ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.10.2022 м. Івано-ФранківськСправа № 909/713/18

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Максимів Т. В. , секретар судового засідання Масловський А. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Kemokompleks D.O.O. Товариство з обмеженою відповідальністю з торгівлі та послуг

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім"

про зобов"язання виконати обов"язок в натурі

за участю:

від позивача: Пономаренко Катерина Петрівна

від відповідача: ОСОБА_1

встановив: 17.08.2018 Kemokomplex D.O.O. звернулося до господарського суду Івано-Франківської області з позовними заявами до товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім" про зобов`язання виконати обов`язок в натурі та повернути 795,781 тон етилену (справа №909/713/18) та про зобов`язання вчинити дії щодо надання доступу до етилену і перевірки умов його зберігання відповідно до умов договору зберігання від 05.09.2014 (справа №909/716/18).

Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

17.08.2018 суд (суддя Грица Ю.І.) постановив прийняти позовну заяву про зобов`язання виконати обов`язок в натурі та повернути 795,781 тон етилену до розгляду та відкрити провадження у справі; здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

21.08.2018 суд (суддя Неверовська Л.М.) постановив прийняти позовну заяву про зобов`язання вчинити дії щодо надання доступу до етилену і перевірки умов його зберігання відповідно до умов договору зберігання від 05.09.2014 до розгляду та відкрити провадження у справі; здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

23.08.2018 суд (суддя Грица Ю.І.) постановив об`єднати в одне провадження справи № 909/713/18 та № 909/716/18, які розглядаються Господарським судом Івано-Франківської області, здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

20.05.2019 відповідно до розпорядження керівника апарату суду №27 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 909/713/18 передано на розгляд судді Максимів Т.В. у зв`язку із перебуванням судді Грици Ю.І. у відпустці.

28.05.2019 суд у складі судді Максимів Т.В. постановив прийняти справу № 909/713/18 до розгляду; призначити підготовче засідання, яке неодноразово відкладав у зв"язку з розглядом заяв та клопотань сторін.

07.08.2019 суд постановив повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім" зустрічну позовну заяву вх.№15203 від 02.08.2019 про встановлення факту відсутності у ТОВ "Карпатнафтохім" договірних взаємовідносин з Kemokompleх D.O.O. та Kemokompleks D.O.O. (Кемокомплекс Товариство з обмеженою відповідальністю з торгівлі та послуг) щодо 795,781 т етилену, які є предметом договору зберігання від 05.09.2014 укладеного між ТОВ "Карпатнафтохім" та Kemokompleх D.O.O.

09.09.2019 суд постановив провадження у справі № 909/713/18 зупинити до перегляду ухвали у справі в порядку апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім" на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 07.08.2019 і повернення матеріалів справи до Господарського суду Івано-Франківської області.

28.10.2019 суд постановив поновити провадження у справі; підготовче засідання призначити на 13.11.2019.

05.11.2019 суд постановив провадження у справі № 909/713/18 зупинити до перегляду справи в порядку касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім" і повернення матеріалів справи до Господарського суду Івано-Франківської області.

26.11.2019 суд постановив поновити провадження у справі; підготовче засідання призначити на 17.12.2019.

17.12.2019 суд постановив підготовче провадження у справі закрити; розгляд справи по суті призначити на 21.01.2020, яке неодноразово зважаючи на клопотання сторін відкладав.

05.03.2020 суд постановив провадження у справі №909/713/18 зупинити до набрання законної сили судовим рішенням про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 05 вересня 2014 року у справі №909/741/14.

14.01.2022 суд постановив провадження у справі поновити; призначити розгляд справи по суті у судове засідання на 31.01.2022, яке неодноразово відкладав у зв"язку з високим рівнем епідемічної небезпеки на території Івано-Франківської області та стрімким збільшенням кількості хворих працівників суду, а також із військовою агресією російської федерації проти України та введенням воєнного стану в Україні, відповідно до указу Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні".

В судовому засіданні 29.06.2022 суд постановив відмовити у задоволенні клопотань ТОВ "Карпатнафтохім" про поновлення строку на подання доказів вх.№1887/22 від 07.02.2022 та вх.№6603/22 від 01.06.2022; клопотання про приєднання до матеріалів справи додаткових доказів вх.№1887/22 від 07.02.2022 та вх.№6603/22 від 01.06.2022 залишити без розгляду; відмовити у задоволенні клопотання про повернення справи до стадії підготовчого провадження вх.№6408/22 від 30.05.2022 та клопотанні про залишення позовної заяви без руху вх.№7772/22 від 23.06.2022 та оголосив перерву до 19.07.2022 та 12.09.2022.

12.09.2022 суд задоволив клопотання позивача про відкладення розгляду справи у зв`язку з можливістю мирного врегулювання сторонами спору у справі та постановив відкласти розгляд справи у судовому засіданні на 17.10.2022.

14.10.2022 представник позивача подав клопотання про приєднання доказів вх.№13927/22, відповідно до якого просив суд поновити пропущений процесуальний строк та приєднати до матеріалів справи докази оплати вартості зберігання етилену - квитанцію №36 від 13 жовтня 2022 року, яке суд задоволив.

17.10.2022 представник відповідача подав клопотання вх.№13845 про долучення до матеріалів справи доказів, відповідно до якого просить суд приєднати до матеріалів справи докази повернення коштів сплачених згідно з квитанцією №36 від 13 жовтня 2022 року - платіжне доручення №6790 від 17 жовтня 2022 року, яке суд задоволив.

В судовому засіданні 17.10.2022 суд проголосив вступну та резолютивну частину рішення.

Позиція позивача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не виконав зобов"язання згідно договору зберігання від 05.09.2014, а саме не надав можливості доступу до етилену і перевірки умов його зберігання та не повернув його на вимогу позивача в кількості 795,781 тон. Обґрунтовані позовні вимоги статтями 509, 525, 526, 936, 949 Цивільного кодексу України, статтями 179, 193, 199 Господарського кодексу України.

Заперечення відповідача.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, викладених у відзивах на позов вх.№11760/19 від 08.07.2019 та вх.№14437/19 від 21.08.2019. Зазначив, що договірні відносини згідно договору зберігання від 05.09.2014 виникли між ТОВ "Карпатнафтохім" та юридичною особою Kemokompleх D.O.O., а не Kemokompleks D.O.O. в інтересах якої, на підставі довіреності, представник Курінський О.Г. звертався з вимогою про надання доступу до етилену та його повернення, а також подав позовну заяву. Вказав, що доказів які б підтвердили порушення відповідачем прав Kemokompleks D.O.O. матеріали справи не містять.

Водночас зазначив, що з огляду на узгоджені сторонами істотні умови договору зберігання від 05.09.2014, саме Kemokompleх D.O.O. не виконав взяті на себе зобов"язання про що свідчить відсутність оплати вартості послуг за зберігання (п.3.1.) та відсутність укладеного договору на відвантаження і транспортування залишку етилену та проведення оплати вартості таких послуг (п.2.1.5), а тому вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими.

Обставини справи. Дослідження доказів.

Предметом позову є вимога позивача про надання доступу до етилену і перевірки умов його зберігання та повернення 795,781 т етилену відповідно до умов договору зберігання від 05.09.2014 року.

05.09.2014 Kemokompleх D.O.O. Товариство з обмеженою відповідальністю з торгівлі та послуг (поклажодавець) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім" (зберігач) уклали договір зберігання, відповідно до п.1.1. якого поклажодавець передає зберігачу, а зберігач приймає на відповідальне зберігання та зобов"язується повернути поклажодавцеві у схоронності 795,781 тон етилену, які уже знаходяться в зберігача за адресою: вул.Промислова,4, м.Калуш, Івано-Франківська область, 77306 (далі-етилен). Право власності на етилен належить поклажодавцю та підтверджується ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області про затвердження мирової угоди у справі №909/741/14.

Право власності на етилен до зберігача не переходить. Етилен не може бути переданий зберігачем третім особам (п.1.2.).

Передача етилену на зберігання здійснюється шляхом підписання акта приймання -передачі (п.1.3.).

Відповідно до п.2.1.1. договору зберігач забезпечує повне збереження етилену, а після закінчення зберігання повертає поклажодавцю етилен. Етилен повинен бути повернений в тому самому стані, у якому він перебуває на зберіганні в момент укладення цього договору.

Забезпечує усі необхідні умови для зберігання етилену, виключає доступ сторонніх осіб до етилену (п.2.1.2.).

За першою вимогою поклажодавця надає тому можливість доступу до етилену і перевірки умов зберігання. Витрати з перевірки несе сторона, що її затребувала ( п.2.1.4).

Повертає етилен поклажодавцю повністю або частково за першою вимогою останнього не пізніше 30 (тридцять) днів з дня одержання такої вимоги, але не раніше закінчення строку зберігання етилену встановленого п.7.6. договору, оплати поклажодавцем вартості послуг за зберігання у відповідності до п.3.1. договору та укладення між сторонами договору на відвантаження та транспортування етилену.

Послуги з відвантаження і вивезення етилену надаватимуться зберігачем за умови укладення між сторонами окремого договору, а також після проведення оплати поклажодавцем вартості послуг, визначених таким договором (п.2.1.5.).

Зберігач вправі вимагати оплати за фактичний строк зберігання (п.2.1.7.).

Відповідно до п.2.2 договору: поклажодавець одержує етилен після закінчення договору в місці його зберігання, якщо інше не встановлено сторонами додатково; одержує етилен після закінчення строку зберігання етилену, попередивши про це зберігача не менше ніж за 10 днів після закінчення строку зберігання етилену; оплачує фактичний строк зберігання етилену.

Згідно з п.3.1. договору поклажодавець оплачує зберігачу послуги за зберігання етилену після закінчення строку зберігання на підставі підписаного акта наданих послуг, в якому фіксується фактичний час та вартість зберігання етилену. Оплата повинна бути здійснена в доларах США після закінчення строку зберігання.

Договір укладений у двох примірниках по одному для кожної сторони (п.7.1.).

Зміни і доповнення до цього договору повинні бути викладені письмово і підписані сторонами (п.7.2.).

Договір набирає чинності з моменту підписання сторонами акта приймання -передачі етилену (п.7.4.).

Цей договір діє до повного його виконання сторонами (п.7.5.).

Строк зберігання етилену починається з моменту набрання чинності цим договором та закінчується після відновлення роботи цеху піролізу, компримування і поділу пірогазу виробництва етилену і поліетилену ТОВ "Карпатнафтохім" за адресою:вул.Промислова,4, м.Калуш, Івано- Франківська область,77306 (п.7.6.).

Відповідно до Протоколу переговорів ТОВ "Карпатнафтохім" та Kemokompleх D.O.O. від 05.09.2014, результатом яких є укладення договору, сторони домовились, що послуги з відвантаження і вивезення 795,781 тон етилену надаватимуться ТОВ "Карпатнафтохім" за умови укладення між сторонами окремого договору, а також після проведення оплати Kemokompleх D.O.O. вартості послуг зберігання 795,781 тон етилену; вартість послуг ТОВ "Карпатнафтохім" за зберігання 795,781 тон етилену становить 1150 (одна тисяча сто п"ятдесят) доларів США в т.ч. ПДВ. Kemokompleх D.O.O. оплачує послуги за зберігання після закінчення строку зберігання на підставі підписаного акта наданих послуг, в якому фіксується фактичний час та вартість зберігання етилену. Оплата повинна бути здійснена в доларах США після закінчення строку зберігання.

На виконання умов договору сторони 05.09.2014 підписали Акт приймання -передачі етилену, відповідно до якого поклажодавець передав зберігачу, а зберігач прийняв від поклажодавця на зберігання 795,781 тон етилену, які знаходяться в зберігача за адресою: вул.Промислова,4, м.Калуш, Івано- Франківська область,77306.

26.03.2018 Kemokompleks D.O.O. звернулось до ТОВ "Карпатнафтохім" з вимогами про надання доступу до етилену та перевірки умов його зберігання та про повернення 795,781 тон етилену. Відповідно до яких також просило для вирішення організаційних питань, пов"язаних із поверненням етилену невідкладно направити для узгодження такі документи: розрахунок вартості послуг за фактичний час зберігання етилену відповідно до п.3.1 договору зберігання; проєкт акта приймання-передачі наданих послуг за фактичний час зберігання етилену відповідно до п.3.1 договору зберігання; проєкт договору на відвантаження та транспортування етилену; розрахунок вартості послуг на відвантаження та транспортування етилену; проєкт акта прийому передачі етилену в повному обсязі. Крім того, для оперативного вирішення питань пов"язаних із виконанням договору повідомило адресу для листування в Україні та контакт представника Курінського Олександра Георгійовича.

19.04.2018 ТОВ "Карпатнафтохім" у відповідь на вказані вимоги повідомили Kemokompleх D.O.O., що з метою розгляду вимог по суті необхідно надати оригінали та/або належним чином засвідчені в установленому порядку документи, які підтверджують повноваження підписанта вимог від 26.03.2018; право вимоги Kemokompleх D.O.O. до ТОВ "Карпатнафтохім" про надання доступу до 795,781 тон етилену та про його повернення (договори, контракти, угоди, ін. документи); повноваження представника Kemokompleх D.O.O в Україні (довіреність, доручення, ін.документи, які підтверджують повноваження представника вказаного у вимогах представляти інтереси Kemokompleх D.O.O в Україні) Також зазначили, що ця відповідь не може бути розглянута, як відмова від їх задоволення чи ухилення від їх виконання (лист №595 від 19.04.2018).

23.04.2018 представник Kemokompleks D.O.O. Курінський О.Г. звернувся до відповідача з проханням призначити час та місце зустрічі представників ТОВ "Карпатнафтохім" та Kemokompleks D.O.O. для проведення переговорів щодо повернення 795,781 тон етилену, які перебувають на зберіганні на підставі договору від 05.09.2014.

25.05.2018 представник Kemokompleks D.O.O. з метою з"ясування питання спливу строку зберігання майна направив на адресу відповідача адвокатський запит щодо надання інформації про відновлення роботи цеху піролізу, компримування і поділу пірогазу виробництва етилену та поліетилену.

05.06.2018 ТОВ "Карпатнафтохім" стосовно адвокатського запиту направило на адресу адвоката лист №851, відповідно до якого повідомило, що ТОВ "Карпатнафтохім" листом №595 від 19.04.2018 звернулось безпосередньо до директора Kemokompleх D.O.O (Хорватія) з проханням надати інформацію та підтверджуючі документи про уповноважених осіб Kemokompleх D.O.O в Україні. Оскільки станом на цей день відповіді товариство не отримало, можливість надання запитуваної інформації розгляне після отримання офіційного підтвердження повноважень представника Kemokompleх D.O.O в Україні. Також зазначили, що запитувана інформація перебуває у розпорядженні Kemokompleх D.O.O (Хорватія).

18.06.2018 представник Kemokompleks D.O.O. Курінський О.Г. повторно звернувся до відповідача з вимогою про повернення етилену, до якої приєднав нотаріально засвідчені копії протоколу переговорів від 05.09.2014; акта приймання -передачі етилену від 05.09.2014; виписки з судового реєстру відносно Kemokompleks D.O.O.; довіреності від 18.02.2018 на представника Кудрявського С.Е.; довіреності від 18.02.2018 на представника Курінського О.Г.

05.07.2018 адвокат Курінський О.Г. направив повторно адвокатський запит щодо надання інформації про відновлення роботи цеху піролізу, компримування і поділу пірогазу виробництва етилену та поліетилену з долученням посвідченої адвокатом копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката і ордеру.

17.07.2018 відповідач розглянувши адвокатські запити листом №1086 повідомив, що за відсутності офіційного підтвердження повноважень адвоката від Kemokompleх D.O.O. (Хорватія) та безпосередньо від адвоката, а також враховуючи сумнівність виписаних ордерів адвоката Курінського О.Г. на представництво інтересів Kemokompleх D.O.O на підставі одного й того ж договору про надання правової допомоги від 15.01.2018, зміст якого не відомий, у ТОВ "Карпатнафтохім" відсутня можливість переконатись у тому, що адвокат Курінський О.Г. має достатні та належні правомочності і повноваження звертатись від імені та в інтересах Kemokompleх D.O.O. до підприємства з метою отримання інформації та документів, які стосуються зберігання 795,781 тон етилену.

Представник Kemokompleks D.O.O. вказав, що станом на 14.08.2018 відповідач на його неодноразові вимоги та запити відповіді не надав, можливості доступу до етилену і перевірки умов його зберігання не забезпечив, етилен не повернув, у зв"язку з чим позивач звернувся в суд за захистом порушеного права.

Як вбачається з матеріалів справи адвокат Курінський О.Г. є представником Kemokompleks D.O.O., в той час як стороною договору зберігання від 05.09.2014 є Kemokompleх D.O.O. та відповідно до якого право власності на етилен належить також Kemokompleх D.O.O., що підтверджується ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області у справі №909/741/14.

Адвокат Курінський О.Г. заперечуючи вказані обставини, стверджував, що в ухвалі суду про затвердження мирової угоди від 05.09.2014 у справі № 909/741/14 допущена описка, відтак законним власником етилену є саме Kemokompleks D.O.O. у зв"язку з чим він 15.07.2019 звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області із заявою (вх.№13791/19) про виправлення описки в ухвалі суду про затвердження мирової угоди від 05.09.2014 у справі № 909/741/14 , яка відповідно до ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" та ч.2 ст. 193 ГПК України є виконавчим документом.

02.10.2019 Західний апеляційний господарський суд постановив заяву Kemokompleks D.O.O. (б/н від 11 липня 2019 року) про виправлення описки в ухвалі суду задоволити; виправити описку, допущену в ухвалі Господарського суду Івано-Франківської області від 05 вересня 2014 року у справі №909/741/14 в частині зазначення назви позивача, а саме: замість "Kemokomplecx D.O.O." та "Kemokomplex D.O.O." слід читати: "Kemokompleks D.O.O.".

Однак, Акціонерне товариство "Оріана" відповідач у справі №909/741/14 не погоджуючись з фактом належності права власності на 795, 781 тон етилену юридичній особі Kemokompleks D.O.O. 27.08.2019 звернулося до суду із заявою про перегляд ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 05.09.2014 у справі № 909/741/14 за нововиявленими обставинами. В зазначеній заяві Акціонерне товариство "Оріана" просило суд постановити ухвалу про перегляд ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 05.09.2014 у справі № 909/741/14 за нововиявленими обставинами; скасувати вказану ухвалу; відмовити Kemokompleks D.O.O. у задоволенні позовних вимог про визнання права власності на 795, 781 тон етилену, які знаходяться в ізотермічному резервуарі зберігання етилену позиція Е-1 відділення розливу етилену і пропілену цеху розливу вуглеводнів, виробництва етилену і поліетилену ТОВ "Карпатнафтохім" за адресою: вул. Промислова 4, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77306; витребування у ПрАТ "Лукор" на користь Kemokompleks D.O.O. 795, 781 тон етилену; зобов`язання ПрАТ "Лукор" передати Kemokompleks D.O.O. 795, 781 тон етилену, які знаходяться в ізотермічному резервуарі зберігання етилену позиція Е-1 відділення розливу етилену і пропілену цеху розливу вуглеводнів, виробництва етилену і поліетилену ТОВ "Карпатнафтохім" за адресою: вул. Промислова 4, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77306.

30.11.2021 суд (суддя Михайлишин В.В.) постановив в задоволенні заяви Відкритого акціонерного товариства "Оріана" (вх. № 16772/19 від 27.08.2019) про перегляд ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 05.09.2014 за нововиявленими обставинами відмовити; ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 05.09.2014 залишити в силі. Вказану ухвалу Західний апеляційний господарський суд залишив без змін (постанова від 09.02.2022).

Відповідно до ч. 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Тобто, вказана частина статті вказує на факти, які містяться у винесених раніше судових рішеннях. Ці факти мають для суду преюдиціальний характер (обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ). Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, позаяк їх з істинністю вже встановлено у рішенні, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу.

Враховуючи викладене суд зазначає, що право власності на 795,781 тон етилену належить юридичній особі Kemokompleks D.O.O. (Percovceva 2, Zagreb, Croatia, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), яка є позивачем у цій справі, а позовна заява подана його уповноваженим представником.

Оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає таке.

За приписами ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (частина друга статті 73 ГПК України).

Згідно ст.76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд зазначає, що згідно з ч.ч.1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Руїс-Матеос проти Іспанії" від 23 червня 1993 р.).

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.

До того ж, суд зазначає, що однією з засад здійснення господарського судочинства відповідно до ст.2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відтак оцінюючи представлені сторонами докази суд погоджується з твердженням представника позивача, що Kemokompleks D.O.O. є власником 795,781тон етилену та має право вимагати його повернення після закінчення строку його зберігання згідно умов договору зберігання від 05.09.2014.

Однак виходячи з умов цього договору таке право виникає після виконання обумовлених сторонами зобов"язань, а саме:

1) за першою вимогою останнього не пізніше 30 (тридцять) днів з дня одержання такої вимоги, але не раніше закінчення строку зберігання етилену встановленого п.7.6. договору - строк зберігання етилену починається з моменту набрання чинності цим договором та закінчується після відновлення роботи цеху піролізу, компримування і поділу пірогазу виробництва етилену і поліетилену ТОВ "Карпатнафтохім"

2) оплати поклажодавцем вартості послуг за зберігання у відповідності до п.3.1. договору - поклажодавець оплачує зберігачу послуги за зберігання етилену після закінчення строку зберігання на підставі підписаного акта наданих послуг, в якому фіксується фактичний час та вартість зберігання етилену. Оплата повинна бути здійснена в доларах США після закінчення строку зберігання.

3) укладення між сторонами договору на відвантаження та транспортування етилену.

Суд констатує, що матеріали справи не містять належних доказів, які б підтвердили факт офіційного відновлення роботи цеху піролізу, компримування і поділу пірогазу виробництва етилену і поліетилену ТОВ "Карпатнафтохім" для встановлення дати закінчення строку зберігання етилену; подані позивачем докази оплати вартості зберігання не можуть бути допустимими доказами в підтвердження оплати поклажодавцем вартості послуг за зберігання, оскільки відповідач подав платіжне доручення № 6790 від 17 жовтня 2022 року, відповідно до якого повернув сплачені кошти, як такі що не відповідають умовам договору. Щодо укладення договору на відвантаження та транспортування етилену суд зазначає, що твердження відповідача про укладення такого договору представник позивача в судовому засіданні заперечив та зазначив про відсутність між сторонами будь яких договірних відносин з приводу відвантаження та транспортування етилену.

Відповідно до п.3 ч.4 ст.238 ГПК України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Щодо інших аргументів сторін суд зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, рішення від 10.02.2010).

Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу (далі - ЦК України) однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір.

Згідно з ч.1 ст.173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарським визнається зобов`язання що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 174 ГК України визначено, що підставою виникнення господарських зобов`язань зокрема є господарські договори та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачених законом, але такі, які йому не суперечать.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 598, 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Договором зберігання, в якому зберігачем є особа, що здійснює зберігання на засадах підприємницької діяльності (професійний зберігач), може бути встановлений обов`язок зберігача зберігати річ, яка буде передана зберігачеві в майбутньому.

Приписами частин 1, 2 статті 937 ЦК України встановлено, що договір зберігання укладається у письмовій формі у випадках, встановлених статтею 208 цього Кодексу. Договір зберігання, за яким зберігач зобов`язується прийняти річ на зберігання в майбутньому, має бути укладений у письмовій формі, незалежно від вартості речі, яка буде передана на зберігання. Письмова форма договору вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберігання посвідчене розпискою, квитанцією або іншим документом, підписаним зберігачем.

Згідно зі ст.938 Цивільного кодексу України, зберігач зобов`язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання. Якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов`язаний зберігати річ до пред`явлення поклажодавцем вимоги про її повернення. Якщо строк зберігання речі визначений моментом пред`явлення поклажодавцем вимоги про її повернення, зберігач має право зі спливом звичайного за цих обставин строку зберігання вимагати від поклажодавця забрати цю річ у розумний строк.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.949 Цивільного кодексу України, зберігач зобов`язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості. Річ має бути повернена поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України).

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов"язковим до виконання сторонами.

Висновок суду.

Щодо вимог позивача про надання доступу до етилену і перевірки умов його зберігання, суд зазначає що до встановлення факту про те, що юридична особа Kemokompleks D.O.O. є власником 795,781тон етилену, а її представник є законним згідно довіреності та має право вимагати надання доступу до нього, відповідач правомірно вважав представника позивача сторонньою особою, яка не має права на отримання інформації та доступу до етилену. Інших доказів звернення представників позивача до відповідача матеріали справи не містять. Відтак вимога позивача про надання доступу до етилену і перевірки умов його зберігання не належить до задоволення.

Щодо вимог позивача про повернення етилену, то виходячи з усієї сукупності обставин і доказів, з`ясованих та досліджених у ході розгляду цієї справи, враховуючи їх взаємозв`язок, відповідно до ст. 86 ГПК України, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також відсутність доказів, які б підтвердили виконання позивачем умов договору, які передують настанню права вимоги про повернення 795,781 т етилену, суд дійшов висновку, що позовна вимога про повернення 795,781 т етилену є необґрунтованою та не належить до задоволення.

Судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При зверненні з позовом позивач сплатив судовий збір в сумі 3524 грн 00 коп., що підтверджується квитанціями про сплату №27099 та №17827 від 08 серпня 2018 року.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд, враховуючи відмову в позові судовий збір в сумі 3524 грн 00 коп. покладає на позивача.

Керуючись статтями 2, 73, 74,129, 233, 236-238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

в позові Kemokompleks D.O.O. Товариство з обмеженою відповідальністю з торгівлі та послуг до Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім" про надання доступу до етилену і перевірки умов його зберігання та повернення 795,781 т етилену відповідно до умов договору зберігання від 05.09.2014 року відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строк, встановлений розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 01.11.2022

Суддя Т.В.Максимів