ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
27 жовтня 2022 рокуСправа № 912/164/20
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. за участі секретаря судового засідання Гунько О.Є. розглянув у відкритому судовому засіданні заяви сторін про відшкодування витрат на правову (правничу) допомогу у справі № 912/164/20
до відповідача: Фізичної особи - підприємця Руссо Тетяни Вікторівни ( АДРЕСА_1 )
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 )
та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 )
про заборону використання знаків для товарів та послуг,
Представники учасників справи:
від позивача - Гриценко Ю.В. (адвокат, ордер ЗП №111055 від 08.02.2021, в режимі відеоконференції);
від відповідача - участі не брали;
від 3-ї особи ( ОСОБА_2 ) - участі не брали;
від 3-ї особи ( ОСОБА_1 ) - участі не брали.
В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення суду.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Маркхолдер" (далі - ТОВ "Маркхолдер", позивач) звернулось до господарського суду з позовною заявою з вимогами до Фізичної особи-підприємця Руссо Тетяни Вікторівни (далі - ФОП Руссо Т.В., відповідач) про заборону ФОП Руссо Т.В. використання торгового знаку.
Ухвалою суду від 26.10.2020 залучено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача у даній справі (далі ОСОБА_1., ОСОБА_2., треті особи).
Рішенням суду від 30.09.2022 позовні вимоги задоволено частково - заборонено ФОП Руссо Т.В. використовувати будь-якими шрифтами та алфавітами позначення УКРЗОЛОТО, що є схожим настільки, що його можна сплутати із зареєстрованим знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України №124382 від 25.06.2010, шляхом нанесення такого позначення на вивіски та їх розміщення під час пропонування для продажу та/або продажу продукції 14 класу Міжнародної класифікації товарів і послуг для реєстрації знаків. У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовлено.

Під час розгляду справи учасниками справи подано заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, а саме:

позивачем - 24.12.2021 подано письмову заяву про намір стягнення витрат на правничу допомогу та зазначено, що попередній розрахунок таких витрат становить 15 000,00 грн (том 4, а.с. 141-143);

відповідачем - 12.09.2022 в засіданні суду заявлено усно заяву про подання доказів судових витрат в порядку ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України;

третіми особами - 02.08.2022 подано письмову заяву про понесення витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді першої інстанції та про подання доказів протягом 5 днів після ухвалення рішення суду.

В судовому засіданні 30.09.2022 до закінчення судових дебатів представниками учасників справи заявлено усні заяви про подання доказів на підтвердження розміру судових витрат після ухвалення рішення суду.

У зв`язку з викладеним, суд в резолютивній частині рішення суду від 30.09.2022 призначив судове засідання для вирішення питання про судові витрати учасників справи на 27.10.2022 та встановив строк для подання доказів не пізніше 5 календарних днів після ухвалення рішення суду.

04.10.2022 на адресу суду надійшла заява ТОВ "Маркхолдер" про надання доказів на підтвердження понесених витрат на правову допомогу та заявлено до стягнення з відповідача 15 000,00 грн витрат на професійну правову допомогу. Позивачем повідомлено, що сума гонорару адвоката є фіксованою, про що зазначено у додатковій угоді № 2 від 10.09.2021 до договору про надання правничої допомоги. Позивач також наголошує, що інших доказів, в разі фіксованої суми гонорару не вимагається та посилається на позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 28.12.2020 (справа № 640/1842/19 адміністративне провадження № К/9901/27657/20) (том 4 а.с. 145, том 6 а.с. 139-147).

04.10.2022 надійшла заява ФОП Руссо Т.В. за підписом представника відповідача з доказами на обґрунтування судових витрат по справі (том 6 а.с. 149-152);

04.10.2022 надійшла заява ОСОБА_1. за підписом представника відповідача з доказами на обґрунтування судових витрат по справі (том 6 а.с. 155-158).

При подані доказів вказаними учасниками справи дотримано строк їх подання.

Третьою особою ОСОБА_2. доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу не надано.

17.10.2022 на адресу суду надійшло клопотання позивача про зменшення витрат відповідача та третьої особи до 0 грн.

Відповідачем 19.10.2020 надіслано на електронну адресу суду клопотання про відмову позивачу у стягненні судових витрат на професійну правничу допомогу або зменшенні їх до 0 грн.

27.10.2022 третьою особою ОСОБА_1. подано заперечення на клопотання позивача, згідно якого третя особа просить відмовити ТОВ "Маркхолдер" у відшкодуванні судових витрат.

В судовому засіданні 27.10.2022 представником позивача підтримано заявлені витрати у розмірі 15 000,00 грн та заперечено проти стягнення з позивача судових витрат на правничу допомогу, заявлених відповідачем і третіми особами.

Відповідач та треті особи правом на участь своїх представників в судовому засіданні 27.10.2022 не скористались, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення засідання суду. Про причини відсутності суд не повідомлено.

З підстав викладеного, господарський суд проводить судове засідання з вирішення питання про судові витрати 27.10.2022 за відсутності представників відповідача та третіх осіб.

Розглянувши у судовому засіданні заяви позивача, відповідача та третіх осіб про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, господарський суд дійшов наступного висновку.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Виходячи з правил частини 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), витрати на професійну правничу допомогу покладаються на позивача, у разі відмови в позові.

Згідно ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Поняття особи, котра є адвокатом, наводиться в статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI ), котра зазначає, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Адвокатське бюро є юридичною особою, створеною одним адвокатом, і діє на підставі статуту. Найменування адвокатського бюро повинно включати прізвище адвоката, який його створив. (ст.14 Закону).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до ст. 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону № 5076-VI).

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу сторонами надано наступні документи, які свідчать про такі обставини.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу позивача.

08.02.2021 між Адвокатом Гриценко Юлією Вікторівною і ТОВ "Маркхолдер" укладено договір про надання правової допомоги №1 (далі - Договір, том 3 а.с. 26-27), відповідно до п. 1 якого визначено, що Адвокат зобов`язується надати правову допомогу, в тому числі за окремими дорученнями Клієнта. Адвокат приймає па себе обов`язки представляти прана і законні інтереси Клієнта, у тому числі, в судах загальної юрисдикції (цивільної, кримінальної, господарської, адміністративної спеціалізації, а також справ про адміністративні правопорушення), в сулах першої інстанції, апеляційної інстанції, касаційної інстанції, Верховному суді з усіма правами, які надано законом позивачу, заявнику, скаржнику, відповідачу, третій особі та потерпілому, в тому числі з правом пред`явлення позову, повної або часткової відмови від позовних вимог, визнання повністю або частково позову, зміни підстав або предмета позову, укладення мирової угоди, оскарження рішення, ухвали, постанови, судовою наказу.

Згідно п. 2.3. Договору Клієнт зобов`язаний сплачувати гонорар.

В подальшому між сторонами укладено Додаткову угоду № 1 від 01.09.2021, згідно якої сторони домовилися змінити п.4.1. Договору, виклавши його в наступній редакції: "За надання правової допомоги та інших послуг за цим Договором КЛІЄНТ сплачує АДВОКАТУ гонорар в розмірі, що визначається Додатковою угодою до цього Договору (далі - Угодою)".

Згідно Додаткової угоди № 2 від 10.09.2021 до Договору про надання правової допомоги від 08.02.2021, відповідно до п.4.1 Договору в редакції Додаткової Угоди №1 від 01 вересня 2021 року, Сторони визначили, що за супроводження судової справи №912/164/20 за позовом ТОВ "Маркхолдер" до ФОП Руссо Тетяни Вікторівни, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на стороні Відповідача: ОСОБА_2., ОСОБА_1., про заборону використання знаків для товарів та послуг, в суді першої інстанції - господарському суді Кіровоградської області (підготовка, подача, направлення заяв, клопотань, пояснень, участь в судових засіданнях тощо) гонорар АДВОКАТУ є фіксованим і складає 15 000 (п`ятнадцять тисяч гривень) грн 00 коп, який сплачується КЛІЄНТОМ протягом 30-ти днів з моменту підписання Сторонами Ату приймання-передачі виконаних робіт за фактом надання правової допомоги. Гонорар за супроводження даної справи в апеляційній та касаційній інстанціях, визначається Сторонами окремою Додатковою угодою.

Договір та Додаткові угоди до нього підписано сторонами та скріплено печатками.

Згідно Акта приймання - передачі наданих послуг від 03.10.2022 до договору про надання правової допомоги № 1 від 08.02.2021 наведено найменування документів/робіт, які виконано Адвокатом за період з 08.02.2021 по 03.10.2022, а саме:

- Клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та проведення с/засідання в режимі відеоконференції;

- Клопотання про відкладення розгляду справи;

- Клопотання про проведення с/засідання в режимі відеоконференції;

- Підготовка та участь в судовому засіданні;

- Клопотання про проведення с/засідання в режимі відеоконференції;

- Підготовка та участь в судовому засіданні;

- Клопотання про проведення с/засідання в режимі відеоконференції;

- Клопотання про ознайомлення з матеріалами справи;

- Заперечення на клопотання Відповідача про призначення експертизи;

- Підготовка та участь в судовому засіданні;

- Клопотання про проведення с/засідання в режимі відеоконференції;

- Клопотання про долучення доказів;

- Клопотання щодо відмови у відповіді експерта;

- Клопотання про ознайомлення з матеріалами справи;

- Заява про розподіл судових витрат;

- Заява про намір стягнення витрат на правову допомогу;

- Клопотання про проведення с/засідання в режимі відеоконференції;

- Підготовка та участь в судовому засіданні;

- Клопотання про проведення с/засідання в режимі відеоконференції;

- Заява про зміну предмета позову;

- Заява про надання доказів направлення сторонам;

- Клопотання про проведення с/засідання в режимі відеоконференції;

- Підготовка та участь в судовому засіданні;

- Заява про виправлення описки;

- Підготовка та участь в судовому засіданні;

- Клопотання про проведення с/засідання в режимі відеоконференції;

- Заява про ознайомлення з матеріалами справи;

- Заява про зміну предмета позову;

- Підготовка та участь в судовому засіданні;

- Заява про відкладення розгляду справи на період воєнного часу;

- Заява про ознайомлення з матеріалами справи;

- Клопотання про проведення с/засідання в режимі відеоконференції;

- Відповідь на відзив відповідача;

- Відповідь на пояснення 3-ї особи ОСОБА_2.;

- Заперечення на заяву представника 3-х осіб;

- Підготовка та участь в судовому засіданні;

- Заява про виправлення описки;

- Заперечення на клопотання представника 3-х осіб;

- Заява про виконання ухвали суду та надання документів;

- Підготовка та участь в судовому засіданні;

- Підготовка та участь в судовому засіданні;

- Пропозиції щодо питання експерту;

- Заперечення на клопотання представника 3-х особі щодо закриття провадження, огляду доказів та окремої ухвали;

- Підготовка та участь в судовому засіданні;

- Підготовка та участь в судовому засіданні;

- Письмова промова позивача на 30.09.2022;

- Підготовка та участь в судовому засіданні;

- Заява про витрати на правову (правничу) допомогу та детальний опис робіт.

Згідно п. 2 вказаного Акта гонорар за надані послуги (виконані роботи) складає 15 000,00 грн (том 6 а.с. 144).

Також позивачем надано детальний опис наданих послуг з зазначенням часу, витраченого на вказані послуги (роботи) (том 6 а.с. 145-146).

Враховуючи викладене, загальна вартість виконаних послуг складає 15 000,00 грн.

Також у справу подано копію ордеру на ім`я адвоката Гриценко Ю.В. серії ЗП № 111055 від 08.02.2021 (том 3 а.с. 25).

Суд зазначає, що дійсно згідно позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 28.12.2020 у справі № 640/18402/19 визначено, що розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним.

Поряд з цим, при вирішенні питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу суд враховує висновки, викладені саме у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20, згідно з яким для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат і вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.

Як встановлено матеріалами справи, адвокат Гриценко Ю.В. брала безпосередню участь у розгляді справи, представляючи інтереси позивача ТОВ "Маркхолдер", починаючи з 08.02.2021 року.

Вказаним адвокатом надано Акт приймання-передачі виконаних робіт та детальний опис наданих послуг, який відповідає фактично наданим послугам.

Враховуючи категорію спору та перелік і об`єм наданих послуг, суд дійшов висновку, що такі послуги є фактично наданими, а їх вартість відповідає критерію розумності, враховуючи справу, що розглянута.

Клопотання відповідача і третьої особи ОСОБА_1. про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу до 0 грн ґрунтуються на тому, що такі витрати не були наведені у попередньому розрахунку.

Разом з цим, аналіз ч. 2 ст. 124 ГПК України свідчить про те, що у разі неподання попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

З урахуванням того, що фактичне надання адвокатом Гриценко Ю.В. послуг є підтвердженим та їх розмір є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, підстав для зменшення розміру суми цих витрат суд не встановив.

Доводи відповідача стосовно того, що адвокат Гриценко Ю.В. діяла у даній справі до 10.09.2021 без повноважень спростовуються матеріалами справи, а саме договором про надання правової допомоги №1 від 08.02.2021 та ордером на ім`я адвоката Гриценко Ю.В. серії ЗП № 111055 від 08.02.2021 (том 3 а.с. 25, 26-27). До 08.02.2021 інтереси позивача представлялись іншими особами-адвокатами.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 ст. 129 ГПК України. За змістом п. 3 ч. 4 наведеної норм, в якій визначені правила розподілу судових витрат, витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас, частиною 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Отже, зазначена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом незалежно від того, чи заявлялось відповідне клопотання заінтересованою стороною.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19 зазначила, що процесуальним законом не визначено поняття неправильних дій сторони. При цьому висновок суду про необхідність покладення судових витрат на сторону, внаслідок неправильних дій якої виник спір, повинен бути належним чином обґрунтованим.

Як зазначено, рішенням суду від 30.09.2022 у даній справі позовні вимоги задоволено частково. Однак, часткове задоволення позовних вимог пов`язано з обставинами неправомірної, за висновком суду, вимоги позивача щодо заборони відповідачу використовувати позначення у будь-який спосіб. Згідно рішення суду зроблено висновок про необхідність конкретизації дій відповідача щодо заборони, з урахуванням встановлених порушень прав позивача та положень Закону України "Про охорону прав на знаки для товарі і послуг". Тобто, фактично позовні вимоги задоволено, однак з певним обмеженням щодо дій відповідача по забороні.

При цьому, рішенням суду встановлено, що спір у даній справі виник із неправомірних дій відповідача, які полягали у використанні відповідачем знаку для товарів та послуг за свідоцтвом України № 124382, яке належить позивачу, з порушенням відповідних норм та прав позивача (використання за відсутності дозволу позивача).

Крім того, згідно ухвали суду від 27.04.2021 саме за клопотанням відповідача від 29.03.2021 у справі було призначено експертизу об`єктів інтелектуальної власності і провадження у справі зупинено. Проте, в подальшому відповідач оскаржив в апеляційному порядку вказану ухвалу суду та після результатів апеляційного перегляду, відповідно до яких ухвала від 27.04.2021 залишена без змін, не оплатив витрати по проведенню експертизи, у зв`язку з чим експертиза проведена не була.

Зазначене призвело до затягування розгляду справи, оскільки відповідна експертиза, яка була призначена за клопотанням відповідача, не була проведена з підстав відсутності її оплати відповідачем.

За вказаних обставин, суд вважає справедливим, і таким, що відповідатиме обставинам цієї справи, застосування при розподілі витрат на професійну правничу допомогу положень ч. 9 ст. 129 ГПК України та наявність підстав для покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу позивача повністю у заявленій та підтвердженій сумі в розмірі 15 000,00 грн.

При цьому суд враховує, що за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Вказаного правового висновку додержується Об`єднана палата Верховного Суду в постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу відповідача.

03.03.2020 між ФОП Руссо Т.В. (клієнт) та Шаповаловим Д.В. (адвокат) укладено договір про надання правничої (правової) допомоги, відповідно до п. 1.1. якого адвокат бере на себе зобов`язання в інтересах клієнта надавати йому за його дорученням правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором, а Клієнт зобов`язується сплатити грошову винагороду (гонорар) Адвокату за надання правової допомоги, а також у випадку необхідності, фактичні витрати, пов`язані з виконанням цього договору (том 1 а.с. 96).

Згідно п. 4.1. Договору, грошова винагорода (гонорар) за даним договором попередньо встановлюється у розмірі 12 500,00 грн гривень на підтвердження чого складається попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на правничу (правову) допомогу, що є невід`ємною частиною цього договору.

Остаточний розрахунок витрат на правничу (правову) допомогу, з якої формується грошова винагорода (гонорар) Адвоката, складається по виконанню прийнятих на себе зобов`язань Адвокатом, і є невід`ємною частиною цього договору (п. 4.2. Договору).

На виконання умов Договору відповідачем надано попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на правничу (правову) допомогу, з якого вбачається, що сума судових витрат на правову допомогу становить 12 500,00 грн (том 6 а.с. 151), а також надано довідку від 03.03.2020, якою адвокатом Шаповаловим Д.В. повідомлено, що ним отримано від клієнта гонорар в сумі 12 500,00 грн.

Також, на виконання п. 4.2. Договору про надання правничої (правової) допомоги відповідачем надано остаточний розрахунок витрат на правничу (правову) допомогу, в якому визначено характер наданих послуг, кількість витраченого часу, розрахунок вартості витраченого часу погодинного та загальна вартість наданої правової допомоги (том 6 а.с.152).

Згідно вказаного розрахунку адвокатом надано наступні послуги:

- Надання консультації щодо судових перспектив у справі - 30 хв., 1 год. =1000,00 грн, загальна вартість 500,00 грн;

- Складання клопотання про ознайомлення з матеріалами справи № 912/164/20 - 30 хв., 1 год. =1000,00 грн, загальна вартість 500,00 грн;

- Ознайомлення з матеріалами справи № 912/164/20 - 1 год., 1 год. =1000,00 грн, загальна вартість 1 000,00 грн;

- Пошук та аналіз судової практики з питань застосування законодавства у справах щодо захисту прав - 2 год., 1 год. =1000,00 грн, загальна вартість 2 000,00 грн;

- Складання відзиву на позовну заяву по справі № 912/164/20 - 2 год., 1 год. =1000,00 грн, загальна вартість 2 000,00 грн;

- Складання відзиву на заяву про зміну предмета позову - 2 год., 1 год. =1000,00 грн, загальна вартість 2 000,00 грн;

- Складання письмових питань експерту - 2 год., 1 год. =1000,00 грн, загальна вартість 2 000,00 грн;

- Подання у справі заяв (клопотань) з процесуальних питань - 2 год., 1 год. =1000,00 грн, загальна вартість 2 000,00 грн;

- Участь у судових засіданнях у справі - 1 засідання =1000,00 грн, загальна вартість 8 000,00 грн.

Таким чином, остаточний розрахунок наданих адвокатом послуг становить 20 000,00 грн.

Також у справу подано копію ордеру на ім`я адвоката Шаповалова Д.В. серії ВА № 1010366 від 06.01.2021 (том 2 а.с. 198).

Представник позивача заперечив проти стягнення з нього заявлених судових витрат на правову допомогу, зазначивши, що відповідачем не підтверджено відповідними доказами обсяг виконаних робіт.

Вказано, що остаточний розрахунок, наданий адвокатом не відображає деталізацію послуги і не нагадає змоги, ані суду, ані сторонам визначити, що саме здійснив адвокат. В пунктах 8, 9 остаточного розрахунку не вказано кількість витраченого часу на допомогу та що саме було здійснено адвокатом. Зазначення у п. 8 остаточного розрахунку «подання у справах заяв (клопотань) з процесуальних питань» та у п.9 «участь у судових засіданнях» без їх дати не відповідає вимогам ч.3 ст.126 ГПК України. Крім цього, адвокатом не надано Акт виконаних робіт, тобто Відповідачем не підтверджено прийняття виконання робіт/надання послуг адвокатом.

На переконання позивача, з матеріалів справи вбачається, що відповідач затягував розгляд справи, зокрема, подавав клопотання про проведення судової експертизи, потім оскаржував ухвалу суду щодо призначення експертизи.

Також позивачем наголошено, що в п. 2 остаточного розрахунку наведено вартість складання клопотання про ознайомлення з матеріалами справи: 30 хвилин - 500 грн, тобто адвокат оцінив клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, що є одним із самих простих у його підготовці, в 500 грн.

Вартість клопотань з процесуальних питань також визначена у 500 грн, однак не зазначено, які саме клопотання мав на увазі представник відповідача, що саме ним було здійснено.

Взагалі, витрати відповідача на правничу (правову) допомогу визначені у 20 000 грн, що перевищує розмір витрат Позивача.

Отже, враховуючи вищенаведене, на думку позивача, вартість витрат є недоведеною, значно завищеною та неспіврозмірною у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Розглядаючи заяву ФОП Руссо Т.В. про відшкодування витрат на правову допомогу суд зазначає, що зміст договору про надання правничої (правової допомоги) від 03.03.2022 містить фіксацію попередньо встановленого гонорару адвоката в розмірі 12 500,00 грн та передбачає, що остаточний розрахунок складається по виконанню прийнятих на себе зобов`язань адвокатом. При цьому, умови договору не визначають будь-якого порядку визначення суми гонорару, у тому числі, розміру погодинної оплати.

Наданий адвокатом остаточний розрахунок витрат на суму 20 000,00 грн не підписаний зі сторони ФОП Руссо Т.В. та матеріали справи не містять жодного акта наданих послуг на вказану суму з підписом відповідача або доказів фактичної оплати відповідачем вказаної суми.

За вказаних обставин суд погоджується з твердженням позивача щодо не підтвердження витрат адвоката в сумі 20 000,00 грн.

Щодо попередньо визначеної суми згідно договору в розмірі 12 500,00 грн, суд враховує, що матеріалами справи підтверджено здійснення адвокатом Шаповалов Д.В. представництва інтересів ФОП Руссо Т.В. під час розгляду справи в суді та, відповідно, надання послуг за договором.

Зазначений в договорі розмір витрат є співмірним зі складністю справи та наданими адвокатом послугами.

Поряд з цим, як вже зазначено, при розгляді даної справи з урахуванням конкретних її обставин, суд встановив, що спір у даній справі виник із неправомірних дій відповідача та, крім того, поведінка відповідача по заявленню клопотання про призначення експертизи з подальшою несплатою витрат на проведення експертизи, внаслідок чого її проведено не було, призвело до затягування розгляду справи

За вказаних обставин, суд вважає справедливим, і таким, що відповідатиме обставинам справи, застосування при розподілі витрат на професійну правничу допомогу відповідача положень ч. 9 ст. 129 ГПК України та наявність підстав для покладення на відповідача його судових витрат на професійну правничу допомогу.

Щодо судових витрат на правничу допомогу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 .

06.06.2022 між Адвокатським бюро "Ігоря Захарченка" (адвокат) та ОСОБА_1 (клієнт) укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до ст. 1 якого Клієнт доручає, а Адвокат бере на себе зобов`язання щодо представництва інтересів Клієнта у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами на умовах, що визначаються додатками до даного Договору (том 6 а.с. 157).

Згідно ст. 4 даного Договору, за надання юридичної допомоги Клієнт зобов`язується виплатити Адвокату гонорар на умовах, що визначаються додатками до даного Договору.

Відповідно до Додатку від 06.06.2022 до договору про надання правової допомоги, зокрема, п. 2, Клієнт зобов`язується виплатити Адвокату:

- гонорар за представництво по справі №912/164/20 в суді першої інстанції в розмірі 25000,00 грн;

- гонорар за представництво по справі №912/164/20 в суді апеляційної інстанції в розмірі 10000,00 грн;

- гонорар за представництво по справі №912/164/20 в суді касаційної інстанції в розмірі 10000,00 грн.

Згідно п. 3 вказаного Додатку Клієнт зобов`язується виплатити Адвокату гонорар успіху в розмірі 50% від розміру гонорару за представництво по справі №912/164/20, визначеному на момент розрахунку такого гонорару згідно з п. 2 цього додатку за отримання реультату - рішення по справі №912/164/20 про відмову в задоволенні позову.

Також у справу подано копію ордеру на ім`я адвоката Захарченка І.В. серії ВА № 1033437 від 06.06.2022 (том 6 а.с. 156).

Таким чином, третя особа ОСОБА_1 просить відшкодувати витрати на професійну правничу допомогу в сумі 25 000,00 грн, що є фіксованою сумою, яка визначена у Додатку до Договору про надання правової допомоги.

Позивачем заперечено проти відшкодування витрат на правову допомогу третьої особи, виходячи з наступного.

Фактично, рішення у цій справі не мало жодних негативних наслідків для ОСОБА_1 і реальна допомога адвоката не була необхідною.

Однак, ОСОБА_1. виявив бажання скористатися послугами адвоката лише через 3 роки після подачі позову та за 3 місяці до ухвалення рішення у даній справі, коли у справі вже були подані сторонами всі докази, пояснення, клопотання та викладене позиція сторонами і судом в аналогічній справі №912/3034/19.

При цьому, матеріалами справи підтверджується, що адвокатом було вчинено штучні дії від імені клієнта, які є неспівмірними з вартістю визначених послуг.

Послуги адвоката 3-ї особи є дорожчими ніж у Відповідача, що є абсурдним і алогічним.

Тому, позивач наголошує, що розмір гонорару, визначений 3-особою та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Позивач зазначає, що суду наданий лише договір про надання правової допомоги від 06.06.2022 з додатком. Між тим, у договорі не визначено яким чином сторони будуть підтверджувати факт надання послуг.

В порушення вимог ч. 3. ст. 126 ГПК України представником 3-ї особи взагалі не надано детальний опис наданих послуг (робіт).

Також, жодного розрахунку, Акту наданих послуг до матеріалів справи не надано, що унеможливлює перевірити факт надання послуг адвокатом, витрачений ним час та співмірність вартості послуг і прийняття їх третьою особою.

Розглядаючи заяву ОСОБА_1 про відшкодування витрат на правову допомогу суд враховує, що згідно ч. 13 ст. 129 ГПК України, судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Як зазначено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 25.02.2021 у справі №912/3412/16 та від 18.05.2020 у справі №530/1731/16-ц, за результатами розгляду та вирішення справи по суті при розподілі судових витрат суди мають вирішити щодо сторони, не на користь якої ухвалено остаточне судове рішення, питання відшкодування (компенсації) іншій стороні понесених судових витрат по справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат. Відповідний механізм щодо відшкодування (компенсації) понесених судових витрат застосовується й до третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору в порядку, визначеному частиною тринадцятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, оскільки під час розгляду судом даної справи третьою особою ОСОБА_1. висловлювались заперечення проти задоволення позову ТОВ "Маркхолдер", а рішення у справі №912/164/20 ухвалене не на користь відповідача ФОП Руссо Т.В., то понесені третьою особою витрати на правову допомогу адвоката покладаються на третю особу.

Таким чином, суд відмовляє у задоволенні заяви третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 про відшкодування витрат на правову (правничу) допомогу у справі №912/164/20 у розмірі 25 000,00 грн.

Окрім того, суд погоджується з твердженням позивача, що в порушення ч. 3 ст. 126 ГПК України третьою особою взагалі не надано жодного розрахунку, детального опису наданих послуг чи акта наданих послуг. Вказане позбавляє можливості суд визначити фактичний об`єм наданих послуг та їх розмір і співмірність, з урахуванням також тих обставин, що адвокат Захарченко І.В. представляв інтереси у справі одночасно обох третіх осіб ( ОСОБА_1 і ОСОБА_2 ) та подав спільні заяви, клопотання таких третіх осіб.

Щодо витрат третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 суд зазначає, що рішенням від 30.09.2022 встановлено сторонам строк на подання доказів щодо понесених витрат - не пізніше 5 календарних днів після ухвалення рішення, про що зазначено в резолютивній частині рішення суду.

Представник третьої особи ОСОБА_2. був присутній в судовому засіданні 30.09.2022 під час проголошення вступної та резолютивної частин рішення суду, а отже ОСОБА_2 обізнаний про встановлений строк.

В ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Виходячи з викладеного, граничним строком подання доказів на підтвердження судових витрат є 05.10.2022.

Поряд з цим, будь-яких доказів на підтвердження понесених судових витрат від третьої особи ОСОБА_2 до суду не надходило. Також відсутні жодні пояснення третьої особи щодо наявності поважних причин пропуску строку та відсутні клопотання про поновлення чи продовження такого строку.

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що у разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку заява залишається без розгляду.

Враховуючи викладене та з підстав неподання третьою особою ОСОБА_2 доказів понесення судових витрат, заява про вирішення питання про судові витрати ОСОБА_2 на надання професійної правничої допомоги у справі №912/164/20, яка заявлена у судовому засіданні 30.09.2022, залишається без розгляду.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 221, 233, 236-241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркхолдер" про відшкодування витрат на правову (правничу) допомогу у справі № 912/164/20 задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Руссо Тетяни Вікторівни (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркхолдер" (ідентифікаційний код 42772934, вул. Рекордна, 26-Г, м. Запоріжжя, 69035) 15 000,00 грн витрат на професійну правову допомогу.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

У задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Руссо Тетяни Вікторівни про відшкодування витрат на правову (правничу) допомогу у справі № 912/164/20 відмовити.

У задоволенні заяви третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 , про відшкодування витрат на правову (правничу) допомогу у справі № 912/164/20 відмовити.

Заяву третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про відшкодування витрат на правову (правничу) допомогу у справі № 912/164/20 залишити без розгляду.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії додаткового рішення направити ТОВ "Маркхолдер" електронною поштою: ; ФОП Руссо Т.В. на електронну адресу представника, адвоката Шаповалова Д.В. ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_1 та ОСОБА_2. на електронну адресу представника, адвоката Захарченко І.В. ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Повне додаткове рішення складено 02.11.2022.

Суддя В.В.Тимошевська