суду у разі порушення або загрози порушення інтересів держави за відсутності відповідного органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження щодо захисту таких інтересів.

Також апеляційний суд виходить з того, що закон не наводить переліку причин, які можуть бути визнані поважними для захисту порушеного права у випадку подання позову з пропуском позовної давності, тому таке питання віднесено до компетенції суду, який розглядає судову справу по суті заявлених вимог. Питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об`єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову вирішується господарським судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини.

Водночас до висновку про поважність причин пропуску позовної давності можна дійти лише після дослідження усіх фактичних обставин та оцінки доказів у кожній конкретній справі. При цьому поважними причинами при пропущенні позовної давності є такі обставини, які роблять своєчасне пред`явлення позову неможливим або утрудненим. Встановлення обставин, які свідчать про поважність причин пропуску позовної давності, здійснюється судом за загальними правилами доказування, визначеними процесуальним законом. Якщо суд дійде висновку про те, що позовна давність пропущена з поважної причини, то у своєму рішенні наводить відповідні мотиви з посиланням на докази на підтвердження цих висновків.

Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними, зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 15.05.2020 у справі №922/1467/19.

Як встановлено судами, позов про визнання незаконними наказів Головного управління Держземагентства у Харківській області від 15.05.2015, від 27.10.2015 та визнання недійсними Договорів оренди від 06.07.2015, 24.11.2015 та договорів суборенди від 22.12.2015 та від 25.12.2015 та повернення орендованих земельних ділянок прокурором подано 03.09.2021, тобто через шість років з моменту прийняття спірних наказів та укладення на його підставі відповідних договорів оренди та суборенди.

В обґрунтування поважності причин пропуску встановленої статтею 257 Цивільного кодексу України трирічної позовної давності прокурор вказує те, що про порушення вимог земельного законодавства під час відведення спірної земельної ділянки ОСОБА_1 органи прокуратури дізнались тільки під час опрацювання листа Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 18.06.2021 за № 10-20-14-4893/0/19-21, та за результатами його розгляду й встановлено порушення вимог Закону та Земельного кодексу України під час відведення спірної земельної ділянки.

Відомо, що за правилами абзацу першого частини 3 статті 23 Закону «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Частина 3 статті 53 ГПК України установлює, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Досліджуючи обґрунтування прокурора щодо наявності поважних причин, які спричинили пропуск строків позовної давності і які мають бути ураховані судом, апеляційний суд виходить з того, що у разі пред`явлення позову особою, право якої порушене, і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою позовна давність починає обчислюватися з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів або інтересів територіальної громади.

У застосуванні зазначених положень слід враховувати правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі №907/50/16, в якій зазначено, що це правило пов`язане не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про такі обставини.

Разом з тим, вказані прокурором обставини не можна вважати об`єктивно існуючими перешкодами, які унеможливлювали своєчасне звернення з позовом у цій справі. Запитування і отримування необхідної інформації від органів державної влади, місцевого самоврядування, установ і організацій, дослідження загальновідомої інформації з відкритих джерел, зокрема Реєстрів, адміністрування яких здійснюється державними органами, є діями прокурора, спрямованими на виконання посадових обов`язків, що випливають з компетенції прокуратури при здійснені захисту інтересів держави, і не можуть бути віднесені до поважних причин пропуску строків позовної давності.

Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів (статті 15, 16, 20 Цивільного кодексу України), за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права (пункти 47, 48 постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі №907/50/16).

Так прокурор, приймаючи на себе компетенцію представляти інтереси держави у спірних правовідносинах, автоматично приймає на себе обов`язок бути компетентним (обізнаним) в усіх юридично значущих обставинах цих відносин.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у справі №924/430/19 від 06.07.2021.

Доводи прокурора, які стосуються внесення змін до Закону України «Про прокуратуру» законом від 14.10.2014 №1697, яким виключено із закону положення щодо здійснення прокурорами загального нагляду за додержанням законодавства, апеляційний суд оцінює критично, оскільки ці доводи не можуть вплинути на висновок про відсутність об`єктивно існуючих обставин, які б, незалежно від волі прокурора, позбавляли би його можливості пред`явити позов у межах строків позовної давності.

За приписами частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції чинній на момент прийняття спірних наказів), виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

Таким чином, прокуратурою систематично здійснюється моніторинг законності розпорядження земельними ділянками і у разі виявлення порушень чинного законодавства направляються позови до суду.

Тобто, прокурор не був позбавлений можливості, з використанням повноважень, передбачених Законом України «Про прокуратуру», як чинним до 14.10.2014 так і після, своєчасно отримати від відповідного суб`єкта владних повноважень (у даному випадку - Головного управління Держгеокадастру у Харківській області) необхідну для подання позову інформацію.

Відтак, дослідивши причини пропуску строку позовної давності, колегія суддів приходить до висновку, що прокурором не наведено достатніх аргументів на підтвердження поважності причин пропуску вказаного строку. За таких обставин колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у задоволенні позову з підстав, встановлених частиною 4 статті 267 ЦК України.

Аргументи прокурора стосовно того, що судом першої інстанції не було досліджено клопотання про поновлення пропущеного строку спростовуються мотивувальною частиною оскаржуваного рішення.

З огляду на наведене колегія суддів приходить до висновку, що доводи скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для скасування рішення суду.

Ураховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені заявником апеляційної скарги, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ч.1 ст. 273 ГПК апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Проте, 24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022, затвердженим Законом України №2119-IX від 15.03.2022, продовжено строк дії воєнного часу в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

Законом України № 2212-ІХ від 21.04.2022 затверджено Указ Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» , відповідно до якого строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 годин 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб.

Законом України № 7300 від 25.04.2022 затверджено Указ Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» , відповідно до якого строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 годин 30 хвилин 25.05.2022 строком на 30 діб.

Законом України №2500-ІХ від 15.08.2022 затверджено Указ Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», відповідно до якого строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до наказу Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2022 №03 «Про встановлення особливого режиму роботи суду в умовах воєнного стану» встановлено особливий режим роботи Східного апеляційного господарського суду в умовах воєнного стану з 01.04.2022 та запроваджено відповідні організаційні заходи, зокрема:

- тимчасово зупинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу до усунення обставин, які в умовах воєнної агресії проти України зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів і працівників суду;

- запроваджено з 01.04.2022 роботу Східного апеляційного господарського суду у віддаленому режимі. Режим роботи суду може бути змінений з урахуванням об`єктивних обставин загострення збройної агресії (у тому числі ведення бойових дій) на адміністративно-територіальній одиниці місця розташування суду;

- рекомендовано учасникам судових справ утриматись від відвідування суду, свої процесуальні права та обов`язки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, реалізовувати з використанням офіційної електронної пошти суду: ;

- забезпечено приймання та опрацювання вхідної кореспонденції, що надходить до суду засобами електронного зв`язку. У разі відсутності об`єктивної можливості дотримання приписів процесуального законодавства та Положення про автоматизовану систему документообігу суду, відповідні дії здійснювати після усунення обставин, що зумовили таку неможливість.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

При цьому, згідно Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

На підставі вищевикладеного, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, враховуючи поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, суд був вимушений вийти за межі строку встановленого ст. 273 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 233, 240, 269, п.1, ч.1 ст. 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Заступника керівника Харківської обласної прокуратури залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 25.11.2021 у справі №922/3589/21 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки касаційного оскарження передбачено ст.ст.286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 07.11.2022

Головуючий суддя Р.А. Гетьман

Суддя О.І. Склярук

Суддя О.І. Терещенко