ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2022 р. Справа№ 910/7552/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Гарник Л.Л.

Отрюха Б.В.

розглянувши без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Столиця бетон"

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 23.08.2022 (суддя Картавцева Ю.В.)

у справі наказного провадження № 910/7552/22

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Столиця бетон"

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Геос-УКБ"

про стягнення заборгованості у розмірі 54610,64 грн, яка виникла внаслідок порушення останнім умов договору надання послуг по подачі бетону на відстань № 2009-05 від 20.09.2021,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Столиця бетон" звернулось до господарського суду з заявою про видачу судового наказу в порядку ст. 148 Господарського процесуального кодексу України про стягнення заборгованості за договором надання послуг по подачі бетону на відстань № 2009-05 від 20.09.2021 в сумі 54610,64 грн, судових витрат по сплаті судового збору в сумі 248,10 грн та витрат на правову допомогу в сумі 10000,00 грн.

За наказом Господарського суду міста Києва від 23.08.2022 у справі № 910/7552/22 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Геос-УКБ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Столиця бетон" основний борг у розмірі 44500,00 грн, інфляційні втрати - 8958,52 грн, 3% річних - 1152,12 грн та судовий збір у розмірі 248,10 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.08.2022 у справі № 910/7552/22 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Столиця бетон" у видачі судового наказу в частині вимог про стягнення 10000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, заявник звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.08.2022, прийняти нове рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Геос-УКБ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Столиця бетон" 10000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував норми ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України та висновки Верховного Суду з питання відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Так, за твердженням скаржника, відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено. Тобто, факт оплати таких послуг не є обов`язковою передумовою можливості відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, у разі якщо стороною, на користь якої ухвалено рішення суду, подано необхідні докази, які підтверджують надання відповідних послуг щодо розгляду конкретної судової справи.

Скаржник зазначає, що подав суду всі необхідні докази на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу, зокрема, додаткову угоду, у якій було узгоджено, які саме юридичні послуги надаються клієнту в межах даної справи, їх вартість та порядок оплати. Крім того, за твердженням скаржника, суд першої інстанції не взяв до уваги, що витрати на правничу допомогу можуть бути стягнуті в рамках наказного провадження, про що свідчить чисельна судова практика, зокрема, апеляційних господарських судів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.09.2020 відкрито апеляційне провадження у справі №910/7552/22, встановлено строк для подання боржником відзиву на апеляційну скаргу, постановлено розглянути справу № 910/7552/22 без повідомлення учасників справи.

Заявник після відкриття апеляційного провадження також подав заяву про стягнення з боржника витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції та просив стягнути витрати в сумі 10000,00 грн, що обумовлені у додатковій угоді № 6 від 30.08.2022 до договору № 04-08-2022 про надання правової допомоги від 04.08.2022.

08.11.2022 разом з супровідним листом від 04.11.2022 № 910/7552/22/4848/2022 до Північного апеляційного суду надійшли матеріали справи.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, вважає, що скарга не підлягає задоволенню, а у задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу належить відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається з матеріалів справи, у серпні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Столиця бетон" звернулось до господарського суду з заявою про видачу судового наказу в порядку ст. 148 Господарського процесуального кодексу України про стягнення заборгованості за договором надання послуг по подачі бетону на відстань № 2009-05 від 20.09.2021 в сумі 54610,64 грн, а також судових витрат по сплаті судового збору в сумі 248,10 грн та витрат на правову допомогу в сумі 10000,00 грн.

Господарський суд міста Києва 23.08.2022 видав наказ, яким стягнув з боржника на користь заявника основний борг у розмірі 44500,00 грн, інфляційні втрати - 8958,52 грн, 3% річних - 1152,12 грн та судовий збір у розмірі 248,10 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.08.2022 у справі № 910/7552/22 відмовлено заявнику у видачі судового наказу в частині вимог про стягнення 10000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Оскаржуване судове рішення мотивоване тим, що виходячи з умов Договору про надання правової допомоги №04-08-2022 від 04.08.2022, приймання-передача виконавцем (Адвокатським об`єднанням "КОЛТ") клієнту (ТОВ "Столиця бетон") наданих послуг (правничої допомоги) здійснюється на підставі Акту приймання-передачі наданих послуг, який не був доданий стягувачем до заяви про видачу судового наказу. При цьому, за висновком суду першої інстанції, за змістом статті 129 ГПК України судові витрати підлягають відшкодуванню за умови надання стороною належних доказів, що їх підтверджують.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зміст судового наказу встановлений статтею 155 ГПК України.

Так, у судовому наказі зазначаються:

1) дата видачі наказу;

2) найменування суду, прізвище та ініціали судді, який видав судовий наказ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України стягувача та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків стягувача та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, а також інші дані, якщо вони відомі суду, які ідентифікують стягувача та боржника;

4) посилання на закон, на підставі якого підлягають задоволенню заявлені вимоги;

5) сума грошових коштів, які підлягають стягненню;

6) сума судових витрат, що сплачена заявником і підлягає стягненню на його користь з боржника;

7) повідомлення про те, що під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті;

8) відомості про порядок та строки подання заяви про скасування судового наказу;

9) дата набрання судовим наказом законної сили;

10) строк пред`явлення судового наказу до виконання;

11) дата видачі судового наказу стягувачу.

Відповідно до ст. 123, 126 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать також витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами за результатами розгляду справи.

Згідно із частиною 1 статті 129 ГПК України судовий збір покладається:

1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частин першої та другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 цього Кодексу).

Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

Вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі. Чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань. Чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами. Та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас, за змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 цього Кодексу). Близька за змістом правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 зі справи № 922/445/19.

На підтвердження здійснення витрат на правничу допомогу заявник надав: Договір про надання правової допомоги №04-08-2022 від 04.08.2022 (Договір) та Додаткову угоду №2 від 04.08.2022 до нього.

Відповідно до п. 1.1. Договору укладеного між АО "КОЛТ" та ТОВ "Столиця бетон", виконавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, надати, а Клієнт - прийняти та оплатити юридичні послуги, надані Виконавцем, пов`язані із представництвом інтересів Клієнта щодо стягнення заборгованості з Боржників зазначених в додаткових угодах до Договору.

За умовами п. 1 Додаткової угоди №2 від 04.08.2022, сторони домовилися, що Виконавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, надати, а Клієнт - прийняти та оплатити юридичні послуги, надані Виконавцем, пов`язані із представництвом інтересів Клієнта щодо стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕОС-УКБ" (ІКЮО 38825398, надалі - Боржник) за Договором № 2009-05 надання послуг по подачі бетону на відстань від 20 вересня 2021 року укладеного між Клієнтом і Боржником та інфляційні втрати і 3% річних, які будуть нараховані на основну суму боргу за Договором №2009-05 надання послуг по подачі бетону на відстань від 20.09.2021, та судовий збір. Попередня сума заборгованості становить 44500,00 грн. Остаточна сума заборгованості буде визначено на підставі рішення суду та/або виконавчим документом.

Разом з тим, згідно з п. 4.1 Договору приймання-передача наданих послуг здійснюється шляхом підписання сторонами Акту приймання-передачі наданих послуг (далі - Акт), який готується Виконавцем у 2 примірниках та надається Клієнту на погодження.

Відтак, належить погодитись із висновком суду першої інстанції, що виходячи з умов Договору, приймання-передача виконавцем клієнту наданих послуг (правничої допомоги) здійснюється на підставі Акту приймання-передачі наданих послуг.

В даному випадку, як вірно встановив суд першої інстанції, стягувач до заяви про видачу судового наказу не додав Акт приймання-передачі наданих послуг (правничої допомоги).

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про видачу судового наказу в частині стягнення з боржника витрат на правову допомогу у сумі 10000,00 грн з огляду на відсутність в матеріалах справи № 910/7552/22 акту приймання-передачі наданих послуг (правничої допомоги), що на переконання колегії суддів, має підтвердити надання відповідних послуг.

При цьому, колегія суддів зазначає, що перекладання на суд зобов`язань за укладеним між сторонами договором, в тому числі і щодо підтвердження обсягу наданих послуг та їх вартості шляхом складання відповідного акту, є недопустимим.

Таким чином, суд першої інстанції правильно застосував норми процесуального права, а його висновки відповідають, встановленим у справі обставинам, що має наслідком відхилення апеляційної скарги.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.08.2022 у даній справі належить залишити без змін.

Відповідно до статті 129 ГПК України судовий збір за подання апеляційної скарги та витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції належить покласти на скаржника у зв`язку з відхиленням апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 271, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Столиця бетон" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.08.2022 у справі № 910/7552/22 залишити без змін.

3. Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Столиця бетон" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в апеляційному суді.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у строки, встановлені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 09.11.2022.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді Л.Л. Гарник

Б.В. Отрюх