УХВАЛА

м. Київ

07.11.2022Справа № 910/8329/22

Суддя Господарського суду міста Києва Лиськов М.О., розглянувши матеріали справи

За заявою Фізичної особи-підприємця Сластіна Олександра Петровича

про зустрічне забезпечення позову

у справі № 910/8329/22

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА-ЯГОДА"

вул. Центральна 1, с.Маркуші, Бердичівський р-н,

Житомирська обл., 13373

до 1. Фізичної особи-підприємця Сластіна Олександра Петровича

АДРЕСА_1

2. Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (АРМА)

вул. Б. Грінченка, 1, м. Київ, 01001

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИДНІПРОВ`Є 2021"

вул. Полігонна 25А, оф. 201, м. Дніпро, 49000

про визнання недійсними електронних торгів

Без повідомлення учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва 11.08.2022 надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська ягода" б/н від 11.08.2022 про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, перелік якого визначено у п. 2 прохальної частини заяви, та заборони ФОП Сластіну Олександру Петровичу приймати (отримувати) та користуватися майном, що було придбано на електронних торгах 26.07.2022, на підставі яких складений акт про реалізацію активів на електронних торгах від 01.08.2022, перелік якого визначено у п. 3 прохальної частини заяви.

В обґрунтування поданої заяви заявник зазначає про порушення його прав спірними електронними торгами та реалізацію активів заявника на вказаних торгах за ціною, яка в рази є нижчою за ринкову ціну на такий вид товару.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.08.2021 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська ягода" б/н від 11.08.2022 про забезпечення позову до подання позовної заяви передано на розгляд судді Коткова О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.08.2022 задоволено самовідвід судді Коткова О.В. від розгляду справи №910/7360/22 (заяви б/н від 11.08.2022 про забезпечення позову до подання позовної заяви). Матеріали справи № 910/7360/22 передано на повторний автоматизований розподіл для визначення складу суду.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.08.2022 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська ягода" б/н від 11.08.2022 про забезпечення позову до подання позовної заяви передано на розгляд судді Привалову А.І.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2021 року № 910/7360/22 (суддя Привалов А.І.) вищенаведену заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська ягода" задоволено; вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони Фізичній особі-підприємцю Сластіну Олександру Петровичу ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) приймати (отримувати) та користуватися майном, що було придбано на електронних торгах 26.07.2022, на підставі яких складений Акт про реалізацію активів на електронних торгах від 01.08.2022, перелік якого визначено у п. 3 прохальної частини заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.09.2022 відкрито провадження у справі № 910/8329/22, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 05.10.2022 року.

У підготовчому засіданні 05.10.2022 судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 26.10.2022.

Разом із тим, 24.10.2022 до суду від Фізичної особи-підприємця Сластіна Олександра Петровича надійшла заява про зустрічне забезпечення позову, в якій останній в порядку статті 141 Господарського процесуального кодексу України просив суд застосувати до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська ягода" заходи зустрічного забезпечення позову шляхом зобов`язання позивача внести грошові кошти у розмірі 8 943 550,00 грн. на депозитний рахунок Господарського суду міста Києва.

В обґрунтування наведеної заяви відповідач посилався на те, що ухвалою господарського суду міста Києва від 22.08.2022 року № 910/7360/22 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська ягода" вжито заходи забезпечення позову заборони Фізичній особі-підприємцю Сластіну Олександру Петровичу приймати (отримувати) та користуватися майном, що було придбано на електронних торгах 26.07.2022, на підставі яких складений Акт про реалізацію активів на електронних торгах від 01.08.2022, перелік якого визначено у п. 3 прохальної частини заяви.

Оскільки Фізичній особі - підприємцю Сластіну Олександру Петровичу (Відповідачу 1) заборонено приймати (отримувати) та користуватися майном то Відповідач 1 не має доступу до належного йому майна і не може здійснювати діяльність по виконанню агротехнічних робіт з рослинами, які входять до насадження (обрізку, підкормку, полив, знищення бур`янів та шкідників), а це в свою чергу впливає на стан насадження та може призвести до знищення рослини та нанесення збитків Відповідачу 1.

Відповідачем 1 за придбання Активу - насаджень культури лохина, малина та червона смородина сплачені до бюджету України, згідно протоколу № 9 про проведення електронного аукціону, кошти в сумі 8 943 550 грн. Вказана сума коштів, за твердженням заявника, у разі загибелі рослин з яких складається насадження будуть складати збитки Відповідача 1.

Розглянувши подану Фізичною особою-підприємцем Сластіним Олександром Петровичем про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська ягода" заходів зустрічного забезпечення позову, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких вона ґрунтується, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, господарський суд міста Києва встановив наступне.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на судовий захист.

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод. Європейським судом у справі "Горнсбі проти Греції" зазначено, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвими, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.

У рішенні Європейського суду від 18.05.2004 року в справі "Продан проти Молдови" суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній зі сторін.

Таким чином, господарський суд, будучи органом правосуддя, повинен врахувати потенційні ризики можливості невиконання рішення суду та гарантувати відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого рішення.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За частиною 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до положень частин 1-4 статті 141 Господарського процесуального кодексу України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснене шляхом:

1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів;

2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення.

Суд звертає увагу, що при вирішенні питання про зустрічне забезпечення господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідного заходу з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо зустрічного забезпечення; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу.

Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими Господарським процесуальним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

З аналізу положень статті 141 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що метою застосування заходів зустрічного забезпечення є забезпечення відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Заходи зустрічного забезпечення повинні бути співмірними із заходами забезпечення позову. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до зустрічного забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів.

Відповідно до частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною 1, 2 статті 224 Господарського кодексу України визначено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управлена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною (частина 1 статті 225 Господарського кодексу України).

Відповідно до частини 2 статті 1166 Цивільного кодексу України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; збитків; причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Як у випадку невиконання договору, так і за зобов`язанням, що виникає внаслідок заподіяння шкоди, чинне законодавство, як правило, виходить з принципу вини контрагента або особи, яка завдала шкоду (статті 614 та 1166 Цивільного кодексу України).

Чинним законодавством України обов`язок доведення факту наявності порушення покладено на заявника, наявність та розмір понесених можливих збитків, а також причинно-наслідковий зв`язок між правопорушенням і можливими збитками.

Встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності збитків (упущеної вигоди). Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність завдавача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки. При цьому, такий зв`язок між порушенням та можливими збитками має бути прямим та безпосереднім.

Як було зазначено вище, в обґрунтування заяви про вжиття заходів зустрічного забезпечення позову відповідач 1 посилався на те, що Фізичній особі - підприємцю Сластіну Олександру Петровичу (відповідачу 1) заборонено приймати (отримувати) та користуватися майном то відповідач 1 не має доступу до належного йому майна і не може здійснювати діяльність по виконанню агротехнічних робіт з рослинами, які входять до насадження (обрізку, підкормку, полив, знищення бур`янів та шкідників), що в свою чергу впливає на стан насадження та може призвести до знищення рослини та нанесення збитків відповідачу1.

У той же час заявником не було надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження вищенаведених обставин, зокрема, постанови про відкриття виконавчого провадження, яка б свідчила про фактичне виконання ухвали господарського суду міста Києва від 22.08.2022 № 910/7360/22 про забезпечення позову. Крім того, заявником не надано й документів на підтвердження відсутності доступу у ФОП Сластіна О.В. до належного йому майна. Такі докази відсутні й у матеріалах справи.

Посилання заявника щодо неможливості здійснювати діяльність по виконанню агротехнічних робіт з рослинами, які входять до насадження (обрізку, підкормку, полив, знищення бур`янів та шкідників), що призводить до нанесення збитків відповідачу 1, також не беруться судом до уваги, оскільки такі посилання не підтверджені жодними доказами.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням зазначених принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Принцип рівності перед законом і судом в процесуальному аспекті означає рівність суб`єктивних процесуальних прав усіх учасників судового процесу незалежно від їх особистих якостей (правового статусу, майнового стану), визначення процесуального становища учасників судочинства тільки процесуальним законодавством і ніяким іншим, визначення процесуального порядку розгляду справ певною процесуальною формою.

У матеріальному аспекті принцип рівності повинен розумітися так, що до всіх учасників процесу матеріальний закон має застосовуватися однаково (право є застосуванням рівного масштабу до різних осіб).

Принцип змагальності сторін полягає в тому, що сторони в процесі зобов`язані в процесуальній формі довести свою правоту за допомогою поданих ними доказів переконати суд в обґрунтованості своїх вимог чи заперечень.

Частиною 3 статті 13 та частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, сторона, яка звертається із заявою про вжиття заходів зустрічного забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування відповідного заходу.

За змістом статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи наведене вище, суд зазначає, що заявником у заяві про вжиття заходів зустрічного забезпечення позову не наведено належних обґрунтувань та не доведено жодними доказами можливих збитків Фізичної особи-підприємця Сластіна Олександра Петровича, які будуть понесені у майбутньому.

Зважаючи на вказані обставини, виходячи з вимог процесуального закону, який регулює підстави вжиття заходів зустрічного забезпечення позову, суд дійшов висновку про відсутність на час розгляду заяви Фізичної особи-підприємця Сластіна Олександра Петровича правових підстав для вжиття запропонованих останнім заходів зустрічного забезпечення позову.

Керуючись статтями 141, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Сластіна Олександра Петровича про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська ягода" заходів зустрічного забезпечення позову відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (07.11.2022 року) та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її постановлення, з урахуванням положень пункту 17.5 частини 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.О. Лиськов