РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.11.2022Справа № 910/6738/22

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Овертранс"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Український страховий стандарт"

про стягнення 161.453,14 грн,

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Овертранс" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Український страховий стандарт" про стягнення 161.453,14 грн, з яких: 130.000,00 грн страхового відшкодування, яке підлягає виплаті відповідачем відповідно до полісу №205766255 від 06.09.21., 4.000,00 грн вартості експертного дослідження, 11.960,00 грн інфляційних втрат, 1.282,19 грн 3 % річних та 14.210,95 грн пені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.22. позовну заяву залишено без руху, встановлено строк і спосіб усунення виявлених недоліків.

12.08.22. від позивача надійшли додаткові матеріали, зокрема, висновки експерта за результатами проведених судових автотоварознавчих експертиз № 22233 від 05.08.22. та № 22234 від 05.08.22.

18.08.22. від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.08.22. відкрито провадження у справі, вирішено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, та встановлено сторонам процесуальні строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заяв та клопотань.

Копія цієї ухвали відповідачем була отримана 27.09.22., що підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Отже, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи № 910/6738/22.

Відповідачем у встановлений судом строк письмового відзиву на позов не подано, доказів на обґрунтування своєї правової позиції у справі не надано.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

10.12.21. о 00 год. 10 хв. у Львівській обл., с.Давидів, вул. Сонячна, сталась ДТП за участю автомобіля MAN, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , та автомобіля VOLVO FH 42Т, д.н.з. НОМЕР_2 з напівпричіпом SCHWARZMULLER S1, д.н.з. НОМЕР_3 , у результаті чого автомобілі отримали пошкодження.

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 22.12.21. у справі №450/5444/21 водія автомобіля MAN, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , визнано винним за ст. 124 КУпАП.

Автомобіль VOLVO FH 42Т, д.н.з. НОМЕР_2 з напівпричіпом SCHWARZMULLER S1, д.н.з. НОМЕР_3 належить позивачу на праві приватної власності.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля MAN, д.н.з. НОМЕР_1 , на момент ДТП була застрахована відповідачем за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №205766255 від 06.09.21.

Як вказує позивач, 10.12.21. водій автомобіля MAN, д.н.з. НОМЕР_1 , після ДТП повідомив у телефонному режимі (телефон гарячої лінії) про страховий випадок ПрАТ "Страхова компанія "Український страховий стандарт".

ТОВ "ОВЕРТРАНС", як потерпіла особа, звернулось до ПрАТ "Страхова компанія "Український страховий стандарт" із Повідомленням про ДТП за вих. №2209 від 10.12.21.

23.12.21. позивач направив на адресу відповідача заяву про виплату страхового відшкодування №2258.

25.01.22. позивач надіслав на адресу відповідача копію постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 22.12.21. у справі №450/5444/21, якою встановлено вину водія автомобіля MAN, д.н.з. НОМЕР_1 у вчиненні ДТП.

Проте, зазначені заяви та повідомлення відповідачем залишені без відповіді та задоволення.

Частинами 1 та 2 статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина ОСОБА_1 , який керував автомобілем MAN, д.н.з. НОМЕР_1 , встановлена в судовому порядку.

Як вбачається з Полісу №205766255 від 06.09.21., цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля MAN, д.н.з. НОМЕР_1 , станом на дату настання спірної ДТП була застрахована відповідачем.

Відповідно до ст. 12.1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Розмір франшизи, тобто суми, на яку зменшується страхове відшкодування за шкоду, заподіяну майну потерпілих, встановленої полісом №205766255, становить 0,00 грн. Ліміт страхової суми за шкоду майну - 130.000,00 грн.

Для належного визначення вартості заподіяних позивачу збитків у зв`язку з ДТП, він звернувся до судового експерта Холодцова Дмитра Валентиновича для проведення відповідних експертних досліджень.

Як вбачається з Висновків експерта за результатами проведених судових автотоварознавчих експертиз № 22233 від 05.08.22. та № 22234 від 05.08.22., вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля VOLVO FH 42Т, д.н.з. НОМЕР_2 , складає 150.403,02 грн, напівпричіпу SCHWARZMULLER S1, д.н.з. НОМЕР_3 , - 42.998,53 грн.

Оскільки Полісом №205766255 встановлено ліміт страхової суми за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 130.000,00 грн, суд дійшов висновку про вірність визначеної позивачем суми страхового відшкодування в зазначеному розмірі.

У п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" зазначено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

З огляду на дати направлення позивачем на адресу відповідача вимоги про виплату страхового відшкодування, врахувавши нормативні строки доставки поштової кореспонденції, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про те, що строк виконання відповідачем зобов`язання з виплати страхового відшкодування позивачу є таким, що настав 28.03.22.

Згідно з п. 36.5 ст. 36 Закону "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у відповідній редакції) за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика або МТСБУ особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє у період, за який нараховується пеня.

Відповідно до ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Крім того, згідно зі статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши надані позивачем розрахунки пені, 3% річних та інфляційних втрат, суд встановив їх правильність та арифметичну вірність, з огляду на що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 11.960,00 грн інфляційних втрат, 1.282,19 грн 3 % річних та 14.210,95 грн пені.

Частинами 1 та 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічні приписи закріплені у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач свої правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, доводів позивача в установленому законом порядку не спростував.

Враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню судом у повному обсязі.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача вартість проведених судових експертиз (висновки експерта за результатами проведених судових автотоварознавчих експертиз № 22233 від 05.08.22. та № 22234 від 05.08.22.) у розмірі 4.000,00 грн.

Положеннями ст. 123 ГПК України унормовано, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Дослідивши надані позивачем докази на підтвердження понесення судових витрат у розмірі 4.000,00 грн, суд дійшов висновку про покладення таких витрат на відповідача згідно з ч. 4 ст. 129 ГПК України.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 165, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Український страховий стандарт" (04107, місто Київ, вул. Багговутівська, будинок 17-21; ідентифікаційний код 22229921) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Овертранс" (81085, Львівська обл., Яворівський р-н, село Підрясне, вулиця Європейська, будинок 1, корпус Б-4; ідентифікаційний код 30626867) 130.000 (сто тридцять тисяч) грн 00 коп. страхового відшкодування, 14.210 (чотирнадцять тисяч двісті десять) грн 95 коп. пені, 11.960 (одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) грн 00 інфляційних втрат, 1.282 (одну тисячу двісті вісімдесят дві) грн 19 коп. 3 % річних, 4.000 (чотири тисячі) грн 00 коп. судових витрат на проведення експертиз та 2.481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн 00 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Суддя Т.М. Ващенко