РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.11.2022Справа № 910/8451/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження

позовну заяву Регіонального офісу водних ресурсів у Черкаській області, м. Черкаси

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Газ Ресурс», м. Київ

про стягнення 42 321,61 грн,

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Регіональний офіс водних ресурсів у Черкаській області (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Газ Ресурс» (далі - ТзОВ «Укр Газ Ресурс»/відповідач) про стягнення 42 321,61 грн переплати за договором про постачання електричної енергії споживачу №347 від 12.10.2021.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 05.09.2022 позовну заяву прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

17.10.2022 до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому ТзОВ «Укр Газ Ресурс» заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що позивачем не надано чіткого розрахунку оплат по договору, що унеможливлює встановити внаслідок чого виникла переплата.

31.10.2022 до канцелярії суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій Регіональний офіс водних ресурсів у Черкаській області надав заперечення на доводи відповідача.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

12.10.2021 між Регіональним офісом водних ресурсів у Черкаській області (далі - споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Газ Ресурс» (далі - постачальник) укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №347, відповідно до якого постачальник продає електричну енергію «код ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник» - 09310000-5 - електрична енергія (Електрична енергія)» споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, включно з тарифом на послуги з передачі електричної енергії, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Постачання електричної енергії здійснюється у строк з 12.10.2021 до 31.12.2021 включно (п. 3.1. договору).

Згідно п. 5.1. договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком до цього договору.

У відповідності до п. 5.3. та п. 5.4. договору ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни. Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Пунктом 5.6. договору перебачено, що оплата рахунка постачальника за договором має бути здійснена споживачем у строк не більше ніж 10 робочих днів з моменту отримання рахунку та акту приймання-передачі електричної енергії споживачем, що надсилаються споживачу після завершення розрахункового періоду.

Цей договір набирає чинності з дати його підписання і діє в частині постачання електричної енергії з дати, вказаної у цьому договорі, та в цілому до 31.12.2021, а в частині взятих на себе зобов`язань сторонами - до їх повного виконання (п. 13.1. договору).

У додатку №1 до договору сторони погодили комерційну пропозицію, зокрема, відповідно до п. 1 в редакції додаткової угоди №2, ціна за одиницю товару для споживача складає: 12.10.2021 по 31.10.2021 - 2,29 грн/кВт*год. без ПДВ і 2,75 грн/кВт*год. з ПДВ; 01.11.2021 по 31.12.2021 - 2,51 грн/кВт*год. без ПДВ і 3,01 грн/кВт*год з ПДВ.

Позивач стверджує, що у період з жовтня по грудень 2021 року включно позивачем було спожито електричної енергії в обсязі 73 939 кВт на загальну суму 217 471,79 грн, проте Регіональним офісом водних ресурсів у Черкаській області сплачено на користь відповідача 259 793,40 грн, внаслідок чого переплата склала 42 321,61 грн (259 793,40 грн - 217 471,79 грн).

24.12.2021 позивачем та відповідачем підписано акт приймання-передачі електричної енергії №УГР00004182, відповідно до якого позивачем спожито електричної енергії в обсязі 41 000 кВт на суму 123 492,00 грн.

28.12.2021 згідно цього акту позивачем сплачено на користь відповідача 123 492,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 901.

Разом із тим, 31.12.2021 сторонами підписано акт приймання-передачі електричної енергії №УГР00004484, відповідно до якого позивачем у грудні 2021 року спожито електричної енергії в обсязі 26 949 кВт на суму 81 170,39 грн.

Таким чином, сторонами скореговано обсяг спожитої електричної енергії у грудні 2021 року та відповідно вартість за спожиту електричну енергію за цей період зменшилась на 42 321,61 грн (123 492,00 грн - 81 170,39 грн).

Крім того, на підтвердження переплати за спожиту електричну енергію позивачем надано суду підписаний сторонами та скріплений печатками юридичних осіб акт звірки взаємних розрахунків за період з жовтня 2021 року по березень 2022 року.

З матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово звертався до відповідача із листами про повернення переплати за електричну енергію за 2021 рік згідно договору № 347 від 12.10.2021 в сумі 42 321,61 грн, зокрема листами: за вих. №326/01/07-24-22 від 23.02.2022, за вих. №583/01/16-08-22 від 25.04.2022, за вих. №617/01/04-10-22 від 04.05.2022 та претензією за вих. № 917/01/04-10-22 від 28.06.2022.

Проте. відповідачем ці листи залишені без відповіді та задоволення.

Отже, позивач звернувся до суду з цим позовом про стягнення з відповідача надмірно сплаченої суми за спожиту електричну енергію у розмірі 42 321,61 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом частини 1 статті 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Судом встановлено, що 12.10.2021 між позивачем та відповідачем укладено договір про постачання електричної енергії №347, відповідно до якого у період з жовтня по грудень 2021 року включно відповідачем поставлено, а позивачем спожито електричну енергію в обсязі 73 939 кВт на загальну суму 217 471,79 грн, проте позивачем сплачено на користь відповідача 259 793,40 грн.

Крім того, з наданих позивачем актів приймання-передачі електричної енергії у грудні 2021 року, зокрема, №УГР00004182 від 24.12.2021 та №УГР00004484 від 31.12.2021 вбачається, що підписавши останній акт від 31.12.2021, сторонами скореговано обсяг спожитої електричної енергії у цей період, що призвело до зменшення вартості спожитої електричної енергії.

За таких обставин, у позивача виникла переплата на загальну суму 42 321,61 грн, що підтверджується матеріалами справи та підписаним сторонами актом звірки взаємних розрахунків за період з жовтня 2021 року по березень 2022 року.

Отже, судом встановлено наявність переплати Регіонального офісу водних ресурсів у Черкаській області на користь ТзОВ «Укр Газ Ресурс» за електричну енергію згідно договору про постачання електричної енергії №347 від 12.10.2021.

Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Як встановлено судом вище, сторонами скореговано обсяг спожитої електричної енергії у грудні 2021 року, внаслідок чого вартість за спожиту електричну енергію за цей період зменшилась на 42 321,61 грн, відповідно позивачем здійснено переплату за цей період, яка підлягає поверненню Регіональному офісу водних ресурсів у Черкаській області.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст.ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, оскільки відповідачем не надано суду доказів на спростування обставин, викладених у позовній заяві, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Регіонального офісу водних ресурсів у Черкаській області про стягнення переплати за спожиту електричну енергію у розмірі 42 321,61 грн.

Згідно положень статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Регіонального офісу водних ресурсів у Черкаській області задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Газ Ресурс» (04080, місто Київ, вулиця Новокостянтинівська, будинок 13/10, офіс 201; ідентифікаційний код 41427817) на користь Регіонального офісу водних ресурсів у Черкаській області (18008, місто Черкаси, вулиця Смілянська, будинок 118; ідентифікаційний код 01035213) переплату у розмірі 42 321 (сорок дві тисячі триста двадцять одну) грн 61 коп. та судовий збір в сумі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн 00 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.В. Бондарчук