ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

01 листопада 2022 року Справа № 906/1162/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Бучинська Г.Б. , суддя Розізнана І.В.

секретар судового засідання Петрук О.В.

представники учасників справи:

позивача - Сугай С.Й., Левченко А.О.;

відповідача - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Цефей-Еко» на рішення господарсь-кого суду Житомирської області від 04.08.22р., повний текст якого складено 09.08.2022, у справі №906/1162/21 (суддя Лозинська І.В.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Сугая Степана Йосиповича

смт.Братське Вознесенського р-ну Миколаївської обл.

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей-Еко"

с.Броники Новоград-Волинського р-ну Житомирської обл.

про стягнення 564 501 грн 61 коп. заборгованості по розрахунках, пені,

інфляційних втрат та річних,-

В листопаді 2021 року Фізична особа-підприємець Сугай Степан Йосипович (надалі в тексті Підприємець) звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Цефей-Еко» (надалі в тексті Товариство) 465 800,00 грн заборгованості по розрахунках та 28273,94 грн пені згідно укладеного договору №3 оренди сільськогосподарської техніки з обслуговуючим персоналом від 03.07.2020, а також 53826,24 грн інфляційних втрат та 16601,43 грн -3% річних.(т.1,арк.справи 1-3).

Рішенням господарського суду Житомирської області від 04.08.2022 у справі №906/1162/21 позов задоволено частково, присуджено до стягнення 465800,00 грн основного боргу, 53502,87 грн інфляційних втрат, 16334,17 грн -3% річних. В частині стягнення 28273,94 грн пені, 323,37 грн інфляційних втрат та 267,26 грн річних відмовлено за безпідставністю. Суд вмотивував рішення тим, що матеріали справи містять підписаний та скріплений печатками сторонами акт виконаних робіт №1 до Договору за період з 11.07.2020 по 04.08.2020, згідно якого вартість оренди становить 465800,00 грн. Натомість в матеріалах справи відсутні докази сплати Відповідачем орендної плати в повному обсязі та у встановлений Договором строк, що зумовлює обґрунтованість вимоги про стягнення 465800,00 грн заборгованості по розрахунках. Суму заявлених до стягнення інфляційних втрат та 3% річних було зменшено місцевим судом через їх неправильне обчислення. Відмову в стягненні пені суд першої інстанції вмотивував заявленням вимоги поза межами строку позовної давності.(т.1, арк.справи 252-256).

Не погоджуючись із рішенням, Відповідач подав скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Житомирської області від 04.08.2022 у даній справі та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.(т.2, арк.справи 2-5).

Обґрунтовуючи свою скаргу, апелянт зазначає, що господарський суд першої інстанції неправильно з`ясував обставини, що мають значення для справи, ухваливши рішення з порушен-ням норм матеріального та процесуального права, що потягло за собою ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції не було з`ясовано наявності або відсутності реального руху активів, а лише встановлено факт оформлення первинних документів. На думку Скаржника, належне документальне оформлення господарської операції відповідними первин-ними документами не свідчить про безумовну їх відповідність самому змісту операції. Крім того, Апелянт стверджує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази передачі об`єкта оренди в установлений договором строк, зокрема акти прийому-передачі, товарно-транспортні накладні про транспортування об`єкту оренди, інші документи, які свідчили б про передачу об`єкту оренди, а також відсутні документи на підтвердження права власності на зернозбиральні комбайни, місцезнаходження угідь, на яких нібито експлуатувалась техніка передана Відповідачу в оренду, місця перебування працівників, які обслуговували техніку, а також не надано доказів переміщення/перевезення техніки, а відтак, на думку Скаржника, суду першої інстанції необхідно було визнати дані обставини недоведеними або залишити позовну заяву без розгляду. Враховуючи відсутність документів, які мали б складатись сторонами у разі виконання договору оренди обставини, викладені у позові Відповідач вважає не підтвердженими, а тому в задоволені позову необхідно було відмовити.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.10.2022 відкрито апеляційне провадження у справі №906/1162/21, розгляд призначено на 01.11.2022.(т.2, арк. справи 24).

11.10.2022 на адресу суду надійшов відзив, в якому Позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.(т.2,арк.справи 27-31).

11.10.2022 від представника Відповідача адвоката Оніщука Є.О. надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, яке було задоволено.(т.2, арк.справи 37-38).

Ухвалою апеляційного суду від 25.10.2022 задоволено клопотання представника Позивача адвоката Левченко А.О. про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції із Вінницьким апеляційним судом.(т.2,арк.справи 40,42).

На адресу суду 26.10.2022 надійшла заява представника ФОП Сугая С.Й. адвоката Левченка А.О. разом з додатками про приєднання до матеріалів справи доказів, які підтверджують витрати Позивача на професійну правничу допомогу.(т.2, арк.справи 44-45).

31.10.2022 через підсистему «Електронний суд» представник ТОВ «Цефей-Еко» надав клопотання про відкладення розгляду справи через його участь в той самий день в іншому судо-вому засіданні.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 01.11.2022 Позивач надав свої пояснення, вважає, що матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті без участі Відповідача, також просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів порадившись на місці вважає за необхідне зазначити, що юридична особа, відповідно до ч.3 ст.56 ГПК України, приймає участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Матеріали справи не містять доказів існування перешкод для забезпечення Відповідачем участі в судовому засіданні іншого представника-адвоката або здійснення самопредставництва. При цьому, явка сторін обов`язко-вою не визнавалась, а матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесу-ального права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 03.07.2020 Товариством з обмеженою відповідальністю «Цефей-Еко»-орендарем та Фізичною особою-підприємцем Сугай С.Й.-орендодавцем укладено Договір №3 оренди сільськогосподарської техніки з обслуговуючим персоналом (надалі в тексті Договір), відповідно до п.1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове користування сільськогосподарську техніку з обслуговуючим персоналом для виконання сільсько-господарських робіт на земельних угіддях орендаря площею до 2500 га та зобов`язується забезпе-чити своїми силами його керування та технічну експлуатацію, а орендар зобов`язується прийняти в тимчасове володіння та користування сільськогосподарську техніку під керуванням екіпажу (водія) орендодавця та сплачувати орендодавцю орендну плату.

Види робіт, що виконуються за цим договором: збирання зернових культур площею до 2500 га.(п.1.3 Договору). Відповідно до п.1.4 Договору термін оренди з 11.07.2020 по 31.12.2020.

Згідно п.2.1 Договору, орендодавець зобов`язується:

2.1.1. Передати орендарю для виконання роботи згідно з договором для збирання зернових зернозбиральну техніку, оснащену і придатну для збирання виду сільськогосподарських культур, визначених в п.1.3 Договору, а також технічно справну: 1) зернозбиральний комбайн Claas Lexion 480, 48735 BE; 2) зернозбиральний комбайн Claas Lexion 580, 50951 BE; 3) зернозбиральний комбайн Claas Lexion 580, НОМЕР_1 ; 4) зернозбиральний комбайн Claas Lexion 460, 52084 BE; 5) зернозбиральний комбайн New Holland, 52763 BE.

2.1.2. Надати гарантію на якість робіт на рівні технічних можливостей техніки цього типу. Претензії до якості виконання робіт приймаються безпосередньо під час роботи на полі в цей самий день, але не пізніше 24-х годин з моменту виявлення недоліків в роботі.

2.1.3. Нести витрати з ремонту та експлуатації, забезпечити комплектність екіпажів комбайнерами.

Орендар, згідно п.2.2.6 Договору, зобов`язується провести розрахунок за оренду техніки в строки та порядку передбаченому ст.3 цього Договору. Після закінчення терміну оренди орендар зобов`язаний передати сільськогосподарську техніку за актом прийому-передачі.(п.2.2.7 Договору).

Згідно п.3.1 Договору, вартість оренди сільськогосподарської техніки з обслуговуючим персоналом встановлюється в гривнях за 1 добу та становить 3726,40 гривень за одну одиницю техніки без ПДВ.

Орендна плата здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок орендо-давця протягом 14-ти банківських днів з моменту підписання акта, що складається на підставі реєстрів об`ємів виконаних орендованою технікою робіт зі збору сільськогосподарської продукції.(п.3.2 Договору).

У випадку порушення строків розрахунку (розділ 3) орендар сплачує орендодавцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.(п.4.3 Договору).

Факт виконання договору визначаються сторонами кінцевим актом.(п.4.4 Договору).

Договір, згідно п.5.1, вступає в силу з моменту підписання його сторонами та діє до 30.12. 2020, але в будь-якому випадку до повного виконання взятих на себе сторонами зобов`язань.

Договір підписано Підприємцем та директором Товариства, скріплено відбитками печаток сторін.(т.1, арк.справи 4-5).

04.08.2020 сторони склали та підписали Акт прийому-передачі техніки №1, відповідно до якого за період з 11 липня 2020р. по 04 серпня 2020р. орендодавцем були надані послуги на загальну суму 465800,00 грн без ПДВ.(т.1, арк.справи 6).

Матеріали справи не містять доказів здійснення Відповідачем оплати вартості оренди сільськогосподарської техніки з обслуговуючим персоналом у спосіб та строк, визначений Договором.

З матеріалів справи вбачається, що пропозиція в термін до 31.08.2021 перерахувати на рахунок Підприємця заборгованість в сумі 465800,00 грн та 63144,61 грн пені згідно Договору оренди №3 від 03.07.2020, яка вбачається з вимоги Позивача №2 від 25.08.2021 залишена Відповідачем без відповіді та без задоволення.(арк.справи 9).

Вважаючи, що несплатою 465800,00 грн основного боргу Відповідач порушив його право, Позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з Товариства 465800,00 грн заборгованості по розрахунках та 28273,94 грн пені за порушення строку виконання зобов-язання, а також на підставі ст.625 ЦК України 53826,24 грн інфляційних втрат та 16601,43 грн -3% річних.

Як вже зазначалось, рішенням від 04.08.2022 господарський суд Житомирської області задоволив позов Підприємця частково.(т.1, арк.справи 252-256).

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд вважає, що скарга безпідставна та не підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Предметом даного спору є заборгованість та штрафні санкції за договором оренди.

Згідно зі ст.11 Цивільного кодексу України (надалі в тексті ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Відповідно до ст.509 ЦК України, яка кореспондується з ст.173 Господарського кодексу України (надалі в тексті ГК України) в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію госпо-дарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших право-вих актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання (ч.ч. 1, 2 ст.193 ГК України).

За договором найму (оренди) наймодавець, згідно ч.1 ст.759 ЦК України, передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). За користу-вання майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.(ч.1 ст.760, ч.1 ст.762 ЦК України).

Відповідно до частин 1, 2 ст.798 ЦК України, предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо. Договором найму транспортного засобу може бути встановлено, що він передається у найм з екіпажем, який його обслуговує.

Статтею 283 ГК України встановлено, що за договором оренди одна сторона (орендо-давець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ст.901 ЦК України).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (надалі в тексті Закон) господарська операція дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій, згідно ч.1 ст.9 Закону, є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до ст.1 Закону, первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану господарюючого суб`єкта. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню у бухгалтерському обліку.

Первинні та зведені облікові документи, за умова ч.2 ст.9 Закону, можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Аналогічні вимоги до складання первинного документа містяться і у пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 (надалі в тексті Положення). Підпунктом 2.5 п.2 Положення передбачено, що документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою.

Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо (абз.3 п.2.4 Положення).

Господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення (п.1.2 Положення).

З огляду на вищевикладене та з урахуванням наведених положень документом, який підтверджує як факт виконання Підприємцем зобов`язання з надання Товариству послуг оренди, так і факт відображення зобов`язання в бухгалтерському обліку останнього, є Акти виконаних робіт, які для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати обов`язкові реквізити. Первинні документи мають бути підписані особами, які брали участь у господарській операції, а підпис може скріплюватися печаткою.

Як стверджено матеріалами справи, виконання Позивачем зобов`язань на суму 465800,00 грн згідно укладеного сторонами договору №3 від 03.07.2020р., стверджується Актом виконаних робіт №1 від 04.08.2020р. Акт підписано особами, які брали участь в господарській операції: від імені орендаря директором ТзОВ «Цефей-Еко» Цимбалюком С.М., від імені орендодавця Підприємцем Сугаєм С.Й. та скріплено відтисками печаток обох сторін, без будь-яких зауважень чи заперечень щодо незгоди із зазначеними в ньому послугами.

Колегія суддів дійшла висновку, що Акт в розумінні приписів ч.2 ст.9 Закону є первинним бухгалтерським документом, засвідчує факт здійснення сторонами господарської операції та містить інформацію про вартість наданих послуг.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що за умовами Договору саме на орендаря покладено обов`язки з підготовки поля (угідь) до обробки зі складанням акта з оцінкою готовності до обробки (пп.2.2.2 Договору), ведення обліку об`ємів виконаних орендованою технікою робіт (по обробленій площі) і складання відповідних щоденних реєстрів.(абз.3 пп.2.2.5 Договору).

Суд апеляційної інстанції вважає, що відсутність в матеріалах справи актів з оцінкою готовності полів до обробки, реєстрів об`ємів виконаних робіт тощо, не спростовує факту надання Позивачем послуг Відповідачу згідно Акту виконаних робіт №1 від 04.08.2020р., який є первинним і кінцевим документом, що засвідчує факт здійснення сторонами господарської операції та згідно якого здійснюється оплата. Відсутність у даному випадку документів, передбачених п.п. 2.2.2 та 2.2.5 Договору не може бути підставою для неоплати отриманих послуг.

Апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до положень чинного законодавства керівник підприємства відповідає за організацію бухгалтерського обліку, а безпосередньо за ведення обліку несе відповідальність бухгалтер або особа, яка забезпечує ведення бухгалтерсь-кого обліку підприємства, у зв`язку з чим, апелянтом у даному разі не доведено належними та допустимими доказами обставин, які б свідчили, що саме позивач в межах своїх службових обов`язків є тією особою, на яку законом було покладено обов`язок щодо формування та забезпечення правильного ведення бухгалтерського обліку підприємства Відповідача. Невиконання працівниками Товариства своїх обов`язків за договором та належне підписання акта наданих послуг без зауважень, не може бути підставою для звільнення ТзОВ «Цефей Еко» від виконання своїх обов`язків щодо оплати наданих послуг.

Відповідно до ст.74 ГПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Натомість, Відповідачем не надано жодного доказу, який би спростовував обставини надання послуг оренди сільськогосподарської техніки згідно Договору чи свідчив би про неналежність як доказу акта виконаних робіт №1 від 04.08.2020. У випадку незгоди з умовами Договору ТзОВ «Цефей-Еко» не було позбавлене можливості відмовитися від підписання даного договору.

Пунктом 3.1 Договору сторони погодили, що вартість оренди сільськогосподарської техніки з обслуговуючим персоналом встановлюється в гривнях за 1 добу та становить 3726,40 грн за одну одиницю техніки без ПДВ. Орендна плата за Договором здійснюється протягом 14 банківських днів з моменту підписання акта (п.3.2 Договору).

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до строків оплати, узгоджених сторонами в Договорі та положень ч.1 ст.530 ЦК України, Відповідач зобов`язаний був оплатити послуги оренди сільськогосподарської техніки та персоналу в сумі 465800,00 грн. у строк до 25.08.2020. Всупереч умовам Договору, Відповідач не здійснив розрахунків за надані послуги оренди у визначений Договором строк, доказів сплати заборгованості судам обох інстанцій не надано, а тому, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про обґрунтованість вимоги щодо стягнення з Відповідача 465800,00 грн. основного боргу.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, в силу приписів ст.625 ЦК України, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до наведеної норми, за період з 18.08.2020 по 18.02.2021 Позивачем нараховано до стягнення з Відповідача 53826,24 грн інфляційних втрат та 16601,43 грн -3% річних.

Колегією суддів перевірено здійснені Позивачем та місцевим судом розрахунки з урахуван-ням терміну прострочення оплати 465800,00 грн та встановлено, що обґрунтованими є вимоги про стягнення з Товариства за період з 19.08.2020 по 18.02.2021 інфляційних втрат в сумі 53502,87 грн та 16334,17 грн -3% річних. Судом першої інстанції правомірно відмовлено в частині стягнення з Відповідача 323,37 грн інфляційних втрат та 267,26 грн -3% річних.

Переглядаючи оспорюване рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія зауважує, що Скаржник просить скасувати рішення у даній справі та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

При цьому доводи апеляційної скарги стосуються заперечення позовних вимог в частині їх задоволення: 465800,00 грн основного боргу, 53502,87 грн інфляційних втрат, 16334,17 грн -3% річних. Відповідач не оскаржує рішення в частині відмови у стягненні 28273,94 грн пені, 323,37 грн інфляційних втрат та 267,26 грн річних. Жодних інших доводів на оскарження рішення суду першої інстанції апелянт не зазначив.

У відповідності до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З огляду на зазначені обставини, апеляційний суд не переглядає і залишає без змін рішення господарського суду Житомирської області від 04.08.2022р. у справі №906/1162/21 в частині відмови у стягненні з Відповідача пені.

На переконання апеляційного суду всі доводи апеляційної скарги розглянуто, порушених, невизнаних або оспорених прав чи інтересів Скаржника не встановлено.

Таким чином, матеріалами справи спростовуються доводи Відповідача про неправомір-ність висновків суду першої інстанції щодо обґрунтованості позову, а тому рішення суду першої інстанції належить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України).

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010, в яких зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Отже, доводи Скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.ст. 277, 278 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що рішення та додаткове рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 34, 86, 232, 233, 240, 275, 276, 282, 284, Господарського процесуально-го кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Цефей-Еко» на рішення господарського суду Житомирської області від 04.08.2022 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 20 днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.

3. Матеріали справи №906/1162/21 повернути до господарського суду Житомирської області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Розізнана І.В.