ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"02" листопада 2022 р. м ХарківСправа № 922/1999/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

розглянувши матеріали

позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Світла Мета-Агро" (49005, м. Дніпро, вул. Глобинська, буд. 2)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Альтекс" (61166, м. Харків, проспект Науки, буд. 40)
про розірвання договору та стягнення 6289598,58 грн.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Харківської області подано позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Світла Мета-Агро" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Альтекс", згідно вимог якої позивач просить суд:

- розірвати договір на поставку товару №3 від 20.01.2022, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Альтекс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Світла Мета-Агро" у зв`язку із його істотним порушенням відповідачем, зумовлених непостачанням оплаченого товару в установлений договором строк та спосіб;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Альтекс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Світла Мета-Агро" 4784987,00 грн. сплачених по договору на поставку товару №3 від 20.01.2022, пеню у розмірі 433041,32 грн., 3 % річних у розмірі 103041,09 грн., інфляційні втрати у розмірі 968529,26 грн. та судові витрати.

Дослідивши матеріали позовної заяви, господарський суд встановив, що позовну заяву подано без додержання процесуальних вимог пункту 2, 3 частини 3 статті 162, частини 1 статті 162, частини 1, 2 статті 164, частини 1 статті 172 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), про що зазначає наступне.

Вимогами пункту 2 частини 3 статті 162 ГПК України визначено, що позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивачем визначено наступну адресу місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Альтекс": 61166, м. Харків, проспект Науки, буд. 40, к. 529.

Судом було зроблено запит до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з якого вбачається адреса місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Альтекс": 61166, м. Харків, проспект Науки, буд. 40.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Приписами частини 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" визначено, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Таким чином, зазначена у позовній заяві адреса місцезнаходження відповідача різниться із адресою, що відображена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

З підстав наведеного, позивачу на виконання вимог пункту 2 частини 3 статті 162 ГПК України необхідно усунути встановлений недолік позовної заяви шляхом визначення належної адреси місцезнаходження відповідача.

Окрім того, частиною 1 статті 164 ГПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до вимог частини 1 статті 172 ГПК України, позивач зобов`язаний до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачем в якості доказів, які підтверджують надіслання відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів подано опис вкладення у цінний лист, фіскальний чек та поштову накладну від 21.10.2022 р.

Із зазначеного опису вкладення у цінний лист вбачається, що копію позовної заяви з доданими до неї документами надіслано ТОВ "Компанія Альтекс" на адресу: 61166, м. Харків, проспект Науки, буд. 40, к. 529.

Натомість, як встановлено та зазначеного судом вище, належною офіційно зареєстрованою адресою місцезнаходження відповідача є наступна: 61166, м. Харків, проспект Науки, буд. 40.

Враховуючи зазначене, подані до матеріалів позовної заяви опис вкладення у цінний лист, фіскальний чек та поштова накладна від 21.10.2022 р. не можуть вважатися належними доказами направлення на адресу відповідача копії позовної заяви та доданих до неї документів, що є недоліком позовної заяви в розумінні положень частини 1 статті 164 та частини 1 статті 172 ГПК України, який підлягає усуненню.

Суд зауважує, що неподання належних доказів повідомлення інших учасників справи про звернення з позовною заявою порушує процесуальні права цих учасників, принципи рівності та змагальності сторін, закріплені у статті 2 ГПК України.

Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 162 ГПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Вимогами пунктів 3 частини 3 статті 162 ГПК України визначено, що позовна заяву повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Суд зазначає, що предмет позову, тобто певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, повинен бути чітко визначений позивачем у прохальній частині позовної заяви, а також узгоджуватися із розрахунком позовних вимог та ціною позову.

Із описової та прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивач обґрунтовує та заявляє вимогу про стягнення з відповідача 4784987,00 грн. сплачених по договору на поставку товару №3 від 20.01.2022, пеню у розмірі 433041,32 грн., 3 % річних у розмірі 103041,09 грн., інфляційні втрати у розмірі 968529,26 грн. та судові витрати. Всього - 6289598,67 грн.

У той же час, на виконання вимог пункту 3 частини 3 статті 162 ГПК України позивачем визначено ціну позову - 6289598,58 грн.

Таким чином, поданий позивачем розрахунок позовних вимог та заявлена до відповідача матеріально-правова вимога про стягнення зазначених сум не узгоджується із ціною позову, що є неприпустимим.

З підстав наведено, позивачу на виконання вимог пункту 3 частини 3 статті 162 ГПК України необхідно уточнити ціну позову з огляду на проведений розрахунок позовних вимог.

Крім того, згідно з частиною 2 статті 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до статті 91 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Суд зазначає, що копії, які видаються органами державної влади України, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями та їх об`єднаннями усіх форм власності, повинні бути засвідчені з додержанням вимог Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2020", затвердженого наказом Державного підприємства "Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості" від 01.07.2020 р. № 144.

Пунктом 5.26 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163:2020) встановлено, що відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів "Згідно з оригіналом" (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії.

Таким чином, копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Як вбачається із поданих матеріалів, позивачем до позовної заяви додано копії документів, які не засвідчені відповідно до вищевказаних вимог, оскільки не містять дати засвідчення, частково не містять зазначення найменування посади особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища. При цьому, копії не містять особистого підпису особи, яка їх засвідчує, оскільки на копіях документів міститься факсимільне відтворення підпису, який є фактично штампом із зображенням певного підпису, а не власноручний підпис.

Суд зауважує, що використання факсимільного відтворення підпису на противагу власноручного підпису ГПК України не допускається.

Відповідно до частини 8 статті 42 ГПК України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Отже, вказані документи не можуть вважатися доданими до позовної заяви належними доказами, оскільки додані документи не є ні оригіналами, ні належним чином засвідченими копіями.

Суд звертає увагу, що копія набуває юридичної сили лише в разі засвідчення в установленому порядку (правова позиція Верховного Суду викладена у постанові від 08.05.2019 у справі №160/7887/19). Неправильно засвідчені або незасвідчені копії документів є недопустимими доказами фактичних обставин справи та є підставою для скасування судового рішення у справі (правова позиція Верховного Суду викладена у постанові від 11.07.2018 у справі №904/8549/17).

Таким чином, позивачу необхідно надати суду належним чином засвідчені копії документів, що додані до позовної заяви з огляду на наведені вище вимоги.

Відповідно до статті 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтями 162, 164, 172, 174, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків - у п`ять днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Зобов`язати позивача у випадку виправлення зазначених у цій ухвалі недоліків та подання нових доказів, надіслати відповідні документи відповідачу. Докази надіслання надати суду.

4. Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання цієї ухвали у встановлений судом строк, позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню позивачу зі всіма доданими до неї документами на підставі статті 174 ГПК України.

5. Інформацію у справі, яка розглядається, можна отримати за такою веб-адресою: http://court.gov.ua/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Ухвалу підписано 02.11.2022 р.

Суддя Г.І. Сальнікова