ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

"08" листопада 2022 р. Cправа № 902/858/15(902/1137/22)

Суддя Господарського суду Вінницької області Тісецький С.С., розглянувши матеріали

за позовом: Приватного підприємства "Хілл" (вул. Чкалова, 16-Б, смт Крижопіль, Крижопільський р-н, Вінницька обл., 24600; ) в особі арбітражного керуючого (ліквідатора) Ткачука О.В. (вул. Соборна, 98, а/с 47, м. Ірпінь, Київська область, 08205)

до: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Колос" (вул.Мічуріна, буд. 121, с. Капустяни, Гайсинський р-н, Вінницька обл., 24332, )

про витребовування майна з чужого незаконного володіння

в межах справи № 902/858/15

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Гармонія Фінанс" ()

до: Приватного підприємства "Хілл" ()

про визнання банкрутом

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа №902/858/15 про банкрутство ПП "Хілл".

Провадження у цій справі перебуває на стадії ліквідаційної процедури боржника.

Так, ухвалою суду від 11.10.2022 року продовжено строк ліквідаційної процедури банкрута - ПП "Хілл" та повноважень арбітражного керуючого (ліквідатора) Ткачука О.В. по справі № 902/858/15 - до 22.11.2022 року. Призначено справу № 902/858/15 до розгляду в судовому засіданні на 22.11.2022 року.

07.11.2022 року до суду від ПП "Хілл" в особі арбітражного керуючого (ліквідатора) Ткачука О.В. надійшла позовна заява б/н від 02.11.2022 року (вх. № 01-36/805/22) до СТОВ "Колос" про витребовування майна з чужого незаконного володіння, в межах справи №902/858/15.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, матеріали цієї позовної заяви (з присвоєним єдиним унікальним номером судової справи №902/858/15(902/1137/22) передано на розгляд судді Тісецькому С.С..

Ухвалою суду від 08.11.2022 року призначено підготовче засідання з розгляду поданої позовної заяви у справі № 902/858/15(902/1137/22), в межах справи № 902/858/15 на 14.12.2022 року.

Також, 07.11.2022 року від ПП "Хілл" в особі арбітражного керуючого (ліквідатора) Ткачука О.В. надійшла заява б/н від 02.11.2022 року (вх. № 01-48/46/22) про забезпечення позову.

Суд, розглянувши подану заяву про забезпечення позову та дослідивши надані докази, встановив наступне.

Так, вказана заява мотивована тим, що 07.12.2021 року рішенням Господарського суду Вінницької області у справі № 902/858/15(902/541/21) було задоволено позов ліквідатора ПП "Хілл" арбітражного керуючого Ткачука О.В. та, зокрема, витребувано у СТОВ "Колос" () (надалі по тексту - "Відповідач") на користь ПП "Хілл" нерухоме майно, а саме:

- поля фільтрації, позначені літ. 46, загальною площею 210 000 кв.м. за адресою: Вінницька область, Тростянецькнй р-н, с. Капустяни, вулиця Мурованого Сергія, будинок 1б, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 241;

- частину комплексу загальною площею 4 394,1 кв.м. за адресою: Вінницька область, Тростянецькнй р-н, с. Капустяни, вулиця Мурованого Сергія, будинок 1Г, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 241.

Постановою Північно-Західного апеляційного господарського суду від 03.05.2022 року та постановою Касаційного господарського суду від 20.07.2022 року було залишено без змін рішення Господарського суду Вінницької області від 07.12.2021 року у справі №902/858/15(902/541/21).

23.05.2022 року Господарським судом Вінницької області відповідно до вказаного вище рішення у справі № 902/858/15(902/541/21), яке набрало законної сили 03.05.2022 р., було видано судовий наказ.

В процесі виконання зазначеного рішення ліквідатору ПП "Хілл" стало відомо, що рішення суду неможливо виконати в частині витребування у Відповідача частини комплексу загальною площею 4 394,1 кв.м. за адресою: Вінницька область, Тростянецькнй р-н, с.Капустяни, вулиця Мурованого Сергія, будинок 1Г, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 241, через те, що Відповідачем були змінені його технічні характеристики та внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зміни технічних характеристик майна, яке підлягає витребуванню на користь Позивача.

Враховуючи, що станом на сьогоднішній день в Державному реєстрі речових прав зареєстровані відомості про нежитлові будівлі загальною площею 1 250,4 кв.м. за реєстраційним номером 241, це робить неможливим реєстрацію за Позивачем права власності на нерухоме майно.

Вказані зміни з нерухомим майном відбулись внаслідок внесення 06.06.2022 року на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 63782348 від 06.06.2022 16:25:23, Медвідь Ірина Олександрівна, Ободівська сільська рада, Вінницька обл., до Державного реєстру речових прав інформації про зміну технічних характеристик майна.

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав вказана інформація була внесена на підставі: Витяг з Реєстру будівельної діяльності ЄДЕССБ, серія та номер: ІУ87, видавник: ЄДЕССБ, Документ отримано з ЄДЕССБ; технічний паспорт, серія та номер: ТІ01 1:0608-9832-3542-9780, виданий 27.01.2022, видавник: ЄДЕССБ, Документ отримано з ЄДЕССБ; договір про поділ спільного майна, серія та номер: 61, виданий 04.01.2019, видавник: приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А.; довідка, серія та помер: 58, виданий 28.01.2022, видавник: КП "Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації"; відомості з ДЗК, серія та номер: 55575961, виданий 06.06.2022, видавник: Державний земельний кадастр.

Таким чином, Відповідач, після набрання судовим рішенням про витребування на користь ПП "Хілл" нерухомого майна законної сили, яким, зокрема, встановлено, що власником майна є ПП "Хілл", здійснив реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зміну його технічних характеристик, що зробило неможливим виконання рішення Господарського суду Вінницької області від 07.12.2021 року та зумовило необхідність звернення Позивача з новим позовом до суду.

Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна, яке було витребувано на користь Позивача, не змінився та залишився тим, який було вказано в рішенні суду про витребування - 241, як і правова підстава реєстрації права власності Відповідача - договір про поділ спільного майна, серія та номер: 61, виданий 04.01.2019, видавник: приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А., який досліджувався Господарським судом Вінницької області при розгляді справи №902/858/15(902/541/21), також не змінилась й адреса знаходження майна: Вінницька область, Тростянецький р-н, с. Капустяни, вулиця Мурованого Сергія, будинок 1Г.

Враховуючи вищенаведене, ПП "Хілл" в особі ліквідатора Ткачука О.В. звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовною заявою про витребування у СТОВ "Колос" вказаного нерухомого майна.

Разом з цим, наразі, у ПП "Хілл" виникли підстави для звернення до суду з даною заявою про забезпечення позову, оскільки, наявні обгрунтовані підозри та побоювання, що нерухоме майно, яке повинно бути витребуване у Відповідача, до набрання законної сили рішення у цій справі може знову змінити власника або навіть бути знищеним, зміненим з метою унеможливлення його подальшого витребування та фактичного повернення у власність ПП "Хілл".

Відтак, в цьому випадку, на переконання Позивача, у разі якщо до закінчення розгляду справи про витребування у Відповідача нерухомого майна воно буде відчужене, або передано в іпотеку, чи буде здійснено будь-яке інше обтяження, то Позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів Позивача.

На підставі викладеного, Позивач, посилаючись також на норми законодавства просить суд : до набрання рішенням суду законної сили у справі вжити заходи забезпечення позову Приватного підприємства "Хілл" в особі ліквідатора, арбітражного керуючого Ткачука О.В. до СТОВ "Колос" про витребування майна з чужого незаконного володіння шляхом накладення арешту на майно, право власності на яке зареєстроване за Відповідачем та заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії в тому числі, але не виключно реєстрації будь-яких змін в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо вказаного у заяві нерухомого майна.

Зважаючи на встановлені обставини, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України процедур банкрутства, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема : накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

За приписами ч. 1, ч. 6 ст. 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.02.2022 року року у справі № 910/9907/21, реалізація права на судовий захист, гарантованого кожному статтями 55, 124 Конституції України, багато в чому залежить від належного правового механізму, складовою якого, зокрема, є інститут забезпечення позову в судовому процесі.

При цьому, зважаючи на практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення.

Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

При цьому, розгляд справи по суті - це безпосередньо вирішення спору судом з винесенням відповідного рішення, у свою чергу забезпечення позову - це вжиття заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача. Такі заходи здійснюються до вирішення справи по суті з метою створення можливості реального та ефективного виконання рішення суду.

Подібний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20).

Також, адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків від заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зменшення його вартості.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків від заборони відповідачу здійснювати певні дії (аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 14.07.2021 у справі № 910/17014/20, від 28.07.2021 у справі №910/3704/21, від 12.10.2021 у справі № 908/1487/21 (908/1624/21).

При цьому умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача чи третіх осіб, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Отже, заява про забезпечення позову повинна бути обґрунтованою з поданням належних і допустимих доказів, що підтверджують можливість виникнення в подальшому ускладнень при виконанні судового рішення, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших осіб, не залучених до участі у справі. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками справи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору (відповідні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 у справі №910/20479/17, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/19, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19, від 20.07.2020 у справі № 914/2157/19).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) також викладено правовий висновок про те, що необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Як вбачається із змісту зазначеної вище позовної заяви, предметом спору є витребування у Відповідача - СТОВ "Колос" на користь ПП "Хілл" нежитлових будівель загальною площею 1 250,4 кв.м. за адресою: Вінницька область, Тростянецький р-н, с.Капустяни, вулиця Мурованого Сергія, будинок 1Г, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 241.

При цьому, судом встановлено, що обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, Позивач посилається на тотожні обставини, які наведені у позовній заяві, зокрема, здійснення Відповідачем, після набрання судовим рішенням про витребування на користь ПП "Хілл" нерухомого майна законної сили, яким, серед іншого, встановлено, що власником майна є ПП "Хілл", реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зміну його технічних характеристик, що зробило неможливим виконання рішення Господарського суду Вінницької області від 07.12.2021 року у справі № 902/858/15(902/541/21) та зумовило необхідність звернення Позивача з новим позовом до суду.

Слід зазначити, що наведені Позивачем підстави позову є предметом судового дослідження в ході розгляду справи по суті, а тому такі підстави не можуть слугувати для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки, для вжиття відповідних заходів є підтверджене належними й допустимими доказами об`єктивне існування обставин, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Разом з цим, Позивачем не надано до суду достатніх, допустимих та беззаперечних доказів на підтвердження доводів щодо ймовірності здійснення Відповідачем дій направлених на зміну власника оспорюваного нерухомого майна, його знищення, відчуженння, переданння в іпотеку, чи здійсненння будь-якого іншого обтяження стосовно цього майна, що в свою чергу ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду.

Відтак, суд зауважує, що подана заява про забезпечення позову ґрунтується на припущеннях щодо потенційної можливості ухилення Відповідача від виконання судового рішення у цій справі.

За змістом ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах від 13.03.2018, від 24.04.2019, від 05.03.2020 Верховного Суду по справах № 910/13407/17, № 915/370/16 та № 916/3545/15.

Отже, надавши оцінку матеріалам заяви про забезпечення позову в їх сукупності, суд з урахуванням вищевказаних приписів законодавства зазначає, що обставини наведені Заявником у заяві безумовно та переконливо не свідчить про наявність достатньо обґрунтованого припущення стосовно можливості невиконання чи утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів забезпечення позову, позаяк Позивачем не надано суду жодного належного, допустимого та достовірного в розумінні ст.ст. 76-78 ГПК України доказу стосовно вчинення Відповідачем будь-яких дій, спрямованих на реалізацію спірного майна чи підготовчих дій до його реалізації.

Враховуючи викладене та наведені норми законодавства, суд дійшов висновку про відмову в задоволені заяви про забезпечення позову, в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 12, 18, 42, 73-79, 86, 136, 140, 232-236, 242 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити у задоволенні заяви ПП "Хілл" в особі арбітражного керуючого (ліквідатора) Ткачука О.В. б/н від 02.11.2022 року (вх. № 01-48/46/22) про забезпечення позову у справі № 902/858/15(902/1137/22), в межах справи № 902/858/15, повністю.

2. Копію ухвали надіслати рекомендованим листом згідно переліку та на електронні поштові адреси: арбітражному керуючому (ліквідатору ПП "Хілл") Ткачуку О.В. - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; СТОВ "Колос" .

Згідно ч. 2 ст. 235 ГПК України, ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала підписана суддею - 09.11.2022 року.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку та строки встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Тісецький С.С.

Віддрук. 2 прим.:

1 - до справи

2 - СТОВ "Колос" (вул. Мічуріна, буд. 121, с. Капустяни, Гайсинський р-н, Вінницька обл., 24332).