ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/1819/22

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Ловга В.М.

За участю представників сторін:

Від позивача: Федоренко С.І.

Від відповідача: Клочко С.І. на підставі ордеру;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом фізичної особи-підприємця Федоренко Сергія Івановича до приватного закладу „Одеська приватна загальноосвітня школа I-III ступенів-ліцей „Чорноморський про стягнення 2 349 093,93 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Федоренко Сергій Іванович (далі по тексту - Федоренко С.І.) звернувся до господарського суду із позовною заявою до приватного закладу „Одеська приватна загальноосвітня школа I-III ступенів-ліцей „Чорноморський (далі по тексту - Школа) про стягнення заборгованості у загальному розмірі 2 349 093,93 грн., яка складається із суми основного боргу у розмірі 1 529 749,56 грн., 3% річних у розмірі 55 699,63 грн., збитків від інфляції у розмірі 356 067,37 грн., пені у розмірі 407 577,37 грн. Позовні вимоги обґрунтовані фактом невиконання відповідачем зобов`язань за договорами в частині оплати вартості наданих позивачем послуг.

Школа повністю заперечувала проти задоволення заявлених позивачем вимог, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. Відповідачем було вказано, що між сторонами дійсно були укладені договори про надання послуг та підписані акти здачі-приймання наданих послуг, оплата вартості яких відповідачем здійснена не була. Школою було зазначено, що договори були укладені з метою забезпечення дотримання вимог чинного законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту власної будівлі. Так, після підписання актів здачі-приймання наданих послуг у Школи виникли сумніви щодо належного виконання Федоренком С.І. зобов`язань за договорами, у зв`язку з чим, позивач звернувся до відповідача із повідомленням про надання документів, необхідних для проведення перевірки виконаних робіт незалежним експертом. Відповідачем наголошено, що до моменту проведення експертизи він відмовляється оплачувати роботи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення учасників судового процесу, господарський суд встановив наступне.

01.04.2021р. між ОСОБА_1 (Виконавець) та Школою (Замовник) було укладено договір №01/04/21, відповідно до п. 1.1 якого Виконавець зобов`язується надати, а Замовник прийняти й оплатити такі послуги: проектування пасивної системи захисту будівель і споруд від прямих попадань блискавки та вторинних її проявів на об`єкті Замовника за адресою: м. Одеса, вул. Варненська , З-А.

Згідно з п. 2.1 договору №01/04/21 від 01.04.2021р. Замовник зобов`язується надати Виконавцю всю необхідну інформацію відносно послуг за даним договором; сплатити Виконавцю вартість (ціну) отриманих послуг у повному обсязі, в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Положеннями п. 2.2 договору №01/04/21 від 01.04.2021р. встановлено, що Виконавець зобов`язується узгодити із Замовником перелік, обсяг послуг і час їхнього надання; якісно та в межах установлених строків і вартості надати Замовнику послуги, передбачені умовами цього договору; забезпечити належну якість документації і всіх наданих послуг, відповідність їх встановленим технічним вимогам; усувати за свій рахунок допущені недоліки, які будуть виявлені Замовником в ході виконання даного договору; надати всі послуги згідно договору, а необхідну документацію виготовити відповідно до діючих норм і правил й передати її Замовнику в повній комплектності.

Згідно з п. 2.4 договору №01/04/21 від 01.04.2021р. Замовник за даним договором має право безперешкодного доступу для перевірки перебігу та якості послуг, що надаються спеціалістами Виконавця, не втручаючись в їх проведення; контролювати якість наданих послуг і при необхідності вимагати від Виконавця усунення недоліків.

Умовами п. 3.1 договору №01/04/21 від 01.04.2021р. визначено, що цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2021р., а в частині обов`язків - до повного їх виконання сторонами.

Відповідно до п. 4.1, 4.4 договору №01/04/21 від 01.04.2021р. договірна вартість послуг за даним договором згідно з протоколом узгодження договірної ціни (додаток №1), який є невід`ємною частиною даного договору, становить 22 500,00 грн. без ПДВ. Остаточний розрахунок за отримані послуги згідно цього договору проводиться протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту двостороннього підписання сторонами акту здачі-приймання наданих послуг.

Згідно з п. 5.1 договору №01/04/21 від 01.04.2021р. у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань, що виникають з цього договору, сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та (або) чинним в Україні законодавством. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Умовами п. п. 8.1-8.3 договору №01/04/21 від 01.04.2021р. сторонами було передбачено, що протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту надання Виконавцем послуг по договору, сторони підписують двосторонній акт здачі-приймання наданих послуг. Послуги вважаються наданими Виконавцем і прийнятими Замовником тільки у випадку підписання сторонами акту здачі-приймання наданих послуг. Підписання акту здачі-приймання наданих послуг представником Замовника є підтвердженням відсутності претензій з його боку.

Приписами п. 8.6 договору №01/04/21 від 01.04.2021р. встановлено, якщо після одержання наданих послуг у Замовника виявляються обґрунтовані зауваження або претензії щодо виконання узгоджених проектних рішень, він має право заявити їх на протязі 30 календарних днів з дня підписання акту здачі-приймання наданих послуг. У такому випадку, за обґрунтованою вимогою Замовника Виконавець зобов`язаний зробити необхідні виправлення помилкових рішень без додаткової оплати у погоджений сторонами строк.

У додатку №1 до договору №01/04/21 від 01.04.2021р. сторонами було досягнуто згоди щодо договірної ціни робіт, вартість яких складає 22 500,00 грн. без ПДВ.

15.04.2021р. між ОСОБА_1 та Школою було підписано акт здачі-приймання наданих послуг №1 до договору №01/04/21 від 01.04.2021р., відповідно до якого сторонами було підтверджено надання позивачем послуг, визначених договором, вартість яких складає 22 500,00 грн. При цьому, у підписаному акті сторонами було зазначено, що послуги виконані у повному обсязі, сторони претензій одна до одної не мають.

Господарський суд зазначає, що крім договору №01/04/21 від 01.04.2021р., між ОСОБА_1 та Школою було укладено ще п`ятнадцять інших договорів про надання послуг, умови яких в цілому є тотожними умовам договору №01/04/21 від 01.04.2021р. за винятком виду послуг та їх ціни. Так, сторонами було укладено наступні договори, стягнення заборгованості за якими також є предметом спору по даній справі:

1. договір №02/04/21 від 01.04.2021р. на суму 270 184,12 грн., до якого сторонами було підписано додаток №1 (протокол узгодження договірної ціни) та акт здачі-приймання наданих послуг №1 від 15.04.2021р. на суму 270 184,12 грн.;

2. договір №03/04/21 від 01.04.2021р. на суму 8 280,00 грн., до якого сторонами було підписано додаток №1 (протокол узгодження договірної ціни) та акт здачі-приймання наданих послуг №1 від 15.04.2021р. на суму 8 280,00 грн.;

3. договір №04/04/21 від 01.04.2021р. на суму 113 278,30 грн., до якого сторонами було підписано додаток №1 (протокол узгодження договірної ціни) та акт здачі-приймання наданих послуг №1 від 15.04.2021р. на суму 113 278,30 грн.;

4. договір №05/04/21 від 02.04.2021р. на суму 4140,00 грн., до якого сторонами було підписано додаток №1 (протокол узгодження договірної ціни) та акт здачі-приймання наданих послуг №1 від 15.04.2021р. на суму 4140,00 грн.;

5. договір №06/04/21 від 02.04.2021р. на суму 9473,07 грн., до якого сторонами було підписано додаток №1 (протокол узгодження договірної ціни) та акт здачі-приймання наданих послуг №1 від 15.04.2021р. на суму 9473,07 грн.;

6. договір №08/04/21 від 05.04.2021р. на суму 4140,00 грн., до якого сторонами було підписано додаток №1 (протокол узгодження договірної ціни) та акт здачі-приймання наданих послуг №1 від 15.04.2021р. на суму 4140,00 грн.;

7. договір №09/04/21 від 05.04.2021р. на суму 7842,77 грн., до якого сторонами було підписано додаток №1 (протокол узгодження договірної ціни) та акт здачі-приймання наданих послуг №1 від 15.04.2021р. на суму 7842,77 грн.;

8. договір №10/04/21 від 06.04.2021р. на суму 712 309,73 грн., до якого сторонами було підписано додаток №1 (протокол узгодження договірної ціни) та акт здачі-приймання наданих послуг №1 від 15.04.2021р. на суму 712 309,73 грн.;

9. договір №11/04/21 від 06.04.2021р. на суму 3588,00 грн., до якого сторонами було підписано додаток №1 (протокол узгодження договірної ціни) та акт здачі-приймання наданих послуг №1 від 15.04.2021р. на суму 3588,00 грн.;

10. договір №12/04/21 від 06.04.2021р. на суму 17 514,50 грн., до якого сторонами було підписано додаток №1 (протокол узгодження договірної ціни) та акт здачі-приймання наданих послуг №1 від 15.04.2021р. на суму 17 514,50 грн.;

11. договір №13/04/21 від 06.04.2021р. на суму 37 168,00 грн., до якого сторонами було підписано додаток №1 (протокол узгодження договірної ціни) та акт здачі-приймання наданих послуг №1 від 15.04.2021р. на суму 37 168,00 грн.;

12. договір №14/04/21 від 07.04.2021р. на суму 19 780,00 грн., до якого сторонами було підписано додаток №1 (протокол узгодження договірної ціни) та акт здачі-приймання наданих послуг №1 від 15.04.2021р. на суму 19 780,00 грн.;

13. договір №15/04/21 від 07.04.2021р. на суму 19 780,00 грн., до якого сторонами було підписано додаток №1 (протокол узгодження договірної ціни) та акт здачі-приймання наданих послуг №1 від 15.04.2021р. на суму 19 780,00 грн.;

14. договір №16/04/21 від 08.04.2021р. на суму 57 325,00 грн., до якого сторонами було підписано додаток №1 (протокол узгодження договірної ціни) та акт здачі-приймання наданих послуг №1 від 15.04.2021р. на суму 57 325,00 грн.;

15. договір №17/04/21 від 08.04.2021р. на суму 222 446,07 грн., до якого сторонами було підписано додаток №1 (протокол узгодження договірної ціни) та акт здачі-приймання наданих послуг №1 від 15.04.2021р. на суму 222 446,07 грн.

15.07.2022р. ОСОБА_1 звернувся до Школи із претензією №02/07/22, відповідно до якої позивач, посилаючись на укладення між сторонами шістнадцяті договорів, послуги за якими з боку позивача були надані у повному обсязі, про що сторонами було складено акти здачі-приймання наданих послуг, просив негайно оплатити заборгованість.

13.09.2022р. ТОВ „Незалежний аудит та інспектування сфери безпеки в особі інспектора (експерта) Крайдуби Ю.В. було здійснено інспектування об`єкта відповідача, за результатами якого було складено протокол невідповідностей.

15.09.2022р. ТОВ „Незалежний аудит та інспектування сфери безпеки в особі інспектора (експерта) Крайдуби Ю.В. на об`єкті відповідача здійснено первинне інспектування відповідності проектній документації, працездатності та готовності до експлуатування системи протипожежного захисту у складі: системи пожежної сигналізації, системи оповіщення про пожежу та управління евакуацією людей, внутрішнього протипожежного водопроводу, блискавкозахисту, вогнезахисту металевих конструкцій, за результатами проведення якого складено звіт з інспектування №44-О/КЮ.

Згідно з висновками, наведеними у звіті з інспектування №44-О/КЮ від 15.09.2022р., системи пожежної сигналізації, оповіщення про пожежу та управління евакуацією людей, яка змонтована на об`єкті Школи відповідає проектним рішенням, які визначені робочим проектом розробленим ПП „Промосервіс шифр 29/2018-СПС-СО; система внутрішнього протипожежного водопроводу та вогнезахисту металевих конструкцій не відповідає проектній документації шифр П.ПВК.010421 та регламенту робіт, система блискавкозахисту відсутня. Слід зазначити, що на розгляд інспектору був наданий лише договір №16/04/21 від 08.04.2021р., укладений між Школою та ОСОБА_1

15.09.2022р. експертом Бічевим І.К. на громадських та добровільних засадах за зверненням ТОВ „Незалежний аудит та інспектування сфери безпеки було складено особливу думку щодо обстеження будівлі Школи.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Варто зауважити, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, у зв`язку з чим, суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підстав позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

При цьому, особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) від 04.11.1950р. передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

В силу приписів ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Згідно ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Приписами ст. 875 ЦК України визначено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 844 ЦК України ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором. Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін.

Господарським судом під час вирішення даного спору було встановлено, що між ОСОБА_1 та Школою було укладено 16 договорів, за умовами яких ОСОБА_1 зобов`язався виконати роботи щодо проектування пасивної системи захисту будівель і споруд від прямих попадань блискавки та вторинних її проявів, виконати вогнезахисне обробляння дерев`яних панелей спортзалу, провести заміри опорів ізоляції електричних мереж та електроустановок.

За результатами надання оцінки змісту договорів, господарський суд дійшов висновку, що укладені між сторонами договори за своєю правовою природою є договорами підряду, оскільки предмети договорів підряду є індивідуалізованими, тобто являють собою упредметнений (матеріалізований) результат зусиль (робіт) ОСОБА_1 . При цьому, юридичним завершенням виконання договорів є підписання сторонами актів приймання-передачі виконаних робіт, в даному випадку, актів здачі-приймання наданих послуг.

Відповідно ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Відповідно до ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

На виконання прийнятих на себе за умовами договорів №01/04/21 від 01.04.2021р., №02/04/21 від 01.04.2021р., №03/04/21 від 01.04.2021р., №04/04/21 від 01.04.2021р., №05/04/21 від 02.04.2021р., №06/04/21 від 02.04.2021р., №08/04/21 від 05.04.2021р., №09/04/21 від 05.04.2021р., №10/04/21 від 06.04.2021р., №11/04/21 від 06.04.2021р., №12/04/21 від 06.04.2021р., №13/04/21 від 06.04.2021р., №14/04/21 від 07.04.2021р., №15/04/21 від 07.04.2021р., №16/04/21 від 08.04.2021р., №17/04/21 від 08.04.2021р. зобов`язань ОСОБА_1 були виконані підрядні роботи, загальна вартість яких згідно підписаних сторонами актів здачі-приймання наданих послуг складає 1 529 749,56 грн.

Проте, Школою в порушення умов вище перерахованих договорів та приписів чинного законодавства не було протягом трьох банківських днів з моменту підписання актів здачі-приймання виконаних робіт оплачено вартості виконаних ОСОБА_1 робіт.

З викладених обставин позовні вимоги ОСОБА_1 до Школи про стягнення суми основного боргу у розмірі 1 529 749,56 грн. підлягають задоволенню як законні та обґрунтовані.

При цьому, господарським судом відхиляються доводи Школи про виконання ОСОБА_1 прийнятих на себе зобов`язань із порушенням умов договорів та приписів чинного законодавства, а також про відсутність правових підстав для оплати виконаних позивачем робіт до моменту проведення експертизи, з огляду на наступне.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатись на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника.

Відповідно до ч. 4 ст. 853 ЦК України у разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв`язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну.

Господарський суд зауважує, що статтею 853 ЦК України врегульовані питання наслідків виявлення недоліків, які поділяються на явні та приховані. Так, відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 853 ЦК України замовник втрачає право заявляти про явні недоліки роботи після її прийняття, тобто ті, які могли бути встановлені при звичайному способі прийняття робіт. Натомість, за приписами ч. 3 ст. 853 ЦК України замовник має право заявити про приховані недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі прийняття робіт, після їх прийняття негайно після їх виявлення.

Частиною 1 ст. 858 ЦК України встановлено якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: 1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2) пропорційного зменшення ціни роботи; 3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором.

Враховуючи підписання Школою актів здачі-приймання виконаних робіт без зауважень, господарський суд доходить висновку, що відповідач може посилатись лише на виявлення прихованих недоліків, тобто таких, що не могли бути виявлені при звичайному способі прийняття робіт.

Слід зазначити, що всі акти здачі-приймання виконаних робіт були підписані сторонами 15.04.2021р. Проте, лише після звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом у серпні 2022р. Школа заявила про наявність прихованих недоліків у виконаних позивачем роботах. При цьому, суд зазначає, що Школою не було надано суду взагалі будь-якого доказу на підтвердження негайного повідомлення ОСОБА_1 про наявність прихованих недоліків у виконаних роботах з метою врегулювання спірних питань.

Підсумовуючи викладене вище, господарський суд доходить висновку про недотримання Школою приписів ст. 853 ЦК України в частині негайного повідомлення ОСОБА_1 про виявлені недоліки у виконаних роботах, а, отже, відповідач втратив право посилатися на відступи від умов договорів та наявність недоліків у виконаній роботі.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Господарський суд зазначає, що у випадку направлення Школою позивачу повідомлення про виявлення прихованих недоліків спірні питання між сторонами по справі могли бути вирішені шляхом проведення експертизи у порядку, визначеному ч. 4 ст. 853 ЦК України. Проте, Школа не скористалась наданим їй законом правом на вирішення даного питання у порядку, визначеному чинним законодавством.

При цьому, підстави для призначення експертизи на підставі ухвали суду відсутні, оскільки Школою протягом 15 місяців після прийняття робіт взагалі не ставилося питання щодо виявлення будь-яких недоліків у виконаних позивачем роботах.

З викладених обставин судом відхиляються надані Школою протокол невідповідностей виявлених недоліків від 13.09.2022р., складений експертом ТОВ „Незалежний аудит та інспектування сфери безпеки, звіт з інспектування №44-О/КЮ від 15.09.2022р., та особливу думку експерта Бічева І.К., який діяв на громадських та добровільних засадах. Господарський суд зазначає, що надані відповідачем докази не є висновками експерта, що з урахуванням недотримання відповідачем приписів ч. 4 ст. 853 ЦК України, виключає їх врахування судом під час вирішення даного спору.

Господарський суд звертає увагу відповідача, що майже всі недоліки, перераховані у протоколі невідповідностей від 13.09.2022р., відносяться до категорії явних та могли бути виявлені Школою при прийнятті виконаних позивачем робіт.

Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З посиланням на приписи ст. 625 ЦК України позивачем було заявлено до стягнення 3% річних у розмірі 55 699,63 грн., які були нараховані на суму основного боргу протягом періоду з 15.05.2021р. по 31.07.2022р., та збитки від інфляції у розмірі 356 067,37 грн., які були нараховані на суму основного боргу з урахуванням показників інфляції за травень 2021р. червень 2022р.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок 3% річних та збитків від інфляції, господарський суд дійшов висновку про правильність та обґрунтованість здійсненого позивачем розрахунку. За таких обставин суд доходить висновку про наявність підстав для присудження до стягнення із Школи на користь ОСОБА_1 3% річних у розмірі 55 699,63 грн. та збитків від інфляції у розмірі 356 067,37 грн.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав для задоволення заявлених ОСОБА_1 позовних вимог в частині стягнення пені у розмірі 407 577,37 грн., господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов`язання. Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов`язань. Частиною ст. ст. 547, 548 ЦК України встановлено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 вказаного Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Абзацом 3 п. 2.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013р. „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань визначено, якщо у вчиненому сторонами правочині розмір та базу нарахування пені не визначено або вміщено умову (пункт) про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, суму пені може бути стягнуто лише в разі, якщо обов`язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.

Згідно з п. 5.1 договорів у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань, що виникають з цього договору, сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та (або) чинним в Україні законодавством. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Господарський суд зазначає, що умовами договорів не передбачено відповідальності Школи у вигляді сплати пені у випадку порушення зобов`язань в частині оплати вартості виконаних позивачем робіт. При цьому, законодавчий акт, який може визначати обов`язок Школи сплачувати пеню у спірних правовідносинах, відсутній.

З викладених обставин господарський суд, враховуючи відсутність в укладених між сторонами договорах умов щодо нарахування пені у випадку прострочення виконання Школою грошових зобов`язань, доходить висновку про необхідність відмови у задоволенні заявлених позивачем позовних вимог у названій частині.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Підсумовуючи викладене вище, господарський суд доходить висновку щодо необхідності часткового задоволення заявлених фізичною особою-підприємцем Федоренком Сергієм Івановичем позовних вимог шляхом присудження до стягнення із приватного закладу „Одеська приватна загальноосвітня школа I-III ступенів-ліцей „Чорноморський суми основного боргу у розмірі 1 529 749,56 грн., 3% річних у розмірі 55 699,63 грн., збитків від інфляції у розмірі 356 067,37 грн. В іншій частині позову необхідно відмовити.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236 238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного закладу „Одеська приватна загальноосвітня школа I-III ступенів-ліцей „Чорноморський /65080, м. Одеса, вул. Варненська, буд. 3-А; ідентифікаційний код 31005229/ на користь фізичної особи-підприємця Федоренко Сергія Івановича / АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 / суму основного боргу у розмірі 1 529 749,56 грн. /один мільйон п`ятсот двадцять дев`ять тисяч сімсот сорок дев`ять грн. 56 коп./, 3% річних у розмірі 55 699,63 грн. /п`ятдесят п`ять тисяч шістсот дев`яносто дев`ять грн. 63 коп./, збитки від інфляції у розмірі 356 067,37 грн. /триста п`ятдесят шість тисяч шістдесят сім грн. 37 коп./, судовий збір у розмірі 29 122,76 грн. /двадцять дев`ять тисяч сто двадцять дві грн. 76 коп./.

3. В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення складено 03 листопада 2022 р.

Суддя С.П. Желєзна