ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"02" листопада 2022 р. Справа № 911/808/22
Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, матеріали справи
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агенція безпеки Легіон-Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю Гостомель резиденс
про стягнення 64 001,37 гривень
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Через канцелярію Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Агенція безпеки Легіон-Київ (далі ТОВ Агенція безпеки Легіон-Київ/позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю Гостомель резиденс (далі ТОВ Гостомель резиденс/відповідач) про стягнення 64 001,37 гривень, з яких: 61 830,52 грн основної суми боргу, 1 916,75 грн інфляційних та 254,10 грн 3% річних.
Вказані вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання за договором про надання охоронних послуг від 01.01.2022 в частині повної та своєчасної оплати вартості наданих у березні 2022 року послуг.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.06.2022 у справі №911/808/22 прийнято позовну заяву ТОВ Агенція безпеки Легіон-Київ до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, а також встановлено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження.
Копію вказаної вище ухвали судом не направлено сторонам, зокрема відповідачу засобами поштового зв`язку з огляду на відсутність у суду фінансування на відправлення поштової кореспонденції, попри те, надалі, позивачем самостійно здійснено відправку відповідачу ухвали про відкриття провадження у зазначеній справі, про що позивачем повідомлено суд згідно поданого клопотання.
04.08.2022 через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи доказів понесення витрат на правову допомогу.
31.08.2022 через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшли пояснення на позов, згідно яких ТОВ Гостомель резиденс просило відмовити у задоволенні позову. Вказані пояснення разом з доданими до них документами надіслано засобами поштового зв`язку 29.08.2022.
Поряд з тим згідно п. 6 ч. 2 ст. 42, ст. ст. 116, 118 ГПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.
З огляду на системний аналіз вказаних вище приписів ГПК України, під процесуальними строками розуміють встановлений законом та/або судом проміжок часу, протягом якого повинна або може бути вчинена певна процесуальна дія або розпочата і/чи завершена та або інша стадія судочинства, а з початком і закінченням перебігу процесуального строку пов`язане настання чітко встановлених юридичних наслідків.
За таких обставин, оскільки реалізація процесуальних прав та обов`язків учасників справи пов`язана з перебігом процесуальних строків, відтак обрахування строку для подання відзиву на позов починається відповідно з наступного дня після дати отримання відповідачем ухвали про відкриття провадження у справі, направлення якої відповідачу суд не мав змоги здійснити у передбаченому процесуальним законом порядку, суд дійшов висновку про прийняття до розгляду пояснень відповідача як таких, що подано в межах процесуального строку.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази та оцінивши їх в сукупності, суд
Згідно з пп. 1.2., 4.3., 4.5., 5.1., 5.2. та 9.1. договору охорона майна, пропускний та внутрішньо-об`єктовий режим здійснюється цілодобово стаціонарним (КПП №1) та цілодобовим стаціонарно-рухомим (обхідним) постом (КПП №2), денним стаціонарним (№3 (0,5 поста)) постом охорони виконавця на об`єкті замовника, вказаному у дислокації поста охорони на об`єкті замовника, що є додатком №1 до цього договору, у відповідності з вимогами Інструкції охоронника на об`єкті, що охороняється, що є додатком №2 до цього договору, шляхом:
- забезпечення пропускного та внутрішньо-об`єктового режимів, встановленого замовником згідно План-схеми розташування поста охорони та маршруту руху охоронників (КПП №2) на об`єкті (додаток №3 до договору);
- спостереження, в тому числі за допомогою відеоспостереження, за виробничими, адміністративними, складськими приміщеннями, територією, за цілісністю зовнішньої огорожі, приміщень, зданих під охорону, споруд, вікон, дверей, замикальних пристроїв, замків, пломб і печаток, а також за роботою засобів пожежної та охоронної сигналізації;
- охорони майна товариства, яке здане під охорону з проведенням відповідного запису в Журналі приймання-здавання приміщень (ТМЦ) під охорону.
Сторона, що не має можливості належним чином виконати свої зобов`язання за цим договором внаслідок дії форс-мажорних обставин, повинна протягом 5 робочих днів з моменту виникнення таких обставин письмово повідомити іншу сторону про існуючі перешкоди та їх вплив на виконання зобов`язань за цим договором. Існування форс-мажорних обставин повинно бути підтверджено компетентним органом.
Розмір оплати за надані послуги визначається виконавцем, погоджується із замовником, та становить (за місяць) 34 989,60 грн з урахуванням ПДВ, за 1 пост з графіком роботи 24 години без вихідних в місяць. Загальна сума за 2,5 пости становить 87 474,00 грн з урахуванням ПДВ.
За надані послуги, на підставі рахунку поданого виконавцем та згідно акту наданих послуг (виконаних робіт) замовник перераховує щомісячно на розрахунковий рахунок виконавця грошові кошти до 10 числа місяця, наступного за звітним.
Договір укладено на період з 01.01.2022 по 31.12.2022.
Копії вказаного вище договору разом з додатками до нього наявні в матеріалах справи.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на належне виконання власних договірних обов`язків та надання відповідачу послуг за договором у січні-березні 2022 року, зокрема у березні - загальною вартістю 81 830,52 грн, які відповідач оплатив частково у сумі 20 000,00 грн.
В розрізі вказаного вище позивач зауважив, що послуги з охорони у січні-лютому 2022 року відповідачем оплачено у повному обсязі та, надалі, листом №29/03 від 29.03.2022 повідомлено позивача про необхідність припинити надання будь-яких послуг згідно договору у зв`язку із настанням форс-мажорних обставин, у відповідь на що позивач склав акт надання послуг і рахунок на оплату за №№9 від 29.02.2022 на суму 81 830,52 грн та разом з листом направив відповідачу.
В підтвердження викладених вище обставин до позовної заяви додано копії акта надання послуг і рахунка на оплату №9 від 29.03.2022 на суму 81 830,52 грн, листа 29/03 від 29.03.2022, звернення позивача щодо виконання умов договору.
Також до позовної заяви додано копії платіжних доручень та банківську виписку по рахунку.
Стосовно ж доказів надання послуг у березні 2022 року позивач зауважив, що відповідні обставини підтверджуються доданими до позову копіями: потижневого звіту за чотири тижні березня 2022 року та електронним листуванням в комунікаційному месенджері керівників сторін за 28.03.2022 та 29.03.2022.
Поряд з тим, за доводами позивача, 29.03.2022 він отримав від відповідача датований 25.03.2022 лист із зауваженнями стосовно надання послуг у березні 2022 року, зокрема щодо: невідповідній умовам договору кількості постів, вживання охоронцями алкогольних напоїв та неперебування їх постійно на постах, а також підтвердження фактів злому квартир представниками збройних угрупувань.
Як зауважив позивача, надалі, у квітні 2022 року відповідач надіслав аналогічний за змістом лист №04/01 від 01.04.2022 та додатково у ньому зазначив про неналежне виконання договору, спричинене форс-мажорними обставинами, зокрема чисельні пошкодження майна замовника та мешканців житлового комплексу.
До позовної заяви додано копії листів №25/03 від 25.03.2022 та №04/01 від 01.04.2022.
Згідно доводів позивача він відхилив викладені у вказаних вище листах заперечення відповідача з огляду на те, що наведе останнім не підтверджено доказами та на противагу з листування у комунікаційному месенджері керівників сторін за 28.03.2022 та 29.03.2022 слідує, що охоронці попри небезпеку ураження від обстрілів продовжували виконувати обов`язки по охороні об`єкту, що також підтверджується пояснювальною запискою начальника охорони позивача, доповідною запискою старшого охоронця і доповідними записками охоронців. Копії вказаних пояснювальних та доповідних записок додано до позовної заяви.
До того ж, за доводами позивача, він не брав на себе зобов`язання щодо охорони квартир мешканців будинків.
З огляду на вказане вище, оскільки, за доводами позивача, решту вартості наданих у березні 2022 року послуг відповідачем не сплачено, у останнього виникла заборгованість у сумі 61 830,52 грн, з вимогою про стягнення, зокрема, якої позивач звернувся до суду.
Не погодившись із вказаними вище доводами та вимогами позивача, відповідач зауважив на тому, що 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 Про введення воєнного стану в Україні ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, а загальновідомим є факт ведення активних бойових дій на території смт Гостомель Бучанського району Київської області у період з 24.02.2022 до 31.03.2022.
В розрізі зазначеного вище відповідач зазначив, що Торгово-промислова палата України на підставі статей 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) - військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05:30 ранку 24.02.2022 строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», зокрема Торгово-промислова палата України підтвердила, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).
Так, за доводами відповідача, він звернувся до позивача з листом №25/03 від 25.03.2022, яким повідомив про неналежне виконання умов договору та, надалі, листом №29/03 від 29.03.2022 просив позивача припинити надання послуг у зв`язку з форс-мажорними обставинами.
Також, як зазначив відповідач, він листом №04/01 від 01.04.2022, у відповідь на пропозицію позивача підписати акт наданих послуг №9 від 29.03.2022, вкотре наголосив позивачу на неналежному виконанні обов`язків, попри те здійснив оплату у сумі 20 000,00 грн за фактично надані послуги.
До відзиву додано копії вказаних вище листів.
З огляду на вказане вище, на переконання відповідача, саме бездіяльність виконавця стала причиною невиконання умов договору та звернення відповідача з пропозицією про його розірвання, відтак, враховуючи неналежне виконання договору, оплату проведено відповідно до фактичного обсягу наданих робіт, як наслідок у відповідача відсутня заборгованість, а тому останній і просив відмовити повністю у задоволенні вимог позивача.
З`ясувавши обставини справи та дослідивши подані докази, суд дійшов таких висновків.
Приписами ст. ст. 173, 193 Господарського кодексу України унормовано, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до приписів ст. ст. 901, 903, 629 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Договір є обов`язковим для виконання.
З огляду наведених вище норм права та обставин справи суд дійшов висновку, що підписання відповідачем договору без будь-яких зауважень чи заперечень щодо його змісту свідчить про погодження відповідача з умовами відповідно укладеного правочину та отримання вказаних у ньому послуг, що відповідно, з урахуванням відсутності претензій зі сторони відповідача щодо надання позивачем послуг за цим договором, породжує для відповідача обов`язок по оплаті отриманих послуг у повному обсязі у передбачені договором строки, а саме: за березень 2022 року до 10.04.2022 включно.
В розрізі вказаного вище висновку судом враховано, що:
- відповідач не заперечив та не спростував ані обставин отримання від позивача акта надання послуг і рахунка на оплату за №№9 від 29.02.2022 на суму 81 830,52 грн, ані того, що доказово непідтверджені заперечення стосовно виконання умов договору викладено відповідачем у листах №25/03 від 25.03.2022 та №04/01 від 01.04.2022 вже за результатами першочергового звернення позивача з вимогами до відповідача оплатити надані послуги;
- умовами укладеного договору передбачено як право замовника контролювати якість надання охоронних послуг, так і порядок встановлення факту неналежної охорони об`єкта в розрізі відповідальності виконавця, попри те відповідачем не надано суду належних доказів на підтвердження обставин невиконання/неякісного виконання позивачем умов договору, а також обставин проведення контролю за наданням послуг і виставлення виконавцю відповідних претензій протягом березня 2022 року;
- відповідачем не надано більш вірогідних доказів на спростування обставин надання позивачем у березні 2022 року відповідно до умов договору послуг з охорони, у тому числі і на вказану у акті суму 81 830,52 грн;
- обов`язок доказування в силу вимог процесуального закону покладено безпосередньо на сторони, а процедура доказування містить достатньо широкий обсяг можливостей та прав сторін стосовно доведення обставин, покладених в основу обгрунтування власних доводів та заперечень, чим відповідач при розгляді вказаної справи не скористався.
Згідно з ч. 7 ст. 193 ГК України, що кореспондує з приписами статей 525, 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.
Втім належних доказів на підтвердження обставин сплати відповідачем на рахунок позивача решти вартості наданих у березні 2022 року послуг у сумі 61 830,52 грн суду не надано.
Стосовно ж посилань відповідача на засвідчення Торгово-промисловою палатою України форс-мажорних обставин у зв`язку з введенням 24.02.2022 воєнного стану в Україні слід зазначити таке.
Відповідно до частини 1 статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України", торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.
Так, за загальним правилом, неможливість виконати зобов`язання внаслідок дії обставин непереборної сили відповідно до вимог законодавства є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, тобто можливе звільнення від відповідальності за невиконання, а не від виконання обов`язку в цілому.
В будь-якому разі сторона зобов`язання, яка його не виконує, повинна довести, що в кожному окремому випадку саме ці конкретні обставини мали непереборний характер саме для цієї конкретної особи, а кожен такий випадок має оцінюватись судом незалежно від наявності засвідчених компетентним органом обставин непереборної сили.
Отже, форс-мажор не є автоматичною підставою для звільнення від виконання зобов`язань, відтак стороною договору має бути підтверджено не факт настання таких обставин, а саме їхня здатність впливати на реальну можливість виконання зобов`язання.
Втім відповідачем доказово не доведено існування форс-мажорних обставин у взаємовідносинах із позивачем за договором, як і не доведено наявність обґрунтованих причинно-наслідкових зв`язків між введенням 24.02.2022 в Україні воєнного стану та неможливістю виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором стосовно оплати послуг, а також повідомлення позивача про наявність відповідних обставин у передбаченому договором порядку, з обов`язковим наданням документу, що засвідчує вказані обставини.
За таких обставин, оскільки відповідач взяті на себе грошові зобов`язання не виконав, вартість отриманих за договором послуг у повному обсязі не сплатив, а розмір відповідно заявлених до стягнення коштів відповідає фактичним обставинам справи та є арифметично правильним, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 61 830,52 грн основного боргу підлягає задоволенню як така, що доведена позивачем належними та допустимими доказами та не спростована у встановленому порядку відповідачем.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання, позивач просить суд стягнути з відповідача 1 916,75 грн інфляційних та 254,10 грн 3% річних, нарахованих з 11.04.2022 до 30.05.2022 на 61 830,52 грн заборгованості.
Відповідно до ст. ст. 612, 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Оскільки розмір заявлених до стягнення 3% річних, обрахований судом за вказаний позивачем період, є арифметично правильним, суд дійшов висновку про обгрунтованість та задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача 254,10 грн 3% річних.
Водночас, оскільки розмір заявлених до стягнення інфляційних втрат, обрахований судом з у рахуванням вказаного вище, складає 3 637,92 грн, а суд при прийнятті рішення не може виходити за межі позовних вимог, заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача 1 916,75 грн інфляційний втрат є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. ст. 126, 129 ГПК України витрати позивача по сплаті судового збору, а також доказово обґрунтовані та підтверджені витрати на правничу допомогу покладаються судом на відповідача у повному обсязі.
Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Позовні вимоги задовольнити.
3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене у апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення складено та підписано 02.11.2022.

Суддя В.А. Ярема