УХВАЛА

м. Київ

07.11.2022Справа № 910/10985/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" від 26 жовтня 2022 року № 2852 про забезпечення позову в справі № 910/10985/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротериторія", фізичної особи ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Агротехніки" про стягнення заборгованості в сумі 1 548 303,40 грн,

без повідомлення учасників справи,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" (далі - ТОВ "Бест Лізинг") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротериторія" (далі - ТОВ "Агротериторія"), фізичної особи ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Агротехніки" (далі - ТОВ "Світ Агротехніки") заборгованості в розмірі 1 548 303,40 грн, з яких: 1 018 399,24 грн - заборгованість за лізинговими платежами, 216 999,68 грн - проценти річних, 120 798,00 грн - штраф, 184 330,02 грн - інфляційні втрати, 7 779,46 грн - пеня, у зв`язку з неналежним виконанням ТОВ "Агротериторія" своїх обов`язків за укладеним між ним та позивачем договором фінансового лізингу від 3 червня 2021 року № 210603-3/ФЛ-Ю-С, а також неналежним виконанням ОСОБА_1 та ТОВ "Світ Агротехніки" своїх зобов`язань за укладеними договорами поруки від 24 червня 2021 року № 210624-8/П та № 210624-9/П.

При дослідженні цієї позовної заяви та доданих до неї документів судом встановлено, що відповідачем за цим позовом є фізична особа (не підприємець) ОСОБА_1 .

У зв`язку з цим суд ухвалою від 21 жовтня 2022 року звернутися до Відділу "Центр надання адміністративних послуг Томашпільської селищної ради" щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання вказаного відповідача.

4 листопада 2022 року, після подачі позову, через загальний відділ діловодства суду від позивача надійшла заява від 26 жовтня 2022 року № 2852, в якій ТОВ "Бест Лізинг" просило суд забезпечити пред`явлений ним позов шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти відповідачів у межах ціни позову, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачам і знаходяться у них чи в інших осіб, а також заборонити ТОВ "Агротериторія" вчиняти дії по відчуженню прав лізингоодержувача на користь третіх осіб за договором фінансового лізингу від 27 березня 2020 року № 6436-FL, укладений між ТОВ "Агротериторія" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг" (далі - ТОВ "ОТП Лізинг"), на об`єкт лізингу: сівалка пневматична точного висіву Vaderstad Tempo L TPL 16, TPL0000563, номер об`єкта: TPL0000563.

В обґрунтування цієї заяви Товариство посилалося на те, що ТОВ "Агротериторія" тривалий час не виконує договірних зобов`язань за договором фінансового лізингу перед позивачем, не здійснює передбачені договором лізингові платежі, внаслідок чого у нього утворилася значна заборгованість. Позивач вказує, що договір фінансового лізингу у встановлений законом спосіб розірвано, проте ТОВ "Агротериторія" без достатніх на те правових підстав продовжує користуватись майном позивача, ухиляється від передачі (повернення) йому об`єкта лізингу, зношує майно, отримує від користування майном дохід, дій по погашенню наявної заборгованості не вчиняє. Також підставою для забезпечення позову є те, що ТОВ "Агротериторія" та ТОВ "Світ Агротехніки" мають значні зобов`язання перед іншими кредиторами, яким вони можуть відступити свої майнові права, зокрема, ТОВ "ОТП Лізинг" за договором фінансового лізингу від 27 березня 2020 року № 6436-FL, укладеним між ТОВ "Агротериторія" та "ОТП Лізинг", що може унеможливити у майбутньому виконання рішення суду.

Доцільність забезпечення позову щодо ТОВ "Світ Агротехніки" та ОСОБА_1 зумовлена тим, що вказані особи є солідарними боржниками перед позивачем, як поручителі за зобов`язаннями ТОВ "Агротериторія", проте своїх зобов`язань ці особи також не виконують.

На думку позивача, існує висока вірогідність того, що відповідачі здійснять заходи щодо приховування майна від звернення стягнення на них (відчуження, передача в заставу, відступлення (продаж) майнових прав тощо), виведення коштів з рахунків, що унеможливить виконання рішення у даній справі. При цьому, позивач зазначає, що накладення арешту на майно ТОВ "Агротериторія" не перешкоджатиме іншим відповідачам відчужити (перевести) свої права як лізингоодержувача на користь третіх осіб, тому існує доцільність в застосуванні судом кількох забезпечень одночасно. Крім того, позивач вважає, що невжиття судом кількох заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти відповідачів, а також заборони ТОВ "Агротериторія" вчиняти дії, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в даній справі.

Розглянувши зазначену заяву Товариства, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з частинами 1, 3, 4 статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також заборонити відповідачу вчиняти певні дії. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Обґрунтовуючи подану заяву, Товариство посилалося на наявність припущення того, що невжиття заходів забезпечення позову суттєво ускладнить виконання судового рішення у даній справі в разі задоволення позову та посилається на неналежне виконання відповідачами своїх зобов`язань за договором фінансового лізингу, виконання якого забезпечене договорами поруки.

У зв`язку з наведеним слід зазначити, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого, з урахуванням заявленої позовної вимоги, є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

При цьому, обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до статей 73, 74, 76-79 ГПК України, які передбачають обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1, 2 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

У той же час позивачем в установленому законом порядку не було надано суду жодного доказу на підтвердження того, що невжиття вказаних ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист чи поновлення порушених або оспорюваних прав чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Посилання позивача на укладення ТОВ "Світ Агротехніки" ряду договорів застави рухомого майна не беруться судом до уваги, оскільки ця обставина сама по собі не свідчить про вчинення цим відповідачем дій по реалізації чи відчуженню цього майна, а відтак не може вплинути на зменшення його активів.

Суд зазначає, що саме лише посилання на наявну заборгованість та звернення до господарського суду з позовом про її стягнення, а також посилання на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів без обґрунтування підстав для вжиття таких заходів з посиланням на відповідні докази, а також без відповідного обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову, не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

Крім того, саме лише посилання на недобросовісність дій відповідачів, які дають підстави вважати, що останні можуть ухилятись від виконання судового рішення, не є тією обставиною, яка б могла свідчити про вчинення ними дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання, оскільки грунтуються на припущеннях, не підтвердженими доказами.

Отже, припущення позивача, викладені у заяві, не містять переконливих підстав для забезпечення позову, адже сама наявність у відповідачів заборгованості перед позивачем, не може вважатися безумовною і достатньою підставою для забезпечення позову.

При цьому, позивачем не надано належних доказів на підтвердження вчинення відповідачами дій, спрямованих відчуження належного їм майна та зняття коштів зі своїх рахунків, як і не надано суду жодних доказів того, що відповідачі мають намір ухилитися від виконання рішення суду.

Також у своїй заяві позивач просив заборонити ТОВ "Агротериторія" вчиняти дії по відчуженню прав лізингоодержувача на користь третіх осіб за договором фінансового лізингу від 27 березня 2020 року № 6436-FL, укладений між ТОВ "Агротериторія" та ТОВ "ОТП Лізинг", на об`єкт лізингу: сівалка пневматична точного висіву Vaderstad Tempo L TPL 16, TPL0000563, номер об`єкта: TPL0000563.

Разом із цим, як вбачається з витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 8 жовтня 2022 року № 29683238 на вказаний об`єкт рухомого майна вже накладено заборону з його відчуження на підставі вищезазначеного договору фінансового лізингу, основне зобов`язання за яким становить 5 765 588,00 грн, строк виконання якого до 10 лютого 2027 року.

Разом із тим, доводи про те, що ТОВ "Агротериторія" виплатило частину вартості вказаного об`єкта та має майнові права на вказане рухоме майно, а тому може відступити майнові права в частині виплаченої суми на корить третіх осіб, також базуються лише на припущеннях.

Суд зазначає, що обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

У своїй заяві позивач не вказав конкретного переліку майна, на яке він просить накласти арешт. Водночас, застосування запропонованого Товариством заходу забезпечення позову в такій редакції може призвести до обмеження використання оборотних активів відповідачів, що може потягнути за собою зупинення їх господарської діяльності.

Також позивачем не було надано жодного доказу того, що майно, передане за спірним договором, використовується ТОВ "Агротериторія" і що таке використання зменшує його вартість.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 79 ГПК України).

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Оскільки Товариство у своїй заяві про забезпечення позову не навело достатніх обґрунтувань та не довело належними доказами того факту, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення його вимог до відповідачів, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні цієї заяви.

Відповідно до частини 6 статті 140 ГПК про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Зважаючи на викладене та керуючись статтями 136, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" від 26 жовтня 2022 року № 2852 про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 ГПК України.

Дата підписання: 7 листопада 2022 року.

СуддяЄ.В. Павленко