ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2022 р. м. Київ Справа № 911/3379/21

Господарський суд Київської області у складі судді Сокуренко Л.В. за участю секретаря судового засідання Бабяк Д.С., дослідивши матеріали справи

За позовом Комунального підприємства «Васильківтепломережа»

до Фізичної особи-підприємця Піденко Людмили Юріївни

За участю у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Управління з питань економіки та власності Васильківської міської ради Київської області та Комунального підприємства «Комбінат комунальних підприємств міста Василькова»

про стягнення 303 873,19 грн.

Учасники судового процесу:

від позивача: Кашуба Л.Г.;

від відповідача: Алексанян М.В., Шумило Н.М.;

від третьої особи-1: не з`явився;

від третьої особи-2: не з`явився;

вільний слухач: Фельтін Л.М.;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство «Васильківтепломережа» звернулося до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Піденко Людмила Юріївна про стягнення 303 873,19 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем не виконані зобов`язання щодо оплати за надані позивачем послуги з постачання теплової енергії. У зв`язку із чим позивачем подано зазначену позовну заяву до відповідача про стягнення 258 840,34 грн. основного боргу, 13 074,13 грн. 3 % річних та 31 958,72 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду Київської області № 911/3379/21 від 18.11.2021 позовну заяву Комунального підприємства «Васильківтепломережа» залишено без руху.

10.12.2021 від позивача надішли до суду документи на виконання вимог ухвали суду від 18.11.2021.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.12.2021 вирішено здійснювати розгляд справи № 911/3379/21 за правилами загального позовного провадження; надано відповідачу строк для подачі відзиву, а позивачу відповіді на відзив; призначено підготовче засідання у справі на 20.01.2022.

31.12.2021 до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

11.01.2022 до канцелярії суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

20.01.2022 до канцелярії суду від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів.

20.01.2022 до канцелярії суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

20.01.2022 в судове засідання прибули представник позивача, відповідача та вільний слухач; представники сторін надали усні пояснення по справі; в судовому засіданні суд оглянув документи, які надійшли до суду.

В судовому засіданні 20.01.2022 представник відповідача надав усні пояснення щодо поданого клопотання про долучення доказів та просив суд його задовольнити; представник позивача проти поданого клопотання заперечував; суд протокольно прийняв подане відповідачем клопотання про долучення доказів. Ухвалою суду від 20.01.2022, яка занесена до протоколу судового засідання, відкладено підготовче судове засідання на 23.02.2022.

31.01.2022 до канцелярії суду від відповідача надійшло заперечення.

23.02.2022 до канцелярії суду від позивача надійшли письмові пояснення по справі.

23.02.2022 до канцелярії суду від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі учасника судового процесу.

23.02.2022 в судове засідання прибув представник позивача та надав усні пояснення по справі; представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи без участі учасника судового процесу.

В судовому засіданні 23.02.2022 було закрито підготовче провадження та призначено справу № 911/3379/21 до судового розгляду по суті на 16.03.2022, про що зазначено в протоколі судового засідання.

16.03.2022 судове засідання не відбулося у зв`язку із тим, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 24.02.2022 року строком на 30 діб, а також запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Поряд з тим, у зв`язку із загрозою життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників суду, керуючись ст. 3 Конституції України, ст. 24 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», рішенням Ради суддів України № 9 від 24.02.2022, враховуючи положення Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», розпоряджень Київської обласної військової адміністрації, прийнятих відповідно до ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», наказом голови Господарського суду Київської області № 3 від 03.03.2022 «Про встановлення особливого режиму роботи Господарського суду Київської області в умовах воєнного стану», зокрема, зупинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу до усунення обставин, які зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду в умовах воєнної агресії проти України та запроваджено з 04.03.2022 роботу у Господарському суді Київської області в віддаленому режимі.

Наказом голови Господарського суду Київської області № 4 від 01.04.2022 «Про припинення здійснення суддями Господарського суду Київської області своїх повноважень дистанційно», керуючись ст. 3 Конституції України, ст. 24 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», зокрема, припинено здійснення суддями Господарського суду Київської області своїх повноважень дистанційно.

Враховуючи те, що суддя Сокуренко Л.В., починаючи з 03.03.2022 по 15.04.2022 перебувала у відпустці, то розгляд зазначеної позовної заяви було здійснено після виходу судді на роботу.

Господарський суд Київської області ухвалою від 18.04.2022, зокрема, повідомив учасників справи про те, що судовий розгляд справи 911/3379/21 у підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження 16.03.2022 не відбувся.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 25.04.2022 було призначено підготовче судове засідання у справі № 911/3379/21 на 19.05.2022.

17.05.2022 до канцелярії суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача.

19.05.2022 в судове засідання з`явився представник відповідача та вільний слухач; представник відповідача надав усні пояснення по суті спору; представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача. Ухвалою суду від 19.05.2022, яка занесена до протоколу судового засідання, відкладено судове засідання на 09.06.2022.

З метою повідомлення позивача про дату та час наступного судового засідання, 23.05.2022 судом складено ухвалу-повідомлення. У зв`язку із відсутністю фінансування зазначена ухвала суду не була направлена поштою на адресу позивача. Однак, з метою належного повідомлення останнього, судом здійснено направлення зазначеної ухвали суду на електронну адресу позивача.

Ухвалою Господарського суду Київської області у справі № 911/3379/21 від 23.05.2022 виплавлено описку, допущену в ухвалі суду від 25.04.2022.

09.06.2022 в судове засідання прибули представник позивача, відповідача та вільний слухач; представники сторін надали усні пояснення по суті спору.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.06.2022 по справі № 911/3379/21 судом вирішено перейти зі стадії розгляду справи по суті до стадії підготовчого провадження; залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Управління з питань економіки та власності Васильківської міської ради Київської області та Комунальне підприємство «Комбінат комунальних підприємств міста Василькова»; підготовче судове засідання призначено на 23.06.2022.

21.06.2022 на електронну адресу суду від третьої особи-1 надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача.

22.06.2022 до канцелярії суду від третьої особи-1 надійшла заява, яка також надійшла на електронну адресу суду 21.06.2022.

23.06.2022 до канцелярії суду від позивача надійшло клопотання на виконання вимог ухвали суду від 09.06.2022.

23.06.2022 в судове засідання прибули представники позивача, відповідача та вільний слухач; інші сторони в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином.

В судовому засіданні 23.06.2022 представник відповідача подав до суду докази та усно клопотав про долучення доказів до матеріалів справи; суд протокольно долучив подані відповідачем докази до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 23.06.2022 по справі № 911/3379/21 відкладено підготовче судове засідання на 21.07.2022; визнано явку третіх осіб обов`язковою та зобов`язано третіх осіб надати свої письмові пояснення щодо акту № б/н від 29.09.2017.

15.07.2022 до канцелярії суду від третьої особи-1 надійшли письмові пояснення на виконання вимог ухвали суду від 23.06.2022 та заява про розгляд справи без участі представника.

21.07.2022 на електронну адресу суду від третьої особи-2 надійшли письмові пояснення на виконання вимог ухвали суду від 23.06.2022

21.07.2022 в судове засідання прибули представники позивача, відповідача, третьої особи-2 та вільний слухач; представник третьої особи-1 в судове засідання не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи без участі представника.

В судовому засіданні 21.07.2022 представники сторін надали усні пояснення по справі; суд з`ясував думку сторін щодо закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті; представники сторін не заперечували. Ухвалою суду від 21.07.2022, яка занесена до протоколу судового засідання, вирішено закрити підготовче провадження по справі № 911/3379/21 та призначити розгляд справи по суті на 07.09.2022.

22.07.2022 до канцелярії суду від третьої особи-2 надійшли письмові пояснення, які також надійшли на електронну адресу суду 21.07.2022.

З метою повідомлення третьої особи-1 про дату та час наступного судового засідання, 25.07.2022 судом складено ухвалу-повідомлення. У зв`язку із відсутністю фінансування зазначена ухвала суду не була направлена поштою на адресу третьої особи-1. Однак, з метою належного повідомлення останньої, судом здійснено направлення зазначеної ухвали суду на електронну адресу третьої особи-1.

07.09.2022 в судове засідання прибули представник позивача, два представника від відповідача та надали усні пояснення по суті спору; представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися, при причини неявки суд не повідомили, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином. Ухвалою суду від 07.09.2022, яка занесена до протоколу судового засідання, оголошена перерва в судовому засіданні на 05.10.2022.

З метою повідомлення сторін про дату та час наступного судового засідання, 08.09.2022 судом складено ухвалу-повідомлення. У зв`язку із відсутністю фінансування зазначена ухвала суду не була направлена поштою на адреси сторін. Однак, з метою належного повідомлення останніх, судом здійснено направлення зазначеної ухвали суду на електронні адреси сторін.

05.10.2022 в судове засідання прибули представник позивача, відповідача та вільних слухач; представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися, при причини неявки суд не повідомили, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином.

В судовому засіданні 05.10.2022 представник відповідача подав до суду додаткові докази по справі.

В судовому засіданні 05.10.2022 представник відповідача усно клопотав про огляд або долучення до матеріалів справи світлин (фотознімки орендованого відповідачем приміщення); представник позивача заперечував щодо долучення або огляд світлин; суд протокольно відмовив відповідачу в огляді або долучені світлин до матеріалів справи на стадії розгляду справи по суті. В судовому засіданні 05.10.2022, суд заслухав вступне слово представника позивача та відповідача, також з`ясовані обставини справи та досліджені докази; суд оголосив перерву в судовому засіданні на 12.10.2022, про що занесено до протоколу судового засідання, з метою підготовки сторін до дебатів.

З метою повідомлення третіх осіб про дату та час наступного судового засідання, 05.10.2022 судом складено ухвалу-повідомлення. У зв`язку із відсутністю фінансування зазначена ухвала суду не була направлена поштою на адреси третіх осіб. Однак, з метою належного повідомлення останніх, судом здійснено направлення зазначеної ухвали суду на електронні адреси третіх осіб.

12.10.2022 в судове засідання прибули представник позивача, два представника від відповідача та вільних слухач; представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися, при причини неявки суд не повідомили, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином.

12.10.2022 в судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на наступне.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що відповідачем не виконані зобов`язання щодо оплати за надані послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2018 по 01.05.2021 в кількості 95,358 Гкал на загальну суму 258 840,40 грн.

На думку позивача, між ним та відповідачем склалися цивільно-правові відносини, що передбачають обов`язок позивача надати комунальні послуги з централізованого теплопостачання, оскільки орендоване відповідачем приміщення перебуває на території обслуговування позивача та не відключено від централізованої системи опалення у передбачений законодавством спосіб, а у відповідача, відповідно, обов`язок оплатити надані послуги.

Крім того, позивач зазначає, що відповідач, як споживач, зобов`язаний сплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично їх отримав, а відсутність договору між сторонами про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення відповідача (споживача) від оплати послуг у повному обсязі. У зв`язку із цим, позивач звернувся до суду із даним позовом про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії в сумі 258 840,34 грн., 3% річних в сумі 13 074,13 грн. та інфляційні втрати в сумі 31 958,72 грн.

У свою чергу, відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує та просить суд відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. На думку відповідача, позивачем не доведено, що орендоване відповідачем приміщення обладнане централізованою системою теплопостачання. Крім того, відповідач зазначає, що будь-яких договорів між сторонами щодо постачання теплової енергії не укладалося. Як на підставу відмови у позові, відповідач посилається на той факт, що на момент прийняття відповідачем орендованого приміщення в ньому було відсутнє централізоване опалення, у зв`язку із цим відповідач не користувався послугами з постачання теплової енергії, а відтак, у нього відсутній обов`язок зі сплати заявлених сум за надані послуги.

За ствердженням відповідача, орендоване ним приміщення є окремим об`єктом нерухомості та ніякого відношення до багатоквартирного житлового будинку за адресою: місто Васильків, вул. Декабристів, 1 немає. Надані позивачем акти про включення/відключення опалення по об`єктах за спірний період, на переконання відповідача, не підтверджують постачання теплової енергії на орендований відповідачем об`єкт, оскільки підписані Управляючою компанією, яка ніякого відношення до відповідача немає.

Враховуючи все вищенаведене, відповідач вважає позовні вимоги позивача безпідставними та необґрунтованими, а тому просить суд відмовити у задоволенні позову.

12.10.2022 в судове засідання представники третіх осіб не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином.

Щодо неявки в судове засідання представників третіх осіб, суд зазначає наступне.

Неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України).

Зі змісту п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що суд розглядає справу за відсутності учасника справи, якого було належним чином повідомлено про судове засідання, та яким не було повідомлено про причини неявки.

Згідно ч. 1 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами ст. 9 Конституції України, статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» і статті 4 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами документів, ратифікованих законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

У рішенні 15-рп/2004 від 02.11.2004 р. Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання) визначено, що справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом і засобах, що обираються для їх досягнення.

Значення принципів справедливості та добросовісності поширюється не тільки на сферу виконання зобов`язань, а і на сферу користування правами, тобто, такі засади здійснення судочинства виступають своєрідною межею між припустимим використанням права (як формою правомірного поводження) та зловживанням правами (як формою недозволеного використання прав).

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч. 1 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 р. Європейського суду з прав людини у справі «ЮніонЕліментаріяСандерс проти Іспанії» (AlimentariaSanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).

Приймаючи до уваги, що учасники судового процесу скористалися наданими їм процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами.

В судовому засіданні 12.10.2022 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Частина 6 ст. 233 ГПК України встановлює, що у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд Київської області,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10.04.2014 №1198-VII виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

Комунальне підприємство «Васильківтепломережа» (далі позивач) є теплопостачальною організацією, яка надає послуги з постачання теплової енергії, централізованого опалення споживачам міста Василькова (підприємствам, організаціям, установам, відомчого і комунального житла тощо).

Згідно із п. 1.1. Статуту, Комунальне підприємство «Васильківтепломережа» створено відповідно до рішення Васильківської міської ради від 26.04.2002 № 18-1-24.

Так, згідно із п. п. 3.1 та 3.2 Статут, основною метою діяльності підприємства, як виробника комунальної послуги, є забезпечення якісного та безперебійного постачання теплової енергії, централізованого опалення і гарячого водопостачання споживачам міста: підприємствам, організаціям, установам, мешканцям відомчого і комунального житла та іншим. Підприємство створено з метою організації ринку житлово-комунальних послуг міста Василькова.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основними видами діяльності КП «Васильківтепломережа» є постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря (КВЕД 53.30).

Отже, відповідно до Статуту КП «Васильківтепломережа», позивач є виконавцем послуг постачання теплової енергії у місті Василькові з 2002 року.

Як зазначає позивач, багатоквартирний будинок за адресою: м. Васильків, вул. Декабристів, буд. 1 підключений до централізованої системи теплопостачання міста. Подача теплової енергії до будинку здійснюється в опалювальний період від котельні по вул. Декабристів, 3-к, яка перебуває в оперативному управлінні позивача.

Судом встановлено, що з жовтня 2016 року в будинку по вул. Декабристів, буд. 1 встановлено комерційний прилад обліку теплової енергії типу Х-12 зав. № 16193, що підтверджується Актом про прийняття комерційного вузла обліку теплової енергії та об`єкту теплоносія в постійну експлуатацію, копія якого наявна в матеріалах справи.

На підтвердження факту надання послуг з постачання теплової енергії по вул. Декабристів, буд. 1 за період з листопада 2018 р. по квітень 2021 р., КП «Васильківтепломережа» надано копії актів про включення (відключення) опалення по об`єктах, а саме: акт про включення від 02.11.2018, акт про відключення від 08.04.2019, акт про включення від 30.10.2019, акт про відключення від 07.04.2020, акт про включення від 26.10.2020, акт про відключення від 05.04.2021, що підписані з боку позивача та споживача (Управляючої компанії «Троянда») без будь-яких зауважень та заперечень (копії наявні в матеріалах справи).

Нарахування за постачання теплової енергії споживачам у даному будинку, як зазначає позивач, проводиться відповідно до показників приладу обліку теплової енергії (пропорційно до площі займаних споживачами приміщень) та тарифів, затверджених виконавчим комітетом Васильківської сільської ради.

З матеріалів справи вбачається, що з вересня 2017 року по дату звернення позивачем до суду, частина нежитлового приміщення дев`ятиповерхового житлового будинку по вул. Декабристів, буд. 1, загальною площею 320,6 кв.м., перебувала в строковому платному користуванні відповідача.

Судом встановлено, що 29.09.2017 між Управлінням з питань економіки та власності Васильківської міської ради (далі орендодавець, третя особа-1) та Фізичною особою-підприємцем Піденко Людмилою Юріївною (далі орендар, відповідач) укладено договір оренди нерухомого майна (нежитлових будівель, споруд, приміщень) комунальної власності Васильківської територіальної громади № 516 (далі договір-1), умовами п. 1.1 якого передбачено, що орендодавець на підставі рішення Васильківської міської ради від 04.08.2017 р. № 04.14-28-VII передає, а орендар приймає в оренду частину нежитлового приміщення, далі об`єкт оренди, за адресою: м. Васильків, вул. Декабристів, 1 для побутового обслуговування населення.

Відповідно до п. 2.1 договору-1, об`єктом оренди є: - частина нежитлового приміщення дев`ятиповерхового житлового будинку, загальною площею 320,6 кв.м., в т.ч. на 1-ому поверсі 320,6 кв.м., згідно викопіювання з поповерхневого плану, що складає невід`ємну частину договору (додаток № 1); - устаткування, інвентар та інше майно (за наявності згідно з переліком, що є невід`ємною частиною цього договору (додаток № 4).

Відповідно до п. 2.3 договру-1, опис технічного стану об`єкта оренди на дату передачі його орендодавцеві, його склад зазначається в акті приймання передачі об`єкта оренди, що є невід`ємною частиною цього договору (додаток № 2).

Згідно із п. 2.4 договору-1, об`єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Василькова і знаходиться на балансі Комунального підприємства «Комбінат комунальних підприємств м. Василькова» (далі третя особа-2).

Умовами п. 4.1 договору-1 визначено, що орендодавець зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту підписання цього договору з додатками передати, а орендар прийняти по акту приймання-передачі об`єкт оренди.

Судом встановлено, що 29.09.2017 на підставі Акта прийому-передачі в оренду об`єкта комунальної власності, орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування основні засоби комунальної власності, а саме: частину нежитлового приміщення дев`ятиповерхового житлового будинку по вул. Декабристів, 1, загальною площею 320,6 кв.м. В акті зазначено: в вищевикладеному приміщенні, що передається в оренду мережі електропостачання, водопостачання виведено з ладу у зв`язку із тим, що приміщення не експлуатувалось з 2014 року, відповідно потребують капітального ремонту. Мережі теплопостачання потребують проведення ревізії у зв`язку із відсутністю окремих батарей (копія наявна в матеріалах справи).

Вказаний Акт підписаний з боку орендодавця, балансоутримувача та орендаря без будь-яких зауважень та заперечень.

Відповідно до п. 9.1 договору-1, цей договір вступає в силу з момент підписання його сторонами і діє до 28.08.2020 р.

31.01.2020 між Управлінням з питань економіки та власності Васильківської міської ради (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Піденко Людмилою Юріївною (орендар) укладено договір оренди нерухомого майна (нежитлових будівель, споруд, приміщень) комунальної власності Васильківської територіальної громади, посвідчений нотаріусом за № 76 (далі договір-2), умовами п. 1.1 якого передбачено, що орендодавець на підставі Рішення № 04.14-28-VII Васильківської міської ради від 04.08.2017 та Рішення № 03.19-53-VII від 22.07.2019 р., передає, а орендар приймає в оренду частину нежитлового приміщення, далі об`єкт оренди, за адресою: м. Васильків, вул. Декабристів, будинок 1 (один) для побутового обслуговування населення.

Відповідно до п. 2.1 договору-2, об`єктом оренди є: - частина нежитлового приміщення дев`ятиповерхового житлового будинку, загальною площею 320,6 кв.м., в т.ч. на 1-ому поверсі 320,6 кв.м., яке знаходить за адресою: місто Васильків, Київська область, вулиця Декабристів, будинок 1 (один), згідно викопіювання з поповерхневого плану, що складає невід`ємну частину договору (додаток № 1); - устаткування, інвентар та інше майно (за наявності згідно з переліком, що є невід`ємною частиною цього договору (додаток № 4).

Відповідно до п. 2.3 договру-2, опис технічного стану об`єкта оренди на дату передачі його орендодавцеві, його склад зазначається в акті приймання передачі об`єкта оренди, що є невід`ємною частиною цього договору (додаток № 2).

Згідно із п. 2.4 договору-2, об`єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Василькова на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія САВ № 086545, виданого Васильківською міською радою 06.11.2017 на підставі Рішення № 557 цієї ж міської ради від 25.09.2007, зареєстрованого КП КОР «Васильківське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 06.11.2007 в книзі 4-186, номер запису 408 реєстраційний номер 20909781 та зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Виконавчим комітетом Васильківської міської ради Київської області 24.07.2019 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 107.

Умовами п. 4.1 договору-2 визначено, що орендодавець зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту підписання цього договору з додатками передати, а орендар прийняти по акту приймання-передачі об`єкт оренди.

Судом встановлено, що 31.01.2020 на підставі Акта прийому-передачі в оренду об`єкта комунальної власності, орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування основні засоби комунальної власності, а саме: частину нежитлового приміщення дев`ятиповерхового житлового будинку по вул. Декабристів, 1, загальною площею 320,6 кв.м. Вказаний акт підписаний з боку орендодавця та орендаря без будь-яких зауважень та заперечень, а копія долучена до матеріалів справи.

Відповідно до п. 9.1 договору-2, цей договір вступає в силу з момент підписання його сторонами і діє до 31.01.2030 р.

Умовами п. 3.8 договору-1 та договору-2 передбачено, що вартість комунальних послуг, витрат на утримання прибудинкової території, вартість послуг по технічному обслуговуванню інженерного обладнання та внутрішньобудинкових мереж не входить до складу орендної плати та сплачується орендарем окремо на підставі договорів, укладених орендарем з організаціями, які надають такі послуги.

Згідно із п. 4.9 зазначених правочинів, орендар зобов`язаний самостійно сплачувати вартість фактично спожитих комунальних послуг постачальникам таких послуг, які надаються за окремими договорами, укладеними орендарем з цими організаціями (водопостачання, каналізація, газ, електрична та теплова енергія і т.п.) її тарифами, які у встановленому законодавством порядку відшкодовують повну вартість їх надання, та пропорційну орендованій площі частку витрат на утримання прибудинкової території, та послуг по технічному обслуговуванню інженерного обладнання внутрішньобудинкових мереж, самостійно заключити договір оренди земельної ділянки, згідно із чинного законодавства. В місячний термін після укладання договору орендар повинен надати орендодавцю копії договорів, передбачених цим підпунктом.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, договір на надання послуг з постачання теплової енергії у спірний період між КП «Васильківтепломережа» (теплопостачальною організацією) та ФОП Піденко Л.Ю. не укладався.

З матеріалів справи вбачається, що 30.04.2021 позивач звернувся до відповідача з листом № 337, в якому повідомив відповідача, що КП «Васильківтепломережа» є теплопостачальною організацією, яка надає послуги з постачання теплової енергії, централізованого опалення споживачам міста Василькова; повідомлено відповідача, що прийнята останнім, на підставі договору оренди нерухомого майна від 31.01.2020, частина нежитлового приміщення по вул. Декабристів, 1 в м. Василькові в строкове платне користування, знаходиться в житловому будинку по вул. Декабристів, 1, яке обладнане централізованою системою опалення, послугу з якої надає позивач. Листом повідомлено відповідача, що в будинку встановлений комерційний вузол обліку теплової енергії та попереджено останнього, що споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладання відповідного договору. Таким чином, з метою врегулювання відносин між сторонами та вирішення питання оплати за фактично надані послуги з постачання теплової енергії до приміщення за період з 01.02.2020 по 01.04.2021, позивач просив відповідача в термін до 14.05.2021 надати до розрахункового відділу підприємства належним чином завірені копії договору оренди приміщення, технічного паспорту, паспорту, ідентифікаційного номеру та свідоцтва платника податку. Крім того, повідомлено відповідача, що у разі невиконання вимог листа, позивач буде змушений стягувати заборгованість за надані послуги з нарахуванням штрафних санкцій в судовому порядку (копія листа наявна в матеріалах справи).

14.05.2021 відповідач, у відповідь на лист позивача № 337 від 30.04.2021, направив позивачу заяву № 85, в якій повідомив позивача, що ні у договорі оренди нерухомого майна від 31.01.2020, ні в інших документах немає посилання на те, що об`єкт оренди обладнаний централізованою системою опалення. В заяві зазначено, що на момент прийняття об`єкта оренди в користування, в приміщенні була відсутня централізована система опалення. Відповідач в заяві підкреслив, що неодноразово повідомляв позивача про те, що орендоване приміщення не обладнане централізованої системою опалення (система відсутня) та, відповідно, він послугами з теплопостачання не користується (копія заяви наявна в матеріалах справи).

23.10.2021 позивач, у відповідь на заяву відповідача № 85 від 14.05.2021, направив відповідачу лист № 769 в якому повідомив відповідача, що споживач має право відмовитися від надання послуг з централізованого теплопостачання у встановлений законодавством порядок, однак, попереджено, що самовільне відключення від централізованої системи теплопостачання забороняється. Щодо неодноразових повідомлень відповідачем про припинення постачання опалення, позивач зазначив, що даний факт не відповідає дійсності, оскільки до КП «Васильківтепломережа» інших звернень не надходило (копія листа наявна в матеріалах справи).

27.10.2021 відповідач, у відповідь на лист позивача № 769 від 23.10.2021, направив позивачу заяву № б/н, в якій знов повідомив позивача, що ні у договорі оренди нерухомого майна від 31.01.2020, ні в інших документах немає посилання на те, що об`єкт оренди обладнаний централізованою системою опалення. В заяві зазначено, що на момент прийняття об`єкта оренди в користування, в приміщенні була відсутня централізована система опалення. Відповідач в заяві підкреслив, що неодноразово повідомляв позивача про те, що орендоване приміщення не обладнане централізованої системою опалення (система відсутня) та, відповідно, він послугами з теплопостачання не користується, у зв`язку із цим ніяких звернень щодо відокремлення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання відповідачем не направлялися (копія заяви наявна в матеріалах справи).

Жодних звернень відповідачем до позивача із повідомленнями про те, що орендоване ним приміщення не обладнане централізованою системою опалення у спірний період матеріали справи не містять. Протилежного суду не доведено.

На думку позивача, між ним та відповідачем склалися цивільно-правові відносини, що передбачають обов`язок позивача надати комунальні послуги з централізованого теплопостачання, оскільки орендоване відповідачем приміщення перебуває на території обслуговування позивача та не відключено від централізованої системи опалення в установленому законом порядку, а у відповідача, відповідно, обов`язок оплатити надані послуги. Крім того, на переконання позивача, відповідач як споживач зобов`язаний сплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично їх отримав, а відсутність договору між сторонами про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення відповідача (споживача) від оплати послуг у повному обсязі.

На думку позивача, відповідач у період з листопада 2018 р. по квітень 2021 р. був орендарем нежитлового приміщення по вул. Декабристів, 1 та споживачем комунальних послуг з централізованого опалення, які надавав позивач. Проте, відповідач неналежним чином виконав свої обов`язки по оплаті наданих позивачем послуг з централізованого опалення.

Станом на дату звернення позивачем до суду, надані послуги з постачання теплової енергії за період з жовтня 2018 по квітень 2021 в загальній сумі 258 840,34 грн. відповідачем не оплачені. У зв`язку із цим, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в загальній сумі 258 840,34 грн. Протилежного суду не доведено.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їх права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

За приписами ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (тут і далі, в редакції, чинний на дату виникнення спірних правовідносин) житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

З огляду на зміст норми ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг, зокрема, з постачання теплової енергії, підпадають під регулювання наведеного Закону, з урахуванням особливостей, встановлених законами, що регулюють відносини у сферах постачання теплової енергії.

Згідно з положеннями ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до

житлово-комунальних послуг належать:

1) житлова послуга послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку;

2) комунальні послуги послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг (ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний, зокрема, укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; своєчасно вживати заходів до усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини.

Відповідно до п. 3 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198, споживач теплової енергії фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Положеннями Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» серед основних обов`язків споживача теплової енергії є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Пунктами 4, 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу теплової енергії. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

У відповідності до частини 1 статі 275 ГК України, за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі-енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Судом було встановлено, що згідно із п. п. 3.1 та 3.2 Статуту, основною метою діяльності КП «Васильківтепломережа», як виробника комунальної послуги, є забезпечення якісного та безперебійного постачання теплової енергії, централізованого опалення і гарячого водопостачання споживачам міста: підприємствам, організаціям, установам, мешканцям відомчого і комунального житла та іншим. Підприємство створено з метою організації ринку житлово-комунальних послуг міста Василькова.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основними видами діяльності КП «Васильківтепломережа» є постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря (КВЕД 53.30).

Отже, відповідно до Статуту КП «Васильківтепломережа» позивач є виконавцем послуг централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в м. Василькові, у тому числі, і в дев`ятиповерховому житловому будинку за адресою: м. Васильків, вул. Декабристів, буд. 1.

Як було встановлено судом раніше та вбачається з матеріалів справи, частина нежитлового приміщення, загальною площею 320,6 кв.м., в дев`ятиповерховому житловому будинку за адресою: м. Васильків, вул. Декабристів, буд. 1, на підставі договорів оренди нерухомого майна (нежилих будівель, споруд, приміщень) комунальної власності міста Василькова № 516 від 29.09.2017 та № 76 від 31.01.2020, у спірний період з листопада 2018 по квітень 2021 перебувала в строкову платному користуванні відповідача Фізичної особи-підприємця Піденко Л.Ю.

Так, в пункті 3.8 договорів передбачено, що вартість комунальних послуг, витрат на утримання прибудинкової території, вартість послуг по технічному обслуговуванню інженерного обладнання та внутрішньобудинкових мереж не входить до складу орендної плати та сплачується орендарем окремо на підставі договорів, укладених орендарем з організаціями, які надають такі послуги.

Згідно із п. 4.9 зазначених правочинів, орендар зобов`язаний самостійно сплачувати вартість фактично спожитих комунальних послуг постачальникам таких послуг, які надаються за окремими договорами, укладеними орендарем з цими організаціями (водопостачання, каналізація, газ, електрична та теплова енергія і т.п.) її тарифами, які у встановленому законодавством порядку відшкодовують повну вартість їх надання, та пропорційну орендованій площі частку витрат на утримання прибудинкової території, та послуг по технічному обслуговуванню інженерного обладнання внутрішньобудинкових мереж, самостійно заключити договір оренди земельної ділянки, згідно із чинного законодавства. В місячний термін після укладання договору орендар повинен надати орендодавцю копії договорів, передбачених цим підпунктом.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, у спірний період договір на надання послуг з постачання теплової енергії між КП «Васильківтепломережа» та ФОП Піденко Л.Ю. не укладався.

В силу вимог статті 275 ГК України та приписів Закону України «Про теплопостачання» споживання теплової енергії можливе лише на підставі договору з теплопостачальною організацією.

Одночасно, відсутність договору про постачання теплової енергії при підтвердженні факту її постачання обставинами справи не звільняє споживача від обов`язку оплати за фактично спожиту теплову енергію. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 21.08.2019 у справі № 922/4239/16, постанові Верховного Суду від 10.05.2018 у справі № 922/2790/17, постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 у справі № 6-59цс13.

У такому разі повинно бути досліджено та доведено належними та допустимими доказами обставини щодо надання позивачем та отримання відповідачем відповідних послуг із постачання теплової енергії.

Отже, твердження відповідача про відсутність договору про постачання теплової енергії при підтвердженні факту її постачання обставинами справи, не звільняє відповідача від обов`язку оплати за фактично спожиту теплову енергію.

Достатньою підставою для оплати послуг теплопостачання в даному випадку є доведеність теплопостачання будівлі та належність споживача (відповідача) до загальної системи опалення будівлі.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» основним обов`язком споживача теплової енергії є, в тому числі, своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Пунктом 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою КМУ від 03.10.2007 № 1198 споживач зобов`язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

За приписами п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною та юридичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 № 630, що були чинними на дату виникнення спірних правовідносин (далі Правила № 630).

За змістом п. 18 Правил № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Відповідно до п. 12 Правил у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії у багатоквартирному будинку, де окремі або всі квартири обладнані квартирними засобами обліку теплової енергії, споживачі, які не мають таких засобів обліку та які не передали виконавцю показання квартирних засобів обліку теплової енергії, оплачують таку послугу за показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири, не враховуючи витрати теплової енергії виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат тепла за показаннями усіх квартирних засобів обліку.

Як вбачається з матеріалів справи, з жовтня 2016 облік теплової енергії на потреби централізованого опалення здійснюється по вул. Декабристів, буд. 1 в м. Василькові приладом комерційного обліку типу Х-12 зав. № 16193, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Акта про прийняття комерційного вузла обліку теплової енергії та об`єму теплоносія в постійну експлуатацію.

30.11.2020 в будинку встановлено новий комерційний прилад обліку теплової енергії типу Х-12 зав. № 17143, що підтверджується Актом про прийняття комерційного вузла обліку теплової енергії та об`єму теплоносія в постійну експлуатацію у зв`язку із тим, що лічильник типу Х-12 зав. № 16193 не працював.

На підтвердження факту надання послуг з постачання теплової енергії в буд. 1 по вул. Декабристів, м. Василькова за період листопада 2018 по квітень 2021, позивачем надано копії актів про включення (відключення) опалення по об`єктах, а саме: акт про включення від 02.11.2018, акт про відключення від 08.04.2019, акт про включення від 30.10.2019, акт про відключення від 07.04.2020, акт про включення від 26.10.2020, акт про відключення від 05.04.2021, що підписані з боку позивача та споживача (ТОВ «Управляюча компанія «Троянда») без будь-яких зауважень та заперечень (копії наявні в матеріалах справи).

Показники будинкового лічильника теплової енергії розподіляються між користувачами приміщень пропорційно до площі займаних споживачами приміщень.

З матеріалів справи вбачається, що загальний обсяги споживання теплової енергії в дев`ятиповерховому житловому будинку по вул. Декабристів, 1 за період з листопада 2018 по квітень 2021 складає 2179,582 Гкал., що підтверджується актами фіксації показників комерційного вузла обліку житлового будинку по вул. Декабристів, 1 за період з листопада 2018 по квітень 2021 р. (копії наявні в матеріалах справи).

При цьому, судом враховано, що нарахування здійснювалось, виходячи з обсягів спожитої теплової енергії за показниками приладу обліку теплової енергії (пропорційно до площі займаних споживачами приміщень) та тарифів на теплову енергію, установлених виконавчим комітетом Васильківської міської ради:

- Рішенням виконавчого комітету Васильківської міської ради № 399 від 18.10.2017 «Про встановлення тарифів та структури тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та послуги з централізованого опалення, що надаються Комунальним підприємством «Васильківтепломережа» м. Василькова Київської області»;

- Рішенням виконавчого комітету Васильківської міської ради № 528 від 13.12.2018 «Про встановлення скоригованих тарифів та структури тарифів на теплову енергію (її виробництво, транспортування, постачання), що надаються Комунальним підприємством «Васильківтепломережа» м. Василькова Київської області» для потреб бюджетних установ та інших споживачів (крім населення);

- Рішенням виконавчого комітету Васильківської міської ради № 559 від 17.12.2019 «Про встановлення скоригованих тарифів та структури тарифів на теплову енергію (її виробництво, транспортування, постачання), що надаються Комунальним підприємством «Васильківтепломережа» м. Василькова Київської області» для потреб бюджетних установ та інших споживачів (крім населення).

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» визначений за допомогою вузла комерційного обліку обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає, зокрема, обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, та розподіляється між споживачами в такому порядку: загальний обсяг теплової енергії розподіляється між споживачами, приміщення/опалювальні прилади яких не оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії/приладами розподілювачами теплової енергії, пропорційно до опалюваної площі (об`єму) таких споживачів.

Таким чином, визначений обсяг спожитої теплової енергії в дев`ятиповерховому житловому будинку за адресою: м. Васильків, вул. Декабристів, буд. 1, включає також обсяги теплової енергії на опалення нежитлового приміщення площею 320,6 кв.м., що перебуває в строкову платному користуванні відповідача з 29.09.2017, яке не оснащене приладами обліку теплової енергії.

Отже, за ствердженням позивача, за період з листопада 2018 по квітень 2021 року позивач надав, а відповідач отримав послуги з постачання теплової енергії в кількості 95,358 Гкал (пропорційно орендованій площі приміщення) на загальну суму 258 8740,40 грн.

При цьому, судом досліджені посилання відповідача на підписання актів про включення (відключення) опалення по об`єктах з боку ТОВ «Управляюча компанія «Троянда» (споживача), яке, за ствердженням відповідача, ніякого відношення до відповідача та орендованого ним приміщення не має. Відповідач зазначає, що балансоутримувачем орендованого ним майна до 31.03.2020 року було КП «Комбінат комунальних підприємств міста Василькова», а після 31.03.2020 року КП «Васильківкомунікація сервіс».

Судом досліджені твердження відповідача, що акти про включення (відключення) опалення по об`єктах з боку підписані споживачем Управляючою компанією «Троянда» (споживача), які, за ствердженням останнього, ніякого відношення до відповідача та орендованого ним приміщення немає, та встановлено наступне.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що відповідно до рішення виконавчого комітету Васильківської міської ради № 193 від 29.05.2018 року «Про призначення управителів багатоквартирних будинків у м. Василькові Київської області» управителем багатоквартирного будинку по вул. Декабристів № 1 за результатами проведення конкурсу визначено ТОВ «Управляюча компанія «Троянда». У зв`язку із цим, акти, що надані до суду на підтвердження факту включення та відключення теплопостачання до будинку складені відповідно до законодавства, за участю Управляючої компанії «Троянда» як представника управителя.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», управитель багатоквартирного будинку фізична особа-підприємець або юридична особа-суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

Відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76, балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі балансоутримувач) власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Отже, враховуючи вищенаведене, на управителя багатоквартирного будинку покладені обов`язки із належного утримання та ремонту спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб (в тому числі включення/відключення опалення), у той час, як балансоутримувач утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність тощо.

Відповідачем не доведено суду, що на балансоутримувача орендованого відповідачем нерухомого майна покладено обов`язки, зокрема, прийняття послуг з опалення та складання актів про включення (відключення) опалення в житловому будинку по вул. Декабристів, буд. 1 в м. Василькові у спірний період.

Таким чином, дані твердження відповідача суд вважає необґрунтованими, безпідставними та такими, що спростовуються вищенаведеним.

Крім того, відповідач стверджує, що орендоване ним нежитлове приміщення немає ніякого відношення до багатоквартирного житлового будинку за адресою: м. Васильків, вул. Декабристів, 1.

Судом досліджені твердження відповідача, що орендоване ним нежитлове приміщення немає ніякого відношення до багатоквартирного житлового будинку за адресою: м. Васильків, вул. Декабристів, 1, які вважає безпідставними з огляду на наступне.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», багатоквартирний будинок це житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна.

Відповідно до п. 2.1 договору-1, об`єктом оренди є: - частина нежитлового приміщення дев`ятиповерхового житлового будинку, загальною площею 320,6 кв.м., в т.ч. на 1-ому поверсі 320,6 кв.м., згідно викопіювання з поповерхневого плану, що складає невід`ємну частину договору (додаток № 1); - устаткування, інвентар та інше майно (за наявності згідно з переліком, що є невід`ємною частиною цього договору (додаток № 4).

Відповідно до п. 2.1 договору-2, об`єктом оренди є: - частина нежитлового приміщення дев`ятиповерхового житлового будинку, загальною площею 320,6 кв.м., в т.ч. на 1-ому поверсі 320,6 кв.м., яке знаходить за адресою: місто Васильків, Київська область, вулиця Декабристів, будинок 1 (один), згідно викопіювання з поповерхневого плану, що складає невід`ємну частину договору (додаток № 1); - устаткування, інвентар та інше майно (за наявності згідно з переліком, що є невід`ємною частиною цього договору (додаток № 4).

Посилання відповідача на свідоцтво про право власності серії САВ № 086545 від 06.11.2007 як на підтвердження того, що орендоване ним нежитлове приміщення, загальною площею 320,6 кв.м., немає ніякого відношення до багатоквартирного житлового будинку за адресою: м. Васильків, вул. Декабристів, 1, судом відхиляються з огляду на той факт, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно лише посвідчує наявність відповідного права та не може бути підтвердженням того, що орендоване відповідачем приміщення є окремим об`єктом нерухомості.

Судом досліджені твердження відповідача, що в орендованому ним нежитловому приміщенні на момент прийняття ним об`єкта оренди в користування була відсутня централізована система опалення. За ствердженням останнього, приміщення централізованою системою опалення не обладнане (система відсутня), відповідач нею не користувався, у зв`язку із цим ніяких звернень щодо відокремлення від мереж централізованого опалення відповідачем не здійснювалися.

На підтвердження вказаного, відповідач посилається на Акт б/н від 29.09.2017 та Акт результату огляду мереж централізованого теплопостачання частини нежитлового приміщення дев`ятиповерхового житлового будинку від 03.10.2017.

Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

В свою чергу, як Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджений наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 № 4 (був чинним до 17.09.2019), так і Порядок відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затверджений наказом Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.07.2019 № 169, передбачають, що відключення споживачів від систем централізованого опалення фіксується у відповідному акті про відключення будівлі від зовнішніх інженерних систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання)/постачання гарячої води.

Згідно з п. 26 Правил № 630, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

В матеріалах справи наявний технічний паспорт № 20909781 від 20.05.2007 на нежитлове приміщення по вул. Декабристів, 1 (молочна кухня), загальною площею 339,9 кв.м., розташоване на 1-му поверсі, зі змісту якого вбачається, що приміщення обладнане водопроводом, каналізацією, центральним опаленням, електроосвітленням, телефоном.

29.09.2017 на підставі Акта прийому-передачі в оренду об`єкта комунальної власності, орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування основні засоби комунальної власності, а саме: частину нежитлового приміщення дев`ятиповерхового житлового будинку по вул. Декабристів, 1, загальною площею 320,6 кв.м. (копія наявна в матеріалах справи).

В акті зазначено: в вищевикладеному приміщенні, що передається в оренду мережі електропостачання, водопостачання виведено з ладу у зв`язку із тим, що приміщення не експлуатувалось з 2014 року, відповідно потребують капітального ремонту. Мережі теплопостачання потребують проведення ревізії у зв`язку із відсутністю окремих батарей.

Вказаний Акт підписаний з боку орендодавця, балансоутримувача та орендаря без будь-яких зауважень та заперечень.

Відповідно до п. 4.13 договору-1 та договору-2, орендар зобов`язаний забезпечити належне утримання інженерних комунікацій (водопроводу, каналізації, електричних та опалювальних мереж), переданих в оренду разом з об`єктом оренди. У випадку аварій та проведення планових робіт повідомляти про це орендодавця.

Згідно із п. 7.2 договору-1 та договору-2, орендар зобов`язаний протягом дії договору до передачі об`єкта оренди орендодавцю по акту за свій рахунок проводити необхідний поточний ремонт об`єкта оренди.

Доказів проведення відповідачем ревізії мереж теплопостачання, у зв`язку із відсутністю окремих батарей, до суду не надано.

Щодо посилання відповідача на Акт б/н від 29.09.2017 та акт від 03.10.2017 як доказ відсутності в орендованому приміщенні системи теплопостачання та підставу для відмови у задоволенні позовних вимог, суд зазначає наступне.

29.09.2017 Комісія у складі начальника Управління з питань економіки та власності Васильківської міської ради Стасюк Олени Анатоліївни, як орендодавця, Фізичної особи-підприємця Піденко Людмили Юріївни та Директора КП «Комбінат комунальних підприємств міста Василькова» Оглоданого Андрія Романовича, як балансоутримувача, склали цей акт про те, що в переданому в оренду ФОП Піденко Л.Ю. нежитловому приміщенні, загальною площею 320,6 кв.м, за адресою м. Васильків, вул. Декабристів,1 на момент складення акту, відсутнє енергопостачання, відсутні мережі водопостачання та водовідведення, а також орендоване приміщення не обладнане централізованою системою опалення. Зазначено: з актом ознайомлений та підтверджую, що орендоване приміщення не обладнане централізованою системою опалення. Вказаний акт підписаний з боку орендодавця, орендаря, балансоутримувача та позивача (том 1, а.с. 162).

Позивач заперечує складання зазначеного акта представниками КП «Васильківтепломережа».

Дослідивши наданий відповідачем Акт б/н від 29.09.2017 судом встановлено, що з боку КП «Комбінат комунальних підприємств міста Василькова» як балансоутримувача вказаний акт підписаний директором Оглоданим А.Р.

Одночасно, судом встановлено, що у період з 20.09.2016 по 22.03.2018 директором КП «Комбінат комунальних підприємств міста Василькова» був ОСОБА_1 , що підтверджується розпорядженням виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області № 212-к від 20.09.2016 та розпорядженням виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області № 80-к від 22.03.2018 (том 1, а.с. 195, 197).

Крім того, з письмових пояснень Управління з питань економіки та власності Васильківської міської ради вх. № суду 864822 від 15.07.2022 вбачається, що примірник Акта № б/н від 29.09.2017, копія якого надана відповідачем до суду, в справах Управління відсутній. Також, зазначено, що розпорядчий документ щодо створення відповідної комісії та включення представника орендодавця в особі Управління в склад комісії, у справах Управління, відсутній. Однак зазначено, що в матеріалах справи по об`єкту нерухомого майна комунальної власності за адресою: м. Васильків, вул. Декабристів, 1, наявний Акт прийому-передачі в оренду об`єкт комунальної власності від 29.09.2017, відповідно до якого мережі теплопостачання потребують ревізії у зв`язку з відсутністю окремих батарей.

В матеріалах справи також містяться письмові пояснення Комунального підприємства «Комбінат комунальних підприємств міста Василькова» вх. № суду 9082/22 від 22.07.2022, відповідно до яких, наданий відповідачем Акт № б/н від 29.09.2017, викликає сумніви у Підприємства щодо його достовірності, належності та в розпорядженні останнього вказаного акту немає. Крім того, третя особа-1 звертає увагу, що Акт прийому-передачі в оренду об`єкта комунальної власності від 29.09.2017 підписаний з боку Управління з питань економіки та власності Васильківської міської ради Стасюк А.О., ФОП Піденко Л.Ю. та директором КП «Комбінат комунальних підприємств міста Василькова» Бардис О.М., а ОСОБА_2 станом на 29.09.2017 не перебував на посаді директора чи інших посадах Комунального підприємства «Комбінат комунальних підприємств міста Василькова».

В судовому засіданні 21.07.2022 представник Комунального підприємства «Комбінат комунальних підприємств міста Василькова» також надав усні пояснення щодо спірного акту та повідомив суд, що у Підприємства оригінал спірного акту відсутній, а ОСОБА_2 на посаді директора на час підписання акта не перебував.

Крім того, судом також встановлено, що в матеріалах справи наявні два акти від 29.09.2017, а саме:

- Акт прийому-передачі в оренду об`єкта комунальної власності, в якому зазначено, що в приміщенні, що передається в оренду мережі електропостачання, водопостачання виведено з ладу у зв`язку із тим, що приміщення не експлуатувалось з 2014 року, відповідно потребують капітального ремонту. Мережі теплопостачання потребують проведення ревізії у зв`язку із відсутністю окремих батарей.

Вказаний акт підписаний орендодавцем О.А.Стасюк, балансоутримувачем О.М.Бардис та орендарем Піденко Л.Ю., містить печатку КП «Комбінат комунальних підприємств м. Василькова» та є Додатком № 2 до договору оренди нерухомого майна комунальної власності № 516 від 29.09.2017 р.

- Акт № б/н (наданий відповідачем) про те, що орендоване приміщення не обладнане централізованої системою теплопостачання. Вказаний акт підписаний з боку Управління Стасюк О.А., з боку КП «ККП міста Василькова» Оглоданим А.Р., з боку орендаря Піденко Л.Ю. та за участі директора КП «Васильківтепломережа» Брік В.І.

Жодних пояснень щодо необхідності або причин складання двох актів від 29.09.2017 відповідачем до суду не надано. Пояснень причини підписання двох порівнюваних актів від 29.09.2017 з боку КП «ККП міста Василькова» різними представниками Бардис О.М. та Оглоданим А.Р. матеріали справи також не містять.

Таким чином, у суду відсутні докази того, що на дату складання Акта б/н від 29.09.2017 ОСОБА_2 був директором КП «Комбінат комунальних підприємств міста Василькова» і мав будь-які права на підписання зазначеного акту. Також у суду відсутні будь-які пояснення сторін, на яких підставах з`явився даний підпис на спірному акті.

Дослідивши наданий відповідачем Акт результатів огляду мереж централізованого теплопостачання частини нежитлового приміщення дев`ятиповерхового житлового будинку від 03.10.2017, судом встановлено, що комісія КП «Васильківтепломережа», утворена наказом директора від 01.02.2017 року № 48 у складі: голови комісії, трьох членів комісії та за участю представника начальника дільниці № 1 Зайця С.А. з однієї сторони а представника споживача, Фізичної особи-підприємця Піденко Л.Ю. з другої сторони, склали цей акт про те, що 03.10.207 року було виконано загальний огляд мереж централізованого теплопостачання в частині нежитлового приміщення дев`ятиповерхового житлового будинку, площею 320,6 кв.м. за адресою вул. Декабристів, 1. При цьому, виявлено наступні недоліки: 1. Прилади опалення відключені шляхом видимого розриву поза межами орендованого приміщення; 2. На транзитні стояки не встановлено теплову ізоляцію.

Вказаний акт підписаний інженером з нагляду за будівлями ОСОБА_3 , заступником директора Терещенко В.Ф., начальником ВТВ В.М. Фіалко та начальником дільниці № 1 Зайцем С.А.

Позивач в судовому засіданні 12.10.2022 заперечував підписання представниками КП «Васильківтепломережа» спірного акту; звертав увагу суду, що вказаний акт не підписаний з боку голови комісії Лук`янова О.В. та зазначав, що у розпорядженні позивача вказаного примірника акту також немає.

Відповідачем вказані заперечення не спростовані, наказ № 48 від 01.02.2017 на підтвердження утворення комісії КП «Васильківтепломережа» огляду мереж централізованого теплопостачання частини нежитлового приміщення дев`ятиповерхового житлового будинку відповідачем до суду не наданий.

Станом на дату розгляду даної справи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не є працівниками КП «Васильківтепломережа». Проте, показань вказаних осіб щодо відомих їм обставин, які мають значення для справи, викладених у письмових заявах свідків, жодної із сторін до суду не надано.

Суд вважає за необхідне зазначити, зі змісту акта вбачається, що огляд мереж централізованого теплопостачання частини нежитлового приміщення дев`ятиповерхового житлового будинку 03.10.2017 був здійснений також за участі представника споживача ФОП Піденко Л.Ю. Однак, спірний акт з боку відповідача не підписаний.

Крім того, судом встановлено, що позиція відповідача є досить суперечливою. З одного боку, відповідач, посилаючись на Акт № б/н від 29.09.2017 взагалі заперечує факт обладнання орендованого нежитлового приміщення централізованою системою опалення, з іншого, посилаючись на Акт № б/н від 03.10.2017, стверджує, що прилади опалення відключені шляхом видимого розриву поза межами орендованого приміщення та на транзитні стояки не встановлено теплову ізоляцію.

Враховуючи вимоги статті 74 Господарського процесуального кодексу України, відповідачем не подано будь-яких інших доказів не постачання теплової енергії в дев`ятиповерховий житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, позивачем доведено та відповідачем не спростовано факт постачання позивачем теплової енергії в дев`ятиповерховий житловий будинок по вул. Декабристів, буд. 1, в якому відповідач орендує частину нежитлового приміщення на 1-му поверсі.

З огляду на вищенаведене та враховуючи наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позивачем доведено факт споживання відповідачем поставленої позивачем теплової енергії за період з жовтня 2018 року по квітень 2021 року в кількості 95,358 Гкал (пропорційно орендованій площа) на загальну суму 258 840,34 грн.

Станом на дату звернення позивачем до суду, надані послуги з постачання теплової енергії за період з жовтня 2018 по квітень 2021 в загальній сумі 258 840,34 грн. відповідачем не оплачені. У зв`язку із чим, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в загальній сумі 258 840,34 грн. Протилежного суду не доведено, доказів повної оплати до суду не надано.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 86 вказаного Кодексу передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вбачається з матеріалів справи, копії спірних актів долучені відповідачем, у той час, як позивач заперечує наявність в нього примірників вказаних актів. За загальним правилом, документи, складені двома і більше сторонами складаються у двох (і більше) автентичних примірниках для кожної сторони.

З огляду на той факт, що спірні акти наявні та долучені до матеріалів справи лише відповідачем, та враховуючи, що позивач заперечує укладання спірних актів представниками КП «Васильківтепломережа», у суду виникають сумніві щодо достовірності цих доказів.

Враховуючи вищенаведене та суперечливі відомості, що містяться в актах № б/н від 29.09.2017 та № б/н від 03.10.2017, суд відхиляє надані відповідачем акти в якості доказу відсутності централізованої системи опалення та як наслідок, підстави відмови у задоволенні позову.

Надані відповідачем Акти № б/н від 29.09.2017 та № б/н від 03.10.2017 також не можуть бути прийняті судом в якості доказів від`єднання його приміщення від загальної системи опалення будівлі в установленому законом порядку.

Крім того, в матеріалах справи наявний лист Управління з питань економіки та власності Васильківської міської ради № 444/04-06 від 22.07.2021 зі змісту якого вбачається, що за наявною в Управлінні інформацією дозвіл на переобладнання системи теплопостачання нежитлового приміщення загальною площею 320,6 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 не надавався (копія листа наявна в матеріалах справи).

Враховуючи все вищенаведене у сукупності, господарський суд зазначає, що матеріали справи не містять, а відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів від`єднання нежитлового приміщення, загальною площею 320,6 кв.м. на 1-му поверсі дев`ятиповерхового будинку в АДРЕСА_1 від загальної системи опалення будівлі в установленому порядку. Саме по собі невикористання існуючої системи опалення, її самовільне руйнування, відключення чи переобладнання є незаконним, тому не позбавляє статусу споживача комунальної послуги і не звільніє від встановлених законодавством обов`язків.

При цьому, сам факт підведення централізованого опалення мережі теплопостачання у спірному будинку свідчить про виконання послуг позивачем.

Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання щодо надання послуг централізованого опалення, а відповідач незалежно від споживання цієї послуги, або відмови від її споживання, зобов`язаний оплатити надані послуги. У разі наміру споживача припинити надання послуг з централізованого теплопостачання, останній не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення приміщень від мереж теплопостачання.

Самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.03.2018 у справі № 915/89/16.

Також, суд відхиляє доводи відповідача щодо відсутності актів про надання послуг або інших первинних документів, оскільки відсутність документів не може бути підставою для звільнення відповідача від відповідальності за невиконання обов`язку з оплати спожитих послуг та не є визначальними для висновку про невиконання позивачем своїх зобов`язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, позивачем доведено та відповідачем не спростовано факт постачання позивачем теплової енергії в дев`ятиповерховий житловий будинок по вул. Декабристів, 1, в якому відповідач орендує частину нежитлового приміщення на 1-му поверсі.

Отже, позивач належним чином виконав свої зобов`язання щодо надання послуг з постачання теплової енергії у період з листопада 2018 по квітень 2021 р., в той час як відповідач надані послуги не оплатив, факт отримання послуг з централізованого опалення у спірний період та правомірність нарахування позивачем відповідної плати відповідач не спростував.

З огляду на вищенаведене та враховуючи наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позивачем доведено факт споживання відповідачем поставленої теплової енергії за період з жовтня 2018 року по квітень 2021 року в кількості 95,358 Гкал (пропорційно орендованій площі) на загальну суму 258 840,34 грн.

Станом на дату звернення позивачем до суду, надані послуги з постачання теплової енергії за період з жовтня 2018 по квітень 2021 в загальній сумі 258 840,34 грн. відповідачем не оплачені. У зв`язку із цим, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в загальній сумі 258 840,34 грн. Протилежного суду не доведено, доказів повної оплати до суду не надано.

При цьому, здійснивши власний перерахунок суми заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії, господарський суд встановив, що сума заборгованості відповідача перед позивачем за надані послуги з постачання теплової енергії за період з жовтня 2018 по квітень 2021 складає 258 840,14 грн.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Слід зазначити, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував та належних доказів на заперечення відомостей повідомлених позивачем не надав, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню частково в сумі 258 840,14 грн.

Згідно з частиною 1 статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України).

Виходячи з вимог частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У зв`язку із простроченням оплати за надані послуги з постачання теплової енергії позивачем заявлено до стягнення з відповідача 13 074,13 грн. 3% річних та 31 958,72 грн. інфляційних нарахувань.

Наразі, суд зазнає, що позивачем невірно визначено дати прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до п. 2.5 ч. 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» № 14 від 17.12.2013, щодо пені за порушення грошових зобов`язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Крім того, за приписами ст. 253 Цивільного кодексу України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Так, відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005, № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Отже, оскільки, між сторонами не укладався договір на постачання теплової енергії, то відповідач, відповідно до умов Правил надання послуг з централізованого опаленні, повинен був розраховуватися з позивачем за поставлену теплову енергію не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом.

Враховуючи вищенаведене, прострочення по оплаті за надані послуги з теплопостачання за: листопад 2018 почалося з 21.12.2018; грудень 2018 почалося 22.01.2019 (з урахуванням вихідних); січень 2019 почалося з 21.02.2019; лютий 2019 почалося з 21.03.2019; березень 2019 почалося з 23.04.2019 (з урахуванням вихідних); квітень 2019 почалося з 21.05.2019; листопад 2019 почалося з 21.12.2019; грудень 2019 почалося з 21.01.2020; січень 2020 почалося з 21.02.2020; лютий 2020 почалося з 21.03.2020; березень 2020 почалося з 22.04.2021 (з урахування вихідних); квітень 2020 почалося з 21.05.2020; жовтень 2020 почалося з 24.11.2020 (з урахування вихідних); листопад 2020 почалося з 21.12.2020; грудень 2020 почалося з 21.01.2021; січень 2021 почалося з 23.02.2021 (з урахування вихідних); лютий 2021 почалося з 23.03.2021 (з урахування вихідних); березень 2021 почалося з 21.04.2021 та за квітень 2021 почалося з 21.05.2021.

Отже, здійснивши власний перерахунок 3% річних та інфляційних нарахувань, з урахуванням дат виникнення прострочення по оплаті послуг, в межах розрахунку позивача, господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 3% річних підлягають задоволенню частково в сумі 11 993,76 грн., а позовні вимоги в частині стягнення інфляційних нарахувань підлягають задоволенню частково в сумі 28 759,91 грн.

Всі інші клопотання, заяви, доводи та міркування учасників судового процесу залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги як необґрунтовані та безпідставні.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 р. Європейського суду з прав людини у справі «РуїсТоріха проти Іспанії»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів відповідача та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі № 910/13407/17.

Приймаючи до уваги висновки суду про часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 4 493,91 грн.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Піденко Людмили Юріївни (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; ІПН НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства «Васильківтепломережа» (місцезнаходження: 08601, Київська обл., м. Васильків, вул. Декабристів № 60-а; ) 258 840,14 грн. заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії, 11 993,76 грн. 3% річних, 28 759,91 грн. інфляційних втрат та 4 493,91 грн. судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 256, ст. 257 та п. п. 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 03.11.2022.

Суддя Л.В. Сокуренко