ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2022 року

м. Київ

cправа № 910/15255/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Селіваненка В.П. (головуючий), Бенедисюка І.М. і Булгакової І.В.,

за участю секретаря судового засідання Крапивної А.М.,

представників учасників справи:

позивача - акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" - Медянова О.Ю.,

відповідача - акціонерного товариства "Укртрансгаз" - Дудченко В.В.,

розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" (далі - АТ "ОГС "Дніпрогаз", Позивач)

на рішення господарського суду міста Києва від 11.01.2022 (суддя Ярмак О.М.) та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.06.2022 (головуючий суддя - Мальченко А.О., судді Чорногуз М.Г. і Агрикова О.В.)

зі справи №910/15255/21

за позовом АТ "ОГС "Дніпрогаз"

до акціонерного товариства "Укртрансгаз" (далі - АТ "Укртрансгаз", Відповідач)

про визнання недійсним одностороннього правочину.

РУХ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Позов подано про визнання недійсним одностороннього правочину.

2. Позов обґрунтовано тим, що Відповідач заявою від 17.08.2021 № 1001ВИХ-21-6173 (далі - Заява від 17.08.2021) вчинив односторонній правочин із зарахування зустрічних однорідних вимог на загальну суму 267 289,77 грн. за договором транспортування природного газу від 17.12.2015 № (далі - Договір) та актом врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць липень 2019 року від 31.07.2019 № 07-2019- (далі - Акт від 31.07.2019), який (правочин) не відповідає вимогам статті 601 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), оскільки така вимога є спірною.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

3. Рішенням господарського суду міста Києва від 11.01.2021, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.06.2022, у позові відмовлено.

4. Рішення та постанову мотивовано вчиненням оспорюваного правочину у відповідності до норм чинного законодавства України і, відтак, відсутністю підстав для визнання його недійсним.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. У касаційній скарзі до Верховного Суду Позивач просить скасувати оскаржувані рішення та постанову попередніх судових інстанцій з даної справи і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

6. Скаржник посилається на те, що:

- суди попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях застосували норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 22.01.2021 у справі №910/11116/19, від 08.12.2021 у справі №902/968/19, від 27.05.2021 у справі №904/5807/19, від 08.06.2021 у справі №904/5147/19, від 15.06.2011 у справі №915/2360/19;

- відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме положень статті 601 Цивільного кодексу України щодо порядку припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог у разі проведення зарахування зустрічних однорідних вимог, які (зустрічні однорідні вимоги) виникають на підставі односторонніх актів, наявність яких не врегульована в межах договірних відносин між сторонами та правомірність яких заперечує одна із сторін одностороннього правочину.

Доводи іншого учасника справи

7. У відзиві на касаційну скаргу АТ "Укртрансгаз" заперечує щодо змісту та вимог касаційної скарги, вказує, що скаржником належним чином не обґрунтовано підстави для касаційного оскарження у даній справі, а всі доводи касаційної скарги відносно незаконності оскаржуваних рішень є нічим іншим, ніж особистою незгодою з прийнятими законними та обґрунтованими рішеннями судів попередніх інстанцій, та просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

8. АТ "Укртрансгаз" подано клопотання про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою АТ "ОГС "Дніпрогаз" на підставі пунктів 4, 5 частини першої статті 296 Господарського процесуального кодексу України.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

9. Публічним акціонерним товариством "Дніпрогаз", у подальшому перейменованим на АТ "ОГС "Дніпрогаз" (як замовником), і публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз", у подальшому перейменованим на АТ "Укртрансгаз" (як оператором), укладено Договір, що відповідає умовам Типового договору транспортування природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2493, відповідно до якого оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу (далі - ПГ) на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлену в цьому договорі вартість таких послуг.

10. За передачу Відповідачем у грудні 2018 року - листопаді 2019 року ПГ у газорозподільну мережу Позивача неналежної якості останній виставив Відповідачу рахунки (акти) на оплату додаткової плати за недотримання параметрів якості ПГ за Договором.

11. Згідно з Актом від 31.07.2019 за щодобовий небаланс Позивача Відповідачем нараховано Позивачу до сплати 7 535 645,01 грн.

При цьому пунктом 9.5 Договору визначено, що розбіжності щодо вартості послуг балансування підлягають урегулюванню відповідно до умов Договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість послуг балансування, яку замовник зобов`язаний сплатити у строк, визначений у пункті 9.4 Договору, визначається за даними оператора.

12. 26.08.2021 на адресу Позивача надійшла від Відповідача Заява від 17.08.2021, відповідно до якої Відповідач вчинив односторонній правочин із зарахування зустрічних однорідних вимог, а саме заявив про припинення зобов`язання Відповідача перед Позивачем у сумі 267 289,77 грн., яке виникло на підставі Договору та низки рахунків, шляхом зарахування зустрічних зобов`язань Позивача перед Відповідачем у частині суми основної заборгованості за Договором та Актом від 31.07.2019 на загальну суму 7 535 645,01 грн.

13. Натомість Позивач не визнає вчинення Відповідачем вказаного одностороннього правочину, зазначаючи, що останній не відповідає вимогам, які ставляться до таких правочинів і які визначені у статті 601 ЦК України (безспірність, з огляду на наявність спору у господарській справі № 910/33/21, суперечливої поведінки Відповідача, наявність боргу за актами в більшій сумі, ніж та, яка заявлена в оспорюваному правочині), а також посилається на існування прямої заборони щодо зарахування зустрічних вимог відповідно до статті 602 ЦК України - сплив строку позовної давності в частині грошових зобов`язань по Акту від 31.07.2019 у сумі 7 535 645,01 грн., які (зобов`язання) Позивач також не визнає, стверджуючи про відсутність договірних зобов`язань з оплати цієї суми.

Наведене стало підставою для звернення до суду з позовом у даній справі.

14. У розгляді даної справи Позивач наголошував на відсутності однієї з вимог, що пред`являються до зарахування зустрічних однорідних вимог, а саме безспірності вимоги (відсутності спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язання).

15. Визначена Відповідачем у Заяві від 17.08.2021 заборгованість у сумі 267 289,77 грн. виникла на підставі низки рахунків за грудень-листопад 2019 року №№ 12-1/18, 12-2/18, 1-1/19, 3-1/19, 4-1/19, 5-1/19, 06-1/19, 06-2/19, 07-1/19, 07-2/19, 8-1/19, 09-1/19, 09-2/19, 10-1/19, 10-2/19, 11-1/19, 11-2/19 і підтверджується примірниками вказаних рахунків, оформлених в односторонньому порядку самим Позивачем відповідно до умов пунктів 5.3, 10.6 Договору.

16. Рішенням господарського суду міста Києва від 27.05.2021 у справі №910/33/21 за позовом АТ "ОГС "Дніпрогаз" до АТ "Укртрансгаз" про стягнення 2 829 999,29 грн. додаткової плати за недотримання параметрів ПГ за Договором за грудень 2017 року, січень-грудень 2018 року, січень 2019 року, березень-грудень 2019 року, 3% річних, інфляційних втрат даний позов задоволено повністю. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2021 зазначене рішення місцевого господарського суду залишено без змін.

17. Позивачем не доведено підстав неможливості зарахування Відповідачем додаткової плати за недотримання параметрів ПГ у розмірі 267 289,77 грн., яка виникла на підставі вказаних рахунків, із зустрічними вимогами за Заявою від 17.08.2021.

Оскільки Позивач не спростував належними доказами того, що сума заборгованості за Договором по Акту від 31.07.2019 на дату вчинення одностороннього правочину із зарахування зустрічних однорідних вимог була іншою, ніж зазначена в Заяві від 17.08.2021, не надав доказів часткового чи повного погашення цієї заборгованості та відсутності зобов`язань з оплати відповідної суми, то вимога є безспірною.

18. Стосовно посилань Позивача на недійсність оспорюваного правочину з підстав наявності прямої заборони зарахування в силу положень статті 602 ЦК України - спливу скороченої шестимісячної позовної давності щодо виконання зобов`язань за Актом від 31.07.2019 зі сплати 7 535 645,01 грн. (з огляду на визначення ним правової природи Договору як договору перевезення та можливість застосування приписів частини п`ятої статті 315 Господарського кодексу України) судами попередніх інстанцій зазначено, зокрема, таке.

Договір в узгодженій сторонами редакції є договором про надання послуг, що Позивачем не спростовано. Строк виконання зобов`язання з оплати суми 7 535 645,01 грн. за Актом від 31.07.2019 є таким, що настав, станом на 17.08.2021. Доказів виконання, спростування підстав виконання суду не надано. Загальний строк давності щодо виконання зобов`язання з оплати цієї суми та, відповідно, зарахування цих вимог - не пропущено.

Таким чином, твердження Позивача про те, що сума, яка була пред`явлена до сплати за надані послуги, є необґрунтованою, - не підтверджується доказами.

19. Судом не прийнято посилання Позивача на те, що положення Договору не містять зобов`язання Позивача щодо оплати щодобових небалансів, оскільки з пункту 9.1 цього договору вбачається врегулювання сторонами питання стосовно виникнення місячного небалансу.

Зокрема, Договір містить положення, відповідно до яких він має виконуватися у відповідності до приписів Кодексу газотранспортної системи, що й мало місце в даному випадку.

АКТИ ЗАКОНОДАВСТВА І ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

20. Причиною спору в даній справі стало питання про наявність або відсутність підстав для визнання недійсним оспорюваного правочину.

21. Відповідно до положень ЦК України:

- зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (частини перша - третя, п`ята, шоста статті 203);

- підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (частина перша статті 215);

- зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги; зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін (стаття 601);

- не допускається зарахування зустрічних вимог: 1) про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю; 2) про стягнення аліментів; 3) щодо довічного утримання (догляду); 4) у разі спливу позовної давності; 4-1) за зобов`язаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом; 5) в інших випадках, встановлених договором або законом (стаття 602).

22. Вимоги, які підлягають зарахуванню, мають бути зустрічними: кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим; однорідними - зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду; строк виконання таких вимог має бути таким, що настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Правило про однорідність вимог поширюється на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення таких вимог. Допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо).

23. Важливою умовою, за наявності якої можливе припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних вимог, є безспірність вимог, які зараховуються, а саме відсутність спору щодо змісту, умов виконання, розміру зобов`язань. Наявність заперечень іншої сторони на заяву про зарахування чи відсутність будь-якої з наведених умов виключає можливість зарахування у добровільному порядку.

24. Отже, для зарахування зустрічних однорідних вимог необхідно встановити наявність таких умов, як зустрічність вимог, однорідність вимог, строк виконання яких настав, та прозорість вимог, тобто відсутність спору між сторонами щодо характеру зобов`язання, його змісту та умов виконання.

25. Судами попередніх інстанцій зроблено висновок про те, що настали строки виконання зобов`язань за актами №№12-1/18, 12-2/18, 1-1/19, 3-1/19, 4-1/19, 5/1-19, 06-1/19, 06-2/19, 07-1/19, 07-2/19, 8-1/19, 09-2/19, 10-1/19, 10-2/19, 11-1/19, 11-2/19 (на загальну суму 267 289, 77 грн.) на тій підставі, що пунктом 10.7 Договору визначено, що сторона, яка допустила порушення стосовно якості газу, зобов`язана сплатити плату у строк до 15 числа місяця, наступного за газовим, на підставі рахунка-фактури, який надсилається на електронну адресу іншою стороною до 12 числа місяця, наступного за газовим місяцем.

Водночас, зазначаючи про настання строку виконання зобов`язань за розрахунками (актами) додаткової плати за недотримання параметрів якості ПГ, названі суди не дослідили (і не встановили) наявності в матеріалах справи саме рахунків-фактур, що були б складені на підставі зазначених актів і на зазначену суму, згідно з якими та з урахуванням умов Договору можливо було б дійти висновку про настання строку виконання зобов`язання.

26. Стосовно безспірності зарахованих зобов`язань Суд звертає увагу на таке.

Як вбачається із з`ясованих попередніми судовими інстанціями обставин справи і її матеріалів, на момент вчинення оспорюваного правочину сторонами не було узгоджено суму грошових зобов`язань АТ "Укртрансгаз" стосовно АТ "ОГС "Дніпрогаз" за розрахунками додаткової плати за неотримання параметрів якості ПГ за згаданими актами.

Так, за даними АТ "Укртрансгаз", загальна сума за цими актами становить 267 289,77 грн., і всі зобов`язання за ними припинені.

Натомість за даними АТ "ОГС "Дніпрогаз" заборгованість за всіма даними актами становить 1 081 313, 14 грн., що, на думку названого товариства, підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, у матеріалах справи наявні два різних розрахунки додаткової плати за недотримання параметрів якості ПГ за вказаними актами: за даними АТ "ОГС "Дніпрогаз" - на 1 081 313, 14 грн., за відомостями АТ "Укртрансгаз" - 267 289, 77 грн.

Водночас відповідні обставини і пов`язані з ними докази не з`ясовані і не досліджені судами попередніх інстанцій саме в аспекті безспірності зараховуваних вимог.

27. Суди попередніх інстанцій в обґрунтування безспірності зараховуваних вимог та настання строку виконання зобов`язання АТ "ОГС" Дніпрогаз" перед "АТ "Укртрансгаз" посилалися, зокрема, на односторонній акт добового балансування та на положення Договору.

При цьому судами не надано належної оцінки доводам АТ "ОГС" Дніпрогаз" та пов`язаним з ними доказами на предмет того, що згадані документи не містять строків виконання зобов`язання за односторонніми актами саме добового (не місячного) балансування.

28. За таких обставин висновки попередніх судових інстанцій стосовно наявності, безспірності та настання строку виконання зараховуваного зобов`язання, а, отже, стосовно відсутності підстав для визнання недійсним оспорюваного правочину, є передчасними з огляду на неповне і не всебічне з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, та на ненадання оцінки усім доречним доводам, зокрема, позивача як сторони у справі, і на таке ж неповне дослідження відповідних доказів зі справи.

Тому оскаржувані судові рішення не відповідають вимогам частини першої, другої та п`ятої статті 236 Господарського процесуального кодексу України стосовно законності і обґрунтованості судового рішення.

29. Водночас згідно з частиною другою статті 300 названого Кодексу суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

30. З огляду на викладене та відповідно до частин третьої, четвертої статті 310 Господарського процесуального кодексу України оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

У такому розгляді суду необхідно врахувати наведене, встановити обставини і дослідити докази, зазначені в цій постанові, надати їм та доводам сторін належну правову оцінку і, з урахуванням встановленого, вирішити спір у відповідності з вимогами закону.

За результатами нового розгляду справи має бути вирішено й питання стосовно розподілу судових витрат зі справи.

31. Оскільки справа направляється на новий розгляд, у Верховного Суду відсутні підстави для формування остаточного висновку щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме положень статті 601 Цивільного кодексу України щодо порядку припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог у разі проведення зарахування зустрічних однорідних вимог, які (зустрічні однорідні вимоги) виникають на підставі односторонніх актів, наявність яких не врегульована в межах договірних відносин між сторонами та правомірність яких заперечує одна із сторін одностороннього правочину.

З тієї ж причини відсутні й підстави для задоволення клопотання АТ "Укртрансгаз" про закриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 300, 308, 310, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 11.01.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.06.2022 зі справи № 910/15255/21 скасувати.

Справу передати на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Булгакова