ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2022 р. Справа №914/3448/21

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Скрипчук О.С.

суддів Марка Р.І.

Плотніцького Б.Д.

розглянувши в письмовому провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Коваль Ростислави Ярославівни б/н від 24.06.2022 (вх. № 01-05/1458/22 від 27.06.2022)

на рішення Господарського суду Львівської області від 02.06.2022 (повний текст рішення складено 03.06.2022, м. Львів, суддя З.П. Гоменюк)

у справі № 914/3448/21

за позовом: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, м. Львів

до відповідача: фізичної особи-підприємця Коваль Ростислави Ярославівни, м. Дрогобич Львівської області

про стягнення 7 023,87 грн,

ВСТАНОВИВ

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях звернулось до Господарського суду Львівської області із позовом до фізичної особи-підприємця Коваль Ростислави Ярославівни про стягнення 7 023,87 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між сторонами був укладений договір оренди нерухомого державного майна № 36, за умовами якого відповідачеві було передано у строкове платне користування нежитлове приміщення площею 4,7 кв.м. та частину вестибюлю площею 33,9 кв.м. на першому поверсі лікувального корпусу МРЦ за адресою: Львівська область, м. Трускавець, вул. С. Бандери, 71, що перебуває на балансі Медичного реабілітаційного центру МВС України «Перлина Прикарпаття». У договорі сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов. Актом від 31.03.2021 повернення з оренди нерухомого/іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності, орендоване майно повернене балансоутримувачу, відповідно договір оренди є припиненим з 31.03.2021. Проте, під час користування орендованим державним майном відповідачем допущено заборгованість із внесення орендної плати у розмірі 7023,87 грн.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 02.06.2022 позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях задоволено. Суд виніс рішення, яким стягнув з фізичної особи-підприємця Коваль Ростислави Ярославівни на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях 7023,87 грн заборгованості та 2270,00 грн судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що матеріалами справи підтверджується, що відповідачем несвоєчасно вносилась орендна плата, що мало наслідком нарахування позивачем штрафних санкцій. Оскільки сторони у договорі погодили, що внесений протягом місяця після підписання договору завдаток використовується для забезпечення виконання відповідачем умов договору, то позивач правомірно використав частину вказаних коштів задля погашення нарахованих штрафних санкцій. У відповідача наявна заборгованість за квітень-травень 2020 року та березень 2021 року.

Не погоджуючись з даним рішенням суду фізична особа-підприємець Коваль Ростислава Ярославівна подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 02.06.2022 та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального і процесуального права. А саме, скаржник стверджує, що відповідач була позбавлена можливості здійснювати свою основну діяльність, орієнтовану виключно на відпочивальників санаторію МРЦ МВС України «Перлина Прикарпаття», оскільки останній тимчасово припинив діяльність з 22.03.2020 через запровадження на території України карантину з 12.03.2020 по 03.04.2020 постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». З 22.03.2020 по 10.06.2020 приміщення, що орендувалося фізичною особою-підприємцем Коваль Ростиславою Ярославівною, було відключене від водопостачання, електропостачання та опалення, відповідач не мала фактичного доступу до приміщення та не могла будь-яким чином використовувати орендоване приміщення. Свою підприємницьку діяльність відповідач відновила лише 20.07.2020. З огляду на викладені обставини, відповідач не мала обов`язку сплачувати орендну плату за період з 23.03.2020 по 10.06.2020 у зв`язку із неможливістю використання орендованого приміщення.

Крім цього, апелянт зазначає, що при укладенні договору оренди ФОП Коваль Р.Я. було сплачено завдаток за останній місяць оренди у розмірі 2554,27 грн., що не враховано позивачем.Таким чином, відповідачем за березень 2021 року сплачено 2554,27 грн. та 558,07 грн. (разом 3112,34 грн.), що відповідає розміру нарахованої орендної плати за березень 2021 року.

Позивачем подано до суду відзив на апеляційну скаргу № 14-11-025226 від 20.07.2022, в якому просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення Господарського суду Львівської області від 02.06.2022 залишити без змін.

Відзив на апеляційну скаргу мотивований тим, що апеляційна скарга є необґрунтованою та висновків місцевого господарського суду не спростовує.

Відповідно до п. 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.04.2018 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області (орендодавцем) та фізичною особою-підприємцем Коваль Ростиславою Ярославівною (орендарем) укладено договір оренди нерухомого державного майна № 36 (надалі договір). Згідно умов договору орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування державне нерухоме майно загальною площею 38,6 кв.м., а саме: нежитлове приміщення площею 4,7 кв.м. та частину вестибюлю площею 33,9 кв.м. на першому поверсі лікувального корпусу МРЦ за адресою: Львівська область, м. Трускавець, вул. С. Бандери, 71, що перебуває на балансі Медичного реабілітаційного центру МВС України «Перлина Прикарпаття». Вартість зазначеного орендованого майна визначена згідно з висновком про вартість майна станом на 30.11.2017 і становить за незалежною оцінкою 395 100,00 грн без ПДВ.

Відповідно до п. 1.2. договору, майно передається в оренду з метою: пророщування спеціальних сортів пшениці, виготовлення соків з її паростків та їх реалізація (інше використання державного нерухомого майна).

Орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786 (зі змінами) і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку лютий 2018 року 5 108,53 грн. орендна плата за перший (повний) місяць оренди березень 2018 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць оренди лютий 2018 року на індекс інфляції за березень 2018 року (п. 3.1. договору).

Орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу щомісяця, не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж, у наступному співвідношенні:

- 50% до державного бюджету на рахунок, визначений Головним управлінням Державної казначейської служби України у Львівській області, а саме: Одержувач коштів Держбюджет м. Львова, код ЄДРПОУ одержувача 38008294, банк одержувача ГУ ДКСУ у Львівській області, МФО 825014, № рахунку 2002 (код 22080200);

- 50% на рахунок Балансоутримувача (п. 3.6 Договору).

За умовами п. 3.7. договору, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6. співвідношенні, відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Пунктом 3.10. договору визначено, що зобов`язання орендаря щодо сплати орендної плати забезпечується у вигляді завдатку у розмірі, не меншому, ніж орендна плата за базовий місяць, який вноситься в рахунок плати за останній місяць (останні місяці) оренди.

Відповідно до п. 5.2. договору, протягом місяця після підписання договору орендар зобов`язується внести завдаток, передбачений цим договором. завдаток стягується до державного бюджету і Балансоутримувачу у співвідношенні, визначеному у пункті 3.6. цього договору. Після закінчення основного строку договору оренди здійснюється перерахування орендної плати за останній місяць з урахуванням внесеного орендарем завдатку. У разі порушення орендарем зобов`язання зі сплати орендної плати він має відшкодувати державному бюджету і Балансоутримувачу збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір завдатку. Якщо в разі дострокового припинення договору за згодою сторін сума сплачених орендних платежів і завдатку перевищить передбачені договором платежі за період фактичної оренди, то це перевищення розглядається як зайва сумка орендної плати.

Погоджений завдаток відповідачем сплачено 26.04.2018, що підтверджується платіжним дорученням № Р24А410049058А87688 у розмірі 2554,27 грн.

У зв`язку із запровадженням карантину на території України з 12.03.2020 та тимчасовим припиненням діяльності МРЦ МВС України «Перлина Прикарпаття» ФОП Коваль Р.Я. звернулась до позивача із заявою від 17.04.2020 про перегляд орендної плати на час дії карантину, яку скерувала на офіційну електронну адресу позивача, як це зазначено у відзиві.

Також, наказом № 1 від 20.03.2020 ФОП Коваль Р.Я. призупинила свою діяльність з 20.03.2020 у зв`язку із встановленням карантинних заходів. Підприємницьку діяльність відповідач відновила з 20.07.2020, відповідно до наказу № 2 від 20.07.2020.

01.10.2020 відповідач звернулася із заявою до МРЦ МВС України «Перлина Прикарпаття», у якій просить балансоутримувача скасувати нарахування орендної плати згідно з договором № 36 від 02.04.2018 за період квітень-травень 2020 року, коли санаторій МРЦ МВС України «Перлина Прикарпаття» не функціонував, а також здійснити перерахунок та перерахунок коштів з оплачених орендних платежів за березень та червень 2020 року.

На вказану заяву балансоутримувач листом № 33/8-758 від 19.10.2020 відповів, що він не є стороною договору оренди № 36 від 02.04.2018, укладеного між РВ ФДМ України по Львівській області та фізичною особою-підприємцем Коваль Ростиславою Ярославівною, а також до компетенції МРЦ МВС України «Перлина Прикарпаття» не належить звільнення орендаря від сплати орендної плати.

Листом № 33/8-480 від 21.04.2020 МРЦ МВС України «Перлина Прикарпаття» повідомив Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях про неможливість використання майна, яке перебуває в оренді і знаходиться на балансі МРЦ, усіма орендарями такого майна (у тому числі - ФОП Коваль Р.Я.), через тимчасове призупинення діяльності закладу відповідно до доручення МВС України.

Окрім зазначеного, відповідач звертався із заявою від 01.10.2020 до РВ ФДМ України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, в якій просив скасувати нарахування орендної плати згідно з договором оренди № 36 від 02.04.2018 за період квітень-травень 2020 року, коли санаторій МРЦ МВС України «Перлина Прикарпаття» не функціонував, а також здійснити перерахунок та перезарахування коштів з оплачених орендних платежів за березень та червень 2020 року.

Листом від 17.11.2020 № 11-03-06403 РВ ФДМ України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях повідомило, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 15.07.2020 № 611 «Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час карантину» діяльність ФОП Коваль Р.Я. за цільовим призначенням не підпадає під звільнення від сплати орендної плати.

31.03.2021 між сторонами договору підписаний Акт повернення з оренди нерухомого/іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності.

Претензією від 30.09.2021 вих. № 11-11-05274 позивач повідомив відповідача про наявність заборгованості по орендній платі у розмірі 7 023,87 грн, яку запропоновано сплатити у 20-ти денний термін. Згідно з наявними доказами надсилання такої претензії, остання була особисто вручена адресату 06.10.2021.

Відповідач заперечує щодо суми заборгованості, з огляду на те, що нею був внесений завдаток у розмірі 2554,27 грн, як оплату за останній місяць оренди, відтак вказані кошти повинні бути зараховані позивачем у відповідному порядку. ФОП Коваль Р.Я. здійснила доплату у розмірі 558,07 грн, що у сумі із вказаним вище завдатком й складає розмір орендної плати за березень 2021 року. На підтвердження здійснення оплати надає копії платіжних доручень, а також контррозрахунок.

При винесенні постанови колегія суддів виходила з наступного.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а у відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 2, ч. 3 ст. 18, ч.ч. 1, 3 ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності; орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі; орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності; строки внесення орендної плати визначаються договором.

В силу положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з даними, наведеними у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності ФОП Коваль Ростислави Ярославівни є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур; додатковими видами діяльності вказані: виробництво фруктових та овочевих соків, роздрібна торгівля фруктами й овочами в спеціалізованих магазинах, загальна медична практика, спеціалізована медична практика, діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування.

Відповідно до Постанови КМУ № 611 від 15.07.2020 «Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину» на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, встановлені правила звільнення певної категорії орендарів від сплати орендної плати за оренду державного майна, а також порядок зменшення розміру орендної плати для таких орендарів. Суд першої інстанції приймаючи рішення у даній праві виходив з того, що відповідач до такої категорії орендарів не входить, діяльність відповідача та мета використання приміщення у МРЦ МВС України «Перлина Прикарпаття» не підпадають під дію вказаної постанови КМУ. З огляду на це, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач не звільняється від сплати орендної плати.

Однак, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що відповідно до частини 6 статті 762 Цивільного кодексу України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Виходячи з аналізу наведених положень, закріплена в ч. 6 ст. 762 ЦК України норма визначає в якості підстави для звільнення від зобов`язання по сплаті орендної плати об`єктивну безпосередню неможливість використовувати передане у найм майно (бути допущеним до приміщення, знаходитись у ньому, зберігати у приміщенні речі тощо) через обставини, за які орендар не відповідає. Аналогічна позиція викладена в постановах ВС від 30.06.2020 у справі № 915/1046/19, від 18.08.2020 у справі № 910/10657/19, від 17.11.2020 у справі № 925/1289/19.

За положеннями ч. 4 ст. 14 Цивільного кодексу України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.

При цьому, незалежно від змісту укладеного між сторонами договору (зокрема п. 5.3. договору щодо своєчасної і повному обсязі сплати орендарем орендної плати) та його дійсності, застосуванню підлягає правило, закріплене у частині 6 статті 762 ЦК, що формулює у розумінні частини 4 статті 14 цього Кодексу правомірну підставу звільнення відповідача від виконання встановленого договором обов`язку з внесення орендної плати за користування майном за період, коли він був фактично позбавлений можливості використовувати це майно.

Слід звернути увагу на те, що Закон не містить переліку обставин, які звільняють наймача від плати за користування орендованим майном (орендної плати) на підставі частини шостої статті 762 ЦК України, але їх узагальнюючою рисою є те, що такі обставини одночасно позбавляють орендаря можливості користуватись об`єктом оренди і він не відповідає за це.

Визначальною умовою звільнення від сплати орендної плати є наявність обставин, за які орендар не відповідає. Обставини, які свідчать про те, що майно не використовувалося або не могло бути використане наймачем і він не відповідає за це, мають бути доведені. Подібні правові висновки наведено в п. 31.4 постанови Верховного Суду від 27.08.2019 у справі № 914/2264/17.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ФОП Коваль Р.Я. не могла використовувати орендоване приміщення та здійснювати в ньому господарську діяльність в період квітень травень 2020 року з обставин, що не залежать від неї. Адже, доступ до орендованого приміщення у період з 22.03.2020 по 10.06.2020 був неможливим, що підтверджується листом Медичного реабілітаційного центру МВС України «Перлина Прикарпаття» (балансоутримувача) № 33/8-480 від 24.04.2020 та наказами Медичного реабілітаційного центру МВС України «Перлина Прикарпаття» № 34/р від 19.03.2020, № 50/р від 04.06.2020.

Відповідач повідомляла позивача заявами б/н від 17.04.2020 та б/н від 01.10.2020 про те, не може використовувати орендоване приміщення через обставини, що не залежать від неї, а саме, через відсутність доступу до орендованого приміщення.

Водночас, оскільки доступ до орендованого приміщення був обмежений відповідач була змушена призупинити свою господарську діяльність, що підтверджується наказом ФОП Коваль Р.Я. № 1 від 20.03.2020.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що в матеріалах справи містяться належні докази, які підтверджують наявність обставин, що не залежали від відповідача, та в силу частини 6 статті 762 Цивільного кодексу України звільняють ФОП Коваль Р.Я. від плати за час, за який об`єкт оренди не використовувався. Адже, перешкоджання здійснення господарської діяльності відповідача, у зв`язку із обмеженням балансоутримувачем доступу до орендованого приміщення, унеможливило використання об`єкту оренди.

За таких обставин, ФОП Коваль Р.Я. немала обов`язку оплачувати оренду плату у розмірі 5 792,23 грн., за квітень та травень 2020 року, адже вона не мала доступу та не могла будь-яким чином використовувати приміщення в цей період через незалежні від неї обставини, про що було повідомлено позивача та надано суду підтверджуючі документи. А відтак, в цій частині позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Щодо нарахування позивачем пені та індексу інфляції за період з 16.04.2020 по 31.03.2021, колегія суддів зазначає наступне

Суд першої інстанції зазначив, що матеріалами справи підтверджується, що відповідачем не завжди орендна плата вносилася своєчасно, що мало наслідком нарахування позивачем штрафних санкцій. Оскільки сторони в умовах договору погодили, що внесений протягом місяця після підписання договору завдаток використовується для забезпечення виконання відповідачем умов договору, то позивач правомірно використав частину вказаних коштів задля погашення нарахованих штрафних санкцій. З огляду на вказане, у відповідача наявна заборгованість за квітень-травень 2020 року та березень 2021 року.

Однак, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що позивач вперше зазначив про нарахування відповідачеві штрафних санкцій лише у відповіді на відзив. Порядок застосування штрафних санкцій передбачений ст. 232 ГК України. Нарахування та стягнення в односторонньому порядку індексу інфляції та пені за рахунок завдатку порушує умови договору оренди та ГК України та є незаконним.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що за березень 2021 року позивачем нараховано орендну плату у розмірі 3 112,34 грн. В якості оплати за оренду, позивачем зараховано в цю суму 558,07 грн. (оплачено відповідачем 14.04.2021) та зараховано завдаток у розмірі 1 322,89 грн., тому виникла заборгованість у розмірі 1231,38 грн. за березень 2021 року. Однак, ФОП Коваль Р.Я. при укладенні договору було сплачено завдаток за останній місяць оренди у розмірі 2 554,27 грн, що не було враховано відповідачем. Отже, відповідачем за березень 2021 року сплачено 2 554,27 грн (завдаток за останній місяць) та 558,07 грн. (оплата за 14.04.2021), разом на суму - 3112,34 грн., що відповідає розміру нарахованої орендної плати за березень 2021 року.

Відтак, позовні вимоги в частині стягнення орендної плати за березень 2021 року є необґрунтованими та не підлягають до задоволення.

Таким чином рішення суду у даній справі слід скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

З огляду на скасування судом апеляційної інстанції рішення Господарського суду Львівської області від 02.06.2022 у справі №914/3448/21 та відмову у позові, судовий збір за розгляд справи покладається на позивача в порядку ст.129 ГПК України.

Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 275, 277, 281, 284 Господарського процесуального кодексу України,

Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Коваль Ростислави Ярославівни б/н від 24.06.2022 (вх. № 01-05/1458/22 від 27.06.2022) задоволити.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 02.06.2022 у справі №914/3448/21 скасувати. Прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

3. Стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях (79005, м. Львів, вул. Коперника, буд. 4, ідентифікаційний код 42899921) на користь фізичної особи-підприємця Коваль Ростислави Ярославівни, м. Дрогобич Львівської області ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 3 405,00 грн. судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Строки та порядок оскарження постанов апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Головуючий суддя О.С. Скрипчук

Суддя Р.І. Марко

Суддя Б.Д. Плотніцький