УХВАЛА

м. Київ

08.11.2022Справа № 910/9077/16
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант Ойл Групп" про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню у справі

за позовом Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант Ойл Групп"

про стягнення 136 000,00 грн

Суддя Зеленіна Н.І.

Секретар судового засідання Токарєва К.К.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.06.2016 у справі №910/9077/16 позовні вимоги Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України задоволено повністю та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.С.А." в дохід загального фонду Державного бюджету України 68 000,00 грн штрафу та 68 000,00 грн пені; стягнуто з відповідача в доход Державного бюджету України 1 378,00 грн судового збору.

11.07.2016 на виконання вказаного рішення були видані відповідні накази №910/9077/16. Строк пред`явлення вказаних наказів до виконання встановлено до 05.07.2017.

29.12.2016 на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду був виданий відповідний наказ №910/9077/16.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.04.2017 задоволено заяву про видачу дубліката наказу Господарського суду міста Києва від 11.07.2016 №910/9077/16.

Постановою Вищого господарського суду України від 19.09.2017 у справі №910/9077/16 замінено позивача у справі - Київське міське територіальне відділення Антимонопольного комітету України правонаступником - Київським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України; рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.12.2016 залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.05.2017 замінено позивача у справі - Київське міське територіальне відділення Антимонопольного комітету України (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 50-Б; ) правонаступником - Київським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 45; ).

06.11.2017 видано дублікат наказу Господарського суду міста Києва від 11.07.2016 №910/9077/16 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.С.А." в дохід загального фонду Державного бюджету України 68 000,00 грн штрафу та 68 000,00 грн пені.

12.10.2022 через відділ діловодства суду від ТОВ "Гарант Ойл Групп" надійшла заява про визнання наказу Господарського суду міста Києва від 11.07.2016 №910/9077/16 про стягнення з ТОВ "Ю.С.А" на користь Київського міського територіального відділення АМКУ боргу у сумі 136 000,00 грн таким, що не підлягає виконанню; зобов`язання виконавчого органу усунути порушення прав заявника шляхом зняття арешту з усього майна та коштів боржника та виключення відомостей з Єдиного реєстру боржників про існування у боржника обтяжень по виконавчому провадженні №56721762.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.10.2022 призначено розгляд заяви на 08.11.2022.

У судовому засіданні 08.11.2022 представник боржника підтримав подану заяву та просив її задовольнити; представник стягувача заперечувала проти заяви та просила відмовити у її задоволенні.

Розглянувши подану заяву, дослідивши матеріали справи, господарський суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні заяви з наступних підстав.

В обґрунтування поданої заяви в частині визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню боржник зазначає, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання закінчився та не поновлювався, а відтак наказ Господарського суду міста Києва від 11.07.2016 №910/9077/16 є таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст. 328 ГПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

За змістом вказаної норми виконавчий документ може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

При цьому словосполучення "або з інших причин" стосується саме припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; - видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Частиною 5 ст. 12 зазначеного закону передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Як вбачається із матеріалів справи, постановою старшого державного виконавця Пирятинського районного відділу ДВС ПСМУ МЮ (м. Суми) про повернення виконавчого документа стягувачу від 04.02.2020 повернуто стягувачу наказ №910/9077/16 від 11.07.2016.

Таким чином, повторне пред`явлення наказу №910/9077/16 від 11.07.2016 до виконання можливе у строк до 04.05.2020.

Разом з тим, доказів повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання до матеріалів справи не додано.

З огляду на що, суд погоджується із твердженнями заявника, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання закінчився.

Водночас, матеріали справи не містять відомостей щодо помилкової видачі наказу або про те, що обов`язок боржника з виконання рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2016 у справі №910/9077/16 відсутній.

Окрім того, заперечуючи проти задоволення заяви представник стягувача у судовому засіданні зазначила, що постанови про повернення виконавчого документа до стягувача не надходило, зі змістом указаної постанови стягувач не знайомий, та стягувачем подано заяву про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, з урахуванням викладеного, підстави для визнання наказу Господарського суду міста Києва від 11.07.2016 №910/9077/16 таким, що не підлягає виконанню, відсутні.

Щодо вимог заявника про зобов`язання державного виконавця усунути порушення прав заявника, суд зазначає наступне.

В обґрунтування зазначених вимог заявник посилається на лист Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) за вих. №17.21-29/4438 від 22.08.2022, яким роз`яснено боржнику його право на звернення до суду із вимогою про скасування арешту та виключення з Єдиного реєстру боржників.

Як вже зазначалося, постановою старшого державного виконавця Пирятинського районного відділу ДВС ПСМУ МЮ (м. Суми) про повернення виконавчого документа стягувачу від 04.02.2020 повернуто стягувачу наказ №910/9077/16 від 11.07.2016 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження". Зазначеною постановою встановлено, що майна, яке належить боржнику на праві власності та на яке за законом можливо звернути стягнення не виявлено. Згідно отриманих відомостей з МРЕВ та Інспекції с/г України - ТЗ та с/г техніка - не зареєстрована. Відповідно до довідки ДФС України боржником банківські рахунки не відкривалися, УПФУ - пенсію та офіційні види доходу не отримує.

Відповідно до ч. 4 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження", у разі якщо після повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених частиною першою статті 37 цього Закону, встановлено, що виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди, арешти з майна боржника знімаються, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті під час примусового виконання рішення заходи, про що виконавець виносить постанову, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, виконавець вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Проаналізувавши наведені норми Закону України "Про виконавче провадження", суд дійшов висновку про те, що наслідки повернення виконавчого документа на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" не передбачають зняття арешту, накладеного на майно боржника та виключення особи з Єдиного реєстру боржників.

Окрім того, матеріали справи не містять доказів накладення арешту на конкретне майно боржника.

ТОВ "Гарант Ойл Групп" не зазначило правові підстави заявлених вимог про зобов`язання виконавчого органу усунути порушення прав заявника.

Суд вважає за можливе розцінити зазначені вимоги як скаргу на дії органу Державної виконавчої служби, та зазначає, що строк на оскарження дій державного виконавця, передбачений ст. 341 ГПК України, пропущений, а клопотання про поновлення такого строку боржником не заявлялося.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення поданої Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарант Ойл Групп" заяви.

Керуючись ст. 234, 328, 341 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант Ойл Групп" про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню у справі №910/9077/16.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 11.11.2022.

Суддя Н.І. Зеленіна